text:
5.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/26
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Diikitiko Efetio Thessalonikis (Grækenland) den 28. april 2008 — Maria Kastrinaki mod Panepistimiako Geniko Nosokomio Thessalonikis ACHEPA
 (Sag C-186/08)
 (2008/C 171/39)
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Diikitiko Efetio Thessalonikis
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Maria Kastrinaki
 Sagsøgt: Panepistimiako Geniko Nosokomio Thessalonikis ACHEPA
 Præjudicielt spørgsmål
 Har de kompetente myndigheder mulighed for i medfør af bestemmelserne i direktiv 89/48/EØF, som gennemført i græsk ret ved tværministeriel afgørelse nr. A4/4112/247/1992, fortolket i lyset af artikel 39, stk. 1, artikel 40, stk. 1, artikel 43, artikel 47, stk. 1, artikel 49 og 55 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at nægte en borger i en medlemsstat, som er indehaver af et eksamensbevis, der er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 89/48/EØF, og som er ansat hos en offentligretlig juridisk person med en tidsubegrænset, privatretlig ansættelseskontrakt, og som af myndighederne i oprindelsesmedlemsstaten har fået autorisation til at benytte den faglige titel og af myndighederne i værtsmedlemsstaten autorisation til at udøve dette erhverv i medfør af bestemmelserne i direktiv 89/48/EØF, som gennemført i græsk ret ved tværministeriel afgørelse nr. A4/4112/247/1992, den tjenstlige og lønmæssige udvikling, der er knyttet til fastansættelse i en normeret stilling som offentlig ansat i kategorien videregående uddannelse og på et løntrin svarende til denne kategori, da det ikke er muligt at anerkende oprindelsesmedlemsstatens eksamensbevis for universitetsstudier, eftersom en del af studierne er blevet gennemført i værtsmedlemsstaten i henhold til en certificeringsaftale med en privat uddannelsesinstitution, der ikke er anerkendt som uddannelsesinstitution i denne stat?


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/25
 Sag anlagt den 28. oktober 2013 — Bimbo mod KHIM — Cafe do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
 (Sag T-569/13)
 2014/C 24/44
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Bimbo, SA (Barcelona, Spanien) (ved advokat N. Fernández Fernández-Pacheco)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Cafe do Brasil SpA (Melito di Napoli, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 29. august 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1561/2012-4) annulleres.
 —
 Intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Cafe do Brasil SpA
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket i farverne rød, guld, hvid og sort, der indeholder ordbestanddelene »Caffè KIMBO Espresso Napoletano«, for varer og tjenesteydelser i klasse 30, 32 og 43 — EF-varemærkeansøgning nr. 4 037 933
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Bimbo, SA
 Det påberåbte varemærke eller tegn: Spansk varemærke nr. 291 655 for ordmærket »BIMBO« for varer i klasse 30 og det ældre, vitterligt kendte spanske varemærke »BIMBO« for varer i klasse 30
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
21.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/32
 Rettens dom af 4. februar 2016 — Meica mod KHIM — Salumificio Fratelli Beretta (STICK MiniMINI Beretta)
 (Sag T-247/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket STICK MiniMINI Beretta - det ældre EF-ordmærke MINI WINI - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 216/96))
 (2016/C 106/35)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Tyskland) (ved advokat S. Labesius)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Poch, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Salumificio Fratelli Beretta SpA (Barzanò, Italien) (ved advokaterne G. Ghisletti, F. Braga og P. Pozzi)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. februar 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1159/2013-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG og Salumificio Fratelli Beretta SpA
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen, der blev truffet den 14. februar 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1159/2013-4), annulleres, for så vidt som den afviser påstanden fra Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG om ændring af indsigelsesafdelingens afgørelse om de tjenesteydelser, der er omfattet af klasse 43.
 2)
 I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.
 3)
 Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG, Harmoniseringskontoret og Salumificio Fratelli Beretta SpA bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 235 af 21.7.2014.


text:
C 101/12 DA Den Europæiske Unions Tidende 26.4.2003
 5) I medfør af artikel 8, stk. 2, litra b), i Rådets direktiv 75/439/ Den anmodning om præjudiciel afgørelse, der er indgivet af Tribunale
 EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald, som di Biella ved kendelse af 18. oktober 2001, afvises fra realitetsbe-
 ændret ved Rådets direktiv 87/101/EØF af 22. december handling.
 1986, udgør overførslen af olieaffald, hvis indhold af PBC
 overstiger 50 ppm, med henblik på anvendelse som brændsel,
 en ulovlig overførsel af affald i henhold til artikel 26, stk. 1, (1 ) EFT C 84 af 6.4.2002.
 litra e), i forordning nr. 259/93, som den kompetente
 myndighed er forpligtet til at modsætte sig, idet den udelukkende
 kan støtte sin indsigelse på denne ulovlighed, uden henvisning
 til en af særbestemmelserne i nævnte forordning, der fastsætter
 de indsigelsesgrunde, som medlemsstaterne kan påberåbe sig i
 forhold til overførsel af affald.
 DOMSTOLENS KENDELSE
 ( 1) EFT C 335 af 25.11.2000.
 (Fjerde Afdeling)
 af 5. december 2002
 i sag C-461/01 P, Polyxeni Tessa og Andreas Tessas mod
 Rådet for Den Europæiske Union ( 1)
 DOMSTOLENS KENDELSE (»Appel — statsstøtte — afgørelse truffet i henhold til EF-
 traktatens artikel 93, stk. 2, tredje afsnit (nu artikel 88,
 stk. 2, tredje afsnit, EF) — påstand om annullation —
 (Fjerde Afdeling) appellen delvist afvist og delvist forkastet«)
 (2003/C 101/21)
 af 25. februar 2003
 (Processprog: græsk)
 i sag C-445/01, Roberto Simoncello, Piero Boerio mod
 Direzione Provinciale del Lavoro (anmodning om præju-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 diciel afgørelse indgivet af Tribunale di Biella) ( 1) gjort i Samling af Afgørelser)
 (»Etableringsfrihed — arbejdskraftens frie bevægelighed —
 offentlig virksomhed — forpligtelse til at give meddelelse om
 I sag C-461/01 P, Polyxeni Tessa og Andreas Tessas, Larissa
 ansættelser — afvisning«)
 (Grækenland) (befuldmægtiget: A. Tessas), angående appel af
 kendelse afsagt den 11. september 2001 af De Europæiske
 (2003/C 101/20) Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) i
 sag T-270/99, Polyxeni Tessa og Andreas Tessas mod Rådet
 (Sml. II, s. 2401), hvori der er nedlagt påstand om, at kendelsen
 (Processprog: italiensk) ophæves — de andre parter i appelsagen: Rådet for Den
 Europæiske Union (befuldmægtigede: J. Carbery og D. Zaha-
 riou), og Den Hellenske Republik (befuldmægtigede: I. Chalkias
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- og P. Mylonopoulos) — har Domstolen (Fjerde Afdeling),
 gjort i Samling af Afgørelser) sammensat af afdelingsformanden, M. Timmermans (refereren-
 de dommer), og dommerne D.A.O. Edward og S. von Bahr;
 generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den
 5. december 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 således:
 I sag C-445/01, angående en anmodning, som Tribunale di
 Biella (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Roberto 1) Appellen forkastes.
 Simoncello, Piero Boerio mod Direzione Provinciale del Lavo-
 ro, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen 2) Polyxeni Tessa og Andreas Tessas betaler deres egne samt
 af EF-traktatens artikel 48 og 52 (efter ændring nu artikel 39 Rådets omkostninger. Den Hellenske Republik bærer sine egne
 EF og 43 EF) samt EF-traktatens artikel 90 (nu artikel 86 EF), omkostninger.
 har Domstolen (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 manden, C.W.A. Timmermans (refererende dommer), og dom-
 merne A. La Pergola og S. von Bahr; generaladvokat: D. Ruiz- (1 ) EFT C 17 af 19.1.2002.
 Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 25. februar
 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:


text:
2.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 28. december 2004 af Gerechtshof te Amsterdam i sagen Kawasaki Motors Europe N.V. mod de Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam
 (Sag C-15/05)
 (2005/C 82/18)
 Processprog: nederlandsk
 Ved dom afsagt den 28. december 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 19. januar 2005, har Gerechtshof te Amsterdam i sagen Kawasaki Motors Europe N.V. mod de Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1.
 Er Kommissionens forordning (EF) nr. 2518/98 (1) af 23. november 1998 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur gyldig, for så vidt som det i punkt 5 i bilaget beskrevne nye, firhjulede terrænkøretøj tariferes som et køretøj, der er konstrueret til personbefordring, som omhandlet i den fælles toldtarifs position 8703 21?
 2.
 Såfremt forordningen er ugyldig, kan den fælles toldtarif da fortolkes således, at de her omhandlede køretøjer kan tariferes i en af underpositionerne i den fælles toldtarifs position 8701 90?
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2518/98 af 23.11.1998 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur (EFT L 315, s. 3).


text:
1.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 61/8
 Rettens dom af 21. januar 2014 — Bial-Portela mod KHIM — Probiotical (PROBIAL)
 (Sag T-113/12) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket PROBIAL - de ældre nationale, internationale EF-ord- og figurmærker, skiltet, selskabsnavn og logoet Bial - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 4 og 5, i forordning nr. 207/2009)
 2014/C 61/13
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugal) (ved advokaterne B. Braga da Cruz og J. Pimenta)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved P. Geroulakos, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Probiotical SpA (Novara, Italien) (ved advokat I. Kuschel)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 20. december 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1925/2010-4), vedrørende en indsigelsessag mellem Portela & Ca, SA og Probiotical SpA.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Bial-Portela & Ca, SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 165 af 9.6.2012.


text:
12.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/21
 Rettens kendelse af 13. september 2011 — ara mod KHIM — Allrounder (A)
 (Sag T-397/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - manglende overholdelse af fristen for indgivelse af begrundelserne for klagen for appelkammeret - appelkammerets afgørelse om afslag på en begæring om restitutio in integrum - sagen åbenbart ugrundet)
 2011/C 331/42
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: ara AG (Langenfeld, Tyskland) (ved advokat M. Gail)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Allrounder SARL (Sarrebourg, Frankrig)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 23. juni 2010 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1543/2009-1) vedrørende den begæring om restitutio in integrum, som sagsøgeren havde indgivet.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises som åbenbart ugrundet.
 2)
 ara AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 301 af 6.11.2010.


text:
3.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/37
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 30. juni 2005
 i sag T-347/03, Eugénio Branco, Lda mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Den Europæiske Socialfond - nedsættelse af tilskud - underleverance - velerhvervede rettigheder - rimelig frist)
 (2005/C 217/82)
 Processprog: portugisisk
 I sag T-347/03, Eugénio Branco, Lda, Lissabon (Portugal), ved avocat B. Belchior, og med valgt adresse i Luxembourg mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, først ved A. Alves Vieira og A. Weimar, derefter ved P. Andrade og Weimar, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg, angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2002) 3455 af 23. oktober 2002 om nedsættelse af tilskud fra Den Europæiske Socialfond i forbindelse med sag nr. 870302 P3, har De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Vilaras, og dommerne F. Dehousse og D. Šváby; justitssekretær: H. Jung, den 30. juni 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 7 af 10.1.2004.


text:
28.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 234/49
 Sag anlagt den 25. juni 2010 — Unilever España og Unilever mod KHIM — Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)
 (Sag T-287/10)
 ()
 2010/C 234/88
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Unilever España S.A. og Unilever N.V. (Barcelona, Spanien) (ved lawyer C. Prat)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret:»Med Trans« G. Poulias-S. Brakatselos A.E. (Patra, Grækenland)
 Sagsøgernes påstande
 —
 Afgørelse truffet den 20. april 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1025/2009-2) annulleres.
 —
 Sagen hjemvises til Indsigelsesafdelingen ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) med henblik på yderligere undersøgelse af beviserne og en vurdering af, hvorvidt artikel 8, stk. 1, litra b), artikel 8, stk. 4 og 5, i Rådets EF-varemærkeforordning finder anvendelse.
 —
 Subsidiært ændres den anfægtede afgørelse, og der træffes afgørelse i sagen.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket:»Med Trans« G. Poulias-S. Brakatselos A.E.
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »MED FRIGO S.A.«, for varer og tjensteydelser i klasse 39
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Unilever España S.A. og Unilever N.V.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den spanske varemærkeregistrering nr. 112534 af ordmærket »FRIGO« for varer i klasse 30; den spanske varemærkeregistrering nr. 123204 af figurmærket »Frigo« for varer i klasse 30; den spanske varemærkeregistrering nr. 434378 af figurmærket »Frigo«, for varer i klasse 30; den spanske varemærkeregistrering nr. 767539 af figurmærket »Frigo« for varer i klasse 30; den spanske varemærkeregistrering nr. 2148274 af figurmærket »Frigo« for varer i klasse 30; den spanske varemærkeregistrering nr. 60893 af ordmærket »FRIGO S.A.« for »fremstilling og produktion af is og mælkeprodukter«
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på indsigelsen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af regel 19, stk. 2, nr. a, litra ii), i Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95, idet appelkammeret fejlagtigt fandt, at sagsøgeren ikke havde indgivet alle de fornødne beviser for eksistensen, gyldigheden og beskyttelsesomfanget af sagsøgerens ældre varemærke, hvorpå indsigelsen var støttet. Tilsidesættelse af regel 19, stk. 3, sammenholdt med regel 98, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95, idet appelkammeret fejlagtigt vurderede, at de af sagsøgeren indgivne oversættelser ikke var tilstrækkeligt klare og velstrukturerede.


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/93
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 15. december 2015 — Clarke, Dickmanns og Papathanasiou mod KHIM
 (Forenede sager F-101/14, F-102/14 og F-103/14) (1)
 ((Personalesag - midlertidigt ansatte - ansatte ved KHIM - tidsbegrænset kontrakt med opsigelsesbestemmelse - bestemmelse, hvorefter kontrakten bringes til ophør i tilfælde af, at den ansatte ikke opføres på reservelisten efter en udvælgelsesprøve - datoen for opsigelsesbestemmelsens ikrafttræden - almindelige udvælgelsesprøver KHIM/AD/01/13 og KHIM/AST/02/13))
 (2016/C 048/105)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns og Elisavet Papathanasiou (Alicante, Spanien) (ved advokat H. Tettenborn)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og design) (ved A. Lukošiūtė, som befuldmægtiget, og advokat B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Dels påstand om annullation af sagsøgtes afgørelse om i forbindelse med de almindelige udvælgelsesprøver KHIM/AD/01/13 og KHIM/AST/02/13 at anvende den bestemmelse, som er indsat i sagsøgernes ansættelseskontrakter, hvorefter kontrakten automatisk opsiges i tilfælde af, at den første almindelige udvælgelsesprøve vedrørende specialområdet industriel ejendomsret, som svarer til sagsøgernes arbejdsopgaver, ikke bestås, dels påstand om, at KHIM tilpligtes at erstatte det økonomiske og ikke-økonomiske tab, sagsøgerne har lidt
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Nicole Clarke, Elisavet Papathanasiou og Sigrid Dickmanns bærer deres egne omkostninger og betaler halvdelen af Harmoniseringskontorets omkostninger.
 3)
 Harmoniseringskontoret bærer halvdelen af sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 7 af 12.1.2015, s. 50 og 52.


text:
23.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 184/6
 Sag anlagt den 26. april 2012 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-196/12)
 2012/C 184/11
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved J. Currall, J.-P. Keppenne og D. Martin, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Rådet har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til tjenestemandsvedtægten, idet det ikke har vedtaget Kommissionens forslag til Rådets forordning om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2011 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet har fraveget Kommissionens forslag til forordning om tilpasning af tjenestemændenes vederlag og pensioner i henhold til artikel 3 i bilag XI til vedtægten, selv om det fremgår af denne artikels bindende ordlyd, at metoden til årlig tilpasning af de nævnte vederlag og pensioner er en automatisk procedure, der ikke overlader Rådet nogen skønsmargin. I henhold til nævnte artikel er Rådet forpligtet til at vedtage Kommissionens forslag inden den 31. december hvert år. Efter sagsøgerens opfattelse havde Rådet ikke beføjelse til at unddrage sig denne forpligtelse med den begrundelse, at det fandt, at Kommissionen burde have forelagt et forslag for det i medfør af artikel 10 i bilag XI. Under alle omstændigheder var de materielle betingelser for at anvende artikel 10 ikke opfyldt i 2011, således som det i øvrigt fremgår af to økonomiske rapporter, som Kommissionen havde fremlagt for Rådet på dettes anmodning. Ved selv at vedtage afgørelse 2011/866/EU (1) i henhold til artikel 10 i bilag XI til vedtægten tilsidesatte Rådet således de gældende institutionelle betingelser.
 Kommissionen har ligeledes foreholdt Rådet, at det afviste at tilpasse de justeringskoefficienter, som skal anvendes på disse vederlag og pensioner afhængigt af de berørtes forskellige tjenestesteder eller bopæl. Efter sagsøgerens opfattelse kan det ikke bestrides, at Rådets »afgørelse« er fuldstændig tavs på dette punkt, idet den underliggende begrundelse udelukkende består i en henvisning til »undtagelsesklausulen« i artikel 10 i bilag XI. Rådets holdning må derfor anses for en retsstridig undladelse af at handle.
 (1) Rådets afgørelse af 19.12.2011 om Kommissionens forslag til Rådets forordning om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2011 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner (EUT L 341, s. 54).


text:
21.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/4
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 28. januar 2016 — CM Eurologistik GmbH mod Hauptzollamt Duisburg (sag C-238/14), og Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) mod Hauptzollamt Hamburg-Stadt (sag C-284/14) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf og Finanzgericht Hamburg — Tyskland)
 (Forenede sager C-283/14 og C-284/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - forordning (EU) nr. 158/2013 - gyldighed - antidumpingtold indført på importen af visse typer tilberedte eller konserverede citrusfrugter med oprindelse i Kina - opfyldelse af en dom, hvorved en tidligere forordning er blevet erklæret ugyldig - genoptagelse af den oprindelige undersøgelse vedrørende fastsættelsen af den normale værdi - genindførelse af antidumpingtold på grundlag af de samme oplysninger - den undersøgelsesperiode, der skal tages hensyn til))
 (2016/C 106/04)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Düsseldorf og Finanzgericht Hamburg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: CM Eurologistik GmbH (sag C-238/14) og Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) (sag C-284/14)
 Sagsøgte: Hauptzollamt Duisburg (sag C-238/14) og Hauptzollamt Hamburg-Stadt (sag C-284/14)
 Konklusion
 Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan påvirke gyldigheden af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 158/2013 af 18. februar 2013 om genindførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer tilberedte eller konserverede citrusfrugter (mandariner osv.) med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
 (1) EUT C 315 af 15.9.2014.


text:
29.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/21
 Kendelse af formanden for Domstolens Tredje Afdeling den 16. marts 2015 — Joris Van Hauthem og Ann Frans mod Vlaamse Gemeenschap (anmodning om præjudiciel afgørelse fra du Raad van State - Belgien)
 (Sag C-176/14) (1)
 (2015/C 213/35)
 Processprog: nederlandsk
 Formanden for Tredje Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.
 (1) EUT C 235 af 21.7.2014.


text:
7.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 294/32
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Krajský súd v Prešove (Slovakiet) den 15. juni 2015 — Jozef Grundza
 (Sag C-289/15)
 (2015/C 294/40)
 Processprog: slovakisk
 Den forelæggende ret
 Krajský súd v Prešove
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jozef Grundza
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal rammeafgørelsens (1) artikel 7, stk. 3, og artikel 9, stk. 1, litra d), fortolkes således, at kravet om dobbelt strafbarhed kun anses for opfyldt, når de handlinger, som ligger til grund for den afgørelse, der anmodes om anerkendelse af, konkret, dvs. efter en konkret vurdering af handlingen, udgør en lovovertrædelse (uanset dens gerningsindhold eller betegnelses) også efter fuldbyrdelsesstatens lovgivning, eller er det for at opfylde dette krav tilstrækkeligt, at handlingen generelt (abstrakt) også udgør en lovovertrædelse efter fuldbyrdelsesstatens lovgivning?
 (1) Rådets rammeafgørelse 2008/909/RIA af 27.11.2008 om anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse på domme i straffesager om idømmelse af frihedsstraffe eller frihedsberøvende foranstaltninger med henblik på fuldbyrdelse i Den Europæiske Union (EUT L 327, s. 27).


text:
13.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Contencioso-Administrativo número 17 de Barcelona (Spanien) den 21. januar 2013 — France Telecom España, SA mod Diputación de Barcelona
 (Sag C-25/13)
 2013/C 108/31
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado Contencioso-Administrativo número 17 de Barcelona
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: France Telecom España, SA
 Sagsøgt: Diputación de Barcelona
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan begrænsningen i anvendelsen af de i tilladelsesdirektivets (1) artikel 13 omhandlede afgifter til kun at omfatte indehavere af telekommunikationsnet, således som det er blevet fastslået af Den Europæiske Unions Domstol i sin dom af 12. juli 2012 (2), udvides til ligeledes at gælde et hvilket som helst andet vederlag eller en hvilken som helst anden modydelse, som indehavere af offentlig eller privat ejendom modtager som modydelse for installation af faciliteter til telekommunikationsnet på deres arealer eller ejendom?
 2)
 Skal sådanne modydelser og de personer, som skal betale disse, bestemmes i henhold til medlemsstatens interne lovgivning?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7.3.2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet), EFT L 108, s. 21.
 (2) Dom afsagt af Domstolen (Fjerde Afdeling) i de forenede sager C-55/11, C-57/11 og C-58/11, endnu ikke trykt i samling af Afgørelser.


text:
8.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/25
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 31. januar 2006 — Giulietti mod Kommissionen
 (Sag T-293/03) (1)
 (»Tjenestemænd - almindelig udvælgelsesprøve - udelukkelse fra udvælgelsesprøven - meddelelsen om udvælgelsesprøven ulovlig - afvisning - faglig erfaring - ansættelse på fuld tid«)
 (2006/C 86/49)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Carla Giulietti (Bruxelles, Belgien) (ved avocats P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon og P. Reyniers)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Berscheid og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation for det første af den af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/A/6/01 trufne afgørelse om at udelukke sagsøgeren fra nævnte udvælgelsesprøve på grund af manglende faglig erfaring, meddelt ved skrivelse af 16. oktober 2002, for det andet af nævnte udvælgelseskomités stadfæstelse af afgørelsen efter en af sagsøgeren indgivet begæring om fornyet gennemgang, meddelt ved skrivelse af 21. november 2002, og for det tredje af det udtrykkelige afslag på klagen af 11. juni 2003.
 Domskonklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 251 af 18.10.2003.


text:
C 44/22 DA Den Europæiske Unions Tidende 22.2.2003
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS gede: D. Triantafyllou og K.-D. Borchardt), støttet af Forbunds-
 republikken Tyskland (befuldmægtigede: først W.-D. Plessing
 den 5. december 2002 og T. Jürgensen og derefter Plessing og M. Lumma), hvori
 der er nedlagt påstand om annullation af Kommissionens
 i sag T-70/00, Paul Edwin Hoyer mod Kommissionen for beslutning af 22. december 1999 om en påtænkt statsstøtte
 De Europæiske Fællesskaber (1) nr. 506/99, har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling), sammensat
 af afdelingsformanden, M. Vilaras, og dommerne V. Tiili,
 J. Pirrung, P. Mengozzi og A.W.H. Meij; fuldmægtig D. Chris-
 (»Midlertidigt ansatte — opfyldelse af en af Retten afsagt tensen, den 5. december 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 dom — afskedigelse«)
 lyder således:
 (2003/C 44/38)
 1) Formalitetsindsigelsen forkastes.
 (Processprog: nederlandsk)
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 I sag T-70/00, Paul Edwin Hoyer, tidligere midlertidigt ansat
 (1 ) EFT C 192 af 8.7.2000.
 ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Hoeilaart
 (Belgien), ved avocat G. van der Wal, og med valgt adresse i
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: først G. Valsesia og C. Van der
 Hauwaert, derefter F. Clotuche-Duvieusart og H.M.H. Speyart),
 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 afgørelse af 24. januar 2000 om at opsige sagsøgerens
 kontrakt som midlertidigt ansat, har Retten (Fjerde Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, M. Vilaras, og dommerne DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 V. Tiili og P. Mengozzi; justitssekretær: ekspeditionssekretær
 J. Palacio González, den 5. december 2002 afsagt dom, hvis
 den 10. december 2002
 konklusion lyder således:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. i sag T-123/00, Dr. Karl Thomae GmbH mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (»Humanmedicinske lægemidler — forordning (EØF)
 ( 1) EFT C 149 af 27.5.2000. nr. 2309/93 — EF-markedsføringstilladelse — forordning
 (EF) nr. 542/95 — ændring af betingelserne for tilladelsen
 — navn og udformning af lægemidlets emballage«)
 (2003/C 44/40)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: engelsk)
 den 5. december 2002
 i sag T-114/00, Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum
 eV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska- I sag T-123/00, Dr. Karl Thomae GmbH, Biberach an der Riß
 ber ( 1) (Tyskland), ved Rechtsanwälte D. Waelbroeck og D. Brinck-
 man, og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af European
 (»Statsstøtte — program for erhvervelse af land- og skov- Federation of Pharmaceutical Industries and Associations
 brugsarealer i den tidligere Tyske Demokratiske Republik — (EFPIA), Bruxelles (Belgien), ved solicitor D. Perkins, og avocat
 undladelse af at indlede den formelle undersøgelsesprocedure M. Van Kerckhove, og med valgt adresse i Luxembourg, mod
 i artikel 88, stk. 2, EF — støtteordning — annullationssøgs- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 mål — sammenslutning — formaliteten«) gede: R. Wainwright og H. Støvlbæk), støttet af Rådet for
 Den Europæiske Union (befuldmægtigede: M.-C. Giorgi og
 (2003/C 44/39) G. Houttuin), angående en påstand om annullation af Det
 Europæiske Agentur for Lægemiddelvurderings beslutning af
 1. marts 2000, hvorved der blev meddelt afslag på en
 Processprog: tysk ansøgning om ændring af visse betingelser i markedsføringstil-
 ladelsen for lægemidlet »Daquiran«, har Retten (Femte Afde-
 ling), sammensat af afdelingsformanden, J.D. Cooke, og dom-
 I sag T-114/00, Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum merne R. García-Valdecasas og P. Lindh; justitssekretær: fuld-
 eV, Borken (Tyskland), ved professor M. Pechstein, mod mægtig J. Plingers, den 10. december 2002 afsagt dom, hvis
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti- konklusion lyder således:
 ---pagebreak--- 22.2.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/23
 1) Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurderings beslutning 3) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 af 1. marts 2000, hvorved der blev meddelt afslag på en
 ansøgning om ændring af visse betingelser i markedsføringstil-
 ladelsen for lægemidlet »Daquiran«, annulleres. (1 ) EFT C 211 af 22.7.2000.
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne
 omkostninger og betaler sagsøgerens og intervenienten EFPIA’s
 omkostninger.
 3) Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 ( 1) EFT C 192 af 8.7.2000.
 den 12. december 2002
 i sag T-136/00, Carmelo Morello mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskabe (1)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (Tjenestemænd — fremgangsmåde ved besættelse af ledige
 stillinger — begrundelse — sammenligning af ansøgninger-
 ne og ligebehandling af tjenestemænd — annullationssøgs-
 den 12. december 2002 mål — erstatningssøgsmål)
 i sag T-135/00, Carmelo Morello mod Kommissionen for (2003/C 44/42)
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Processprog: fransk)
 (Tjenestemænd — fremgangsmåde ved besættelse af ledige
 stillinger — begrundelse — sammenligning af ansøgninger-
 ne og forskelsbehandling af tjenestemænd — annullations-
 søgsmål — erstatningssøgsmål)
 I sag T-136/00, Carmelo Morello, tjenestemand ved Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles, ved avocats
 (2003/C 44/41) J. Sambon og P.-P. Van Gehuchten, og med valgt adresse i
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: C. Berardis-Kayser og D. Wael-
 (Processprog: fransk) broeck), angående en påstand om annullation af Kommissio-
 nens afgørelse om ikke at ansætte sagsøgeren i stillingen som
 chef for den administrative enhed 2 »Automobiler, andre
 transportmidler og forbundne mekaniske konstruktioner« i
 I sag T-135/00, Carmelo Morello, tjenestemand ved Kommis- direktoratet F »Investerings- og forbrugsgodeindustrien« i Ge-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles, ved avocats neraldirektoratet »Konkurrence« (KOM/070/99) og om annul-
 J. Sambon og P.-P. Van Gehuchten, og med valgt adresse i lation af afgørelsen om at ansætte en anden ansøger i
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- den pågældende stilling samt en påstand om tilkendelse
 skaber (befuldmægtigede: C. Berardis-Kayser og D. Wael- af erstatning, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af
 broeck), angående en påstand om annullation af Kommissio- afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommene K. Lenaerts
 nens afgørelse om ikke at ansætte sagsøgeren i stillingen som og J. Azizi; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio
 chef for den administrative enhed 1 »Telekommunikation og González, den 12. december 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 post, koordination af informationssamfundet« i direktoratet C lyder således:
 »Information, kommunikation, multimedia« i Generaldirekto-
 ratet »Konkurrence« (KOM/069/99) og om annullation af
 afgørelsen om at ansætte en anden ansøger i den pågældende 1) Kommissionen betaler sagsøgeren 5 000 EUR.
 stilling samt en påstand om tilkendelse af erstatning, har
 Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, 2) I øvrigt frifindes Kommissionen.
 M. Jaeger, og dommene K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær:
 ekspeditionssekretær J. Palacio González, den 12. december 3) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (1 ) EFT C 211 af 22.7.2000.
 1) Kommissionen betaler sagsøgeren 5 000 EUR.
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen.


text:
23.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/27
 Sag anlagt den 4. februar 2013 — ANKO mod Kommissionen
 (Sag T-64/13)
 2013/C 86/46
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Athen, Grækenland) (ved advokat B. Christianos)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at sagsøgeren ikke er forpligtet til at tilbagebetale det uretmæssigt udbetalte beløb, som Kommissionen udbetalte til sagsøgeren i forbindelse med DOC@HAND projektet.
 —
 Det fastslås, at sagsøgeren ikke er forpligtet til at betale erstatning til Kommissionen for DOC@HAND projektet.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det foreliggende søgsmål vedrører Kommissionens ansvar i forbindelse med kontrakt nr. 508015 vedrørende gennemførelse af projektet »Knowledge Sharing and Decision Support for Healthcare Professionals« (DOC@HAND) i henhold til artikel 272 TEUF. Sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at selv om sagsøgeren har opfyldt sine forpligtelser, har Kommissionen i strid med ovennævnte kontrakt, princippet om god tro, forbuddet mod misbrug af rettigheder og proportionalitetsprincippet anmodet ANKO om tilbagebetaling af det beløb, som Kommission har udbetalt til ANKO.
 Sagsøgeren har principalt gjort gældende, at denne ikke er forpligtet til at tilbagebetale hele det beløb, som Kommissionen uretmæssigt har udbetalt til sagsøgeren i forbindelse med DOC@HAND projektet, og subsidiært at denne ikke er forpligtet til at betale erstatning til Kommissionen for DOC@HAND projektet.


text:
8.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 64/49
 Sag anlagt den 18. december 2007 — Repsol YPF Lubricantes y especialidades m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-496/07)
 (2008/C 64/80)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Repsol YPF Lubricantes y especialidades SA (Madrid, Spanien), Repsol Petróleo SA (Madrid, Spanien), Repsol YPF SA (Madrid, Spanien) (ved abogado L. Ortiz Blanco, abogado J. Buendía Sierra og abogada M. Muñoz de Juan)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Beslutningen annulleres, for så vidt som, der herved:
 —
 pålægges Repsol Petróleo SA solidarisk ansvar for overtrædelsen
 —
 pålægges Repsol YPF SA solidarisk ansvar og ansvar på grundlag af samhørighedsforhold
 —
 er sket fastsættelse af grundbeløbet i strid med proportionalitetsprincippet, idet hverken det påvirkede markeds begrænsede geografiske udstrækning og økonomiske værdi eller manglende virkning på markedet (eller, subsidiært, de begrænsede virkninger) er blevet taget i betragtning
 —
 er foretaget urigtig anvendelse af samarbejdsmeddelelsen, navnlig i forhold til den procentuelle nedsættelse af den bøde, som er blevet pålagt Repsol
 —
 foretages kvalificering af ledelse som en skærpende omstændighed.
 —
 Den bøde, som er blevet pålagt Repsol, nedsættes til et passende beløb under udøvelse af Rettens fulde prøvelsesret.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Der er ved dette søgsmål nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 4441 endelig udg. af 3. oktober 2007 i sag COMP/38.710 — Bitumen, Spanien. Kommissionen har i den anfægtede beslutning fastslået, at sagsøgerne sammen med andre virksomheder har tilsidesat artikel 81 EF ved i en nærmere angiven periode at have deltaget i en samling af aftaler og samordnet praksis vedrørende »penetrationsbitumen« til vejbyggeri, som nærmere bestod i aftaler om markedsopdeling og om koordinering af priser. Kommissionen har for disse overtrædelser pålagt sagsøgerne en bøde til solidarisk hæftelse.
 Til støtte for deres påstande gør sagsøgerne for det første gældende, at der er foretaget en urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder og urigtig retsanvendelse, idet Repsol YPF Lubricantes y especialidades SA's moderselskaber med urette er blevet pålagt ansvar for overtrædelsen. I denne forbindelse gør sagsøgerne gældende, at pålæggelse af ansvar på grundlag af samhørighedsforhold er i strid med fællesskabsretspraksis.
 Sagsøgerne kritiserer for det andet Kommissionen for at have tilsidesat proportionalitetsprincippet ved beregningen af grundbeløbet.
 Sagsøgerne gør for det tredje gældende, at der er blevet foretaget et åbenbart urigtigt skøn eller, subsidiært, er sket tilsidesættelse af de grundlæggende principper om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitetsprincippet og ligebehandlingsprincippet ved fastsættelsen af den procentsats, hvormed bøden blev nedsat i henhold til samarbejdsmeddelelsen af 2002 (1).
 Det er endelig sagsøgernes opfattelse, at Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn i forbindelse med, at ledelsen af kartellet i fællesskab med en anden virksomhed blev kvalificeret som en skærpende omstændighed.
 (1) Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EFT 2002 C 45, s. 3).


text:
16.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 14/28
 Appel iværksat den 16. november 2016 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 15. september 2016 i sag T-386/14, Fih Holding og Fih Erhvervsbank mod Kommissionen
 (Sag C-579/16 P)
 (2017/C 014/34)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn, K. Blanck-Putz og A. Bouchagiar, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: FIH Holding A/S og FIH Erhvervsbank A/S
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret (Sjette Afdeling) af 15. september 2016, meddelt til Kommissionen den 16. september 2016, i sag T-386/14, Fih Holding og Fih Erhvervsbank mod Kommissionen, ophæves.
 —
 Domstolen træffer selv afgørelse i første instans, og søgsmålet forkastes som retligt ugrundet, og
 —
 Indstævnte og sagsøgere i første instans tilpligtes at betale omkostningerne.
 Subsidiært nedlægges påstand om:
 —
 Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret (Sjette Afdeling) af 15. september 2016, meddelt til Kommissionen den 16. september 2016, i sag T-386/14, Fih Holding og Fih Erhvervsbank mod Kommissionen, ophæves, og
 —
 Sagen hjemvises til Retten med henblik på behandling af det andet anbringende, der blev gjort gældende i første instans.
 —
 Afgørelsen om sagens omkostninger i første instans og under appelsagen udsættes.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Retten har begået en retlig fejl, idet den fastslog, at Kommissionen for at påvise, at foranstaltningerne fra 2012 indeholdt statsstøtte, var forpligtet til at anvende kriteriet om den private kreditor i lyset af de omkostninger, der ville være opstået for Danmark, hvis denne medlemsstat ikke havde vedtaget disse foranstaltninger. Denne konklusion fra Rettens side er en retlig fejl, eftersom de omhandlede omkostninger er en direkte følge af Danmarks forudgående tildeling af statsstøtte til fordel for FIH, og det fremgår klart af Domstolens faste praksis, at Kommissionen ikke kan tage sådanne omkostninger i betragtning, når den undersøger, om en medlemsstat har handlet, som en privat aktør i en markedsøkonomi ville have gjort.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/55
 Rettens kendelse af 7. juli 2014 — Gopack mod Kommissionen
 (Sag T-235/13) (1)
 ((Annullationssøgsmål - miljø - direktiv 94/62/EF - emballage og emballageaffald - direktiv 2013/2/EU - ruller, rør og tromler, som der er spolet et fleksibelt materiale rundt om - ikke umiddelbart berørt - afvisning))
 2014/C 315/93
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Gopack (Manosque, Frankrig) (ved advokaterne J.-M. Leprêtre og N. Chahid-Nouraï,)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Alcover San Pedro og J.-F. Brakeland, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens direktiv 2013/2/EU af 7. februar 2013 om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald (EFT L 37, s. 10) for så vidt som Kommissionen har tilføjet ruller, rør og tromler, som der er spolet et fleksibelt materiale rundt om, dog ikke ruller, rør og tromler, der indgår som en del af en produktionsmaskine og ikke benyttes til at præsentere et produkt som en salgsenhed, til listen over eksempler på produkter, der illustrerer anvendelsen af de kriterier, der præciserer udtrykket »emballage«.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Gopack bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 171 af 15.6.2013.


text:
1.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 373/4
 Rettens dom af 23. oktober 2012 — Vanhecke mod Parlamentet
 (Sag T-14/09) (1)
 (Privilegier og immuniteter - medlem af Parlamentet - ophævelse af immunitet - annullationssøgsmål - søgsmålsinteresse ophørt - ufornødent at træffe afgørelse)
 2012/C 373/04
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Frank Vanhecke (Brugge, Belgien) (ved advokaterne R. Tournicourt, B. Siffert og S. Lippens)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (først ved H. Krück, A. Baas og E. Waldherr, derefter ved H. Krück, E. Waldherr og G. Corstens, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Parlamentets beslutning af 18. november 2008 vedrørende ophævelsen af sagsøgerens immunitet.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 21.3.2009.


text:
18.11.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/16
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 14. september 2006 — Bund Naturschutz in Bayern e.V., Johann Märkl, Ludwig Neumair, Matthias Maier, Josef Hörmann, Christine Hörmann, Albert Hörmann, Johann Hörmann, Maria Rimpfl, Georg Rimpfl, Eva Rimpfl, Karl Kressierer, Magdalena Kressierer, Anton Wastl, Amalie Wastl, Richard Westenthanner, Barbara Westenthanner, Angelika Graubner-Riedelsheimer, Michael Graubner, Wolfram Graubner, Sylvia Stracke, Eva Maria Thiel, Friederike Nischwitz og Georg Daller mod Freistaat Bayern (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Tyskland))
 (Sag C-244/05) (1)
 (Bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter - direktiv 92/43/EØF - beskyttelsesordning forud for opførelsen af en naturtype på listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning)
 (2006/C 281/24)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Bund Naturschutz in Bayern e.V., Johann Märkl, Ludwig Neumair, Matthias Maier, Josef Hörmann, Christine Hörmann, Albert Hörmann, Johann Hörmann, Maria Rimpfl, Georg Rimpfl, Eva Rimpfl, Karl Kressierer, Magdalena Kressierer, Anton Wastl, Amalie Wastl, Richard Westenthanner, Barbara Westenthanner, Angelika Graubner-Riedelsheimer, Michael Graubner, Wolfram Graubner, Sylvia Stracke, Eva Maria Thiel, Friederike Nischwitz og Georg Daller
 Sagsøgt: Freistaat Bayern
 Sagens genstand
 Præjudiciel — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — fortolkning af artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7) samt EF-traktatens artikel 10, stk. 2 — beskyttelsesforanstaltninger der skal træffes med hensyn til lokaliteter af fællesskabsbetydning, som er opført på den nationale liste, der er oversendt til Kommissionen, men som endnu ikke er opført på den liste, der vedtages af denne — mulighed i henhold til national lovgivning for midlertidigt at forbyde ændringer af disse lokaliteter — anlæg af en motorvej
 Konklusion
 1)
 Ordningen for en passende beskyttelse, der finder anvendelse på lokaliteter, som er opført på en national liste, der er sendt til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i henhold til artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, kræver, at medlemsstaterne ikke giver tilladelse til indgreb, der kan bringe disse lokaliteters økologiske kendetegn i alvorlig fare.
 2)
 Medlemsstaterne er forpligtet til i overensstemmelse med bestemmelserne i national ret at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at undgå indgreb, der kan bringe de økologiske kendetegn ved de lokaliteter, som er opført på den nationale liste, der er sendt til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, i alvorlig fare. Det tilkommer den nationale ret at bedømme, om dette er tilfældet.
 (1) EUT C 205 af 20.8.2005.


text:
27.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/29
 Sag anlagt den 3. september 2012 — Lavazza mod KHIM — Commercialunione prima (LAVAZZA A MODO MIO)
 (Sag T-392/12)
 (2012/C 331/56)
 Stævningen er affattet på italiensk
 Parter
 Sagsøger: Luigi Lavazza SpA (Torino, Italien) (ved advokaterne A. Vanzetti, G.E. Sironi, M. Ricolfi og C.E. Mezzetti)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Commercialunione prima Srl (Bresso, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Der gives medhold i sagen, og følgelig annulleres afgørelse truffet den 26. juni 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 124/2011-1) som følge af tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.
 —
 Commercialunione Prima Srl’s indsigelse mod udvidelsen til Den Europæiske Union af registreringen af det internationale varemærke nr. W00943981 »Lavazza a modo mio« forkastes, og følgelig godkendes samme udvidelse.
 —
 De af Luigi Lavazza SpA afholdte omkostninger i sagen refunderes selskabet i det hele.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Luigi Lavazza SpA
 Det omhandlede EF-varemærke: EF- figurmærket »LAVAZZA A MODO MIO« for varer og tjenesteydelser i klasse 11, 29, 30 og 43 — international registrering for Den Europæiske Union nr. W00 943 981
 Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Commercialunione prima Srl
 De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: De nationale figurmærker »A MODO MIO«, »la PIZZA A MODO MIO« og »A MODO MIO BIRRA & MUSIC« for tjenesteydelser i klasse 42
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Appelkammeret noterede sig tilbagetagelsen af registreringsansøgningen »LAVAZZA A MODO MIO« for klasse 43 alene og afviste i øvrigt klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 76, stk. 1, andet led, i forordning nr. 207/2009.


text:
C 387/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20 . 12 . 97
 for De Europæiske Fællesskaber af Azienda Agricola Tre e nr. 2078/92 ( 3 ) har indført miljøregler for landbruget,
 Mezzo ved advokaterne Carlo Piccoli og Fabrizio Fabbri, hvorved der kan ske en omstilling af europæisk landbrug
 Forli-Cesena , og advokat Frangois Turk, Luxembourg, og til driftsformer, hvortil der kræves anvendelse af stadig
 med valgt adresse i Luxembourg på dennes kontor, 13 A, færre plantebeskyttelsesmidler, og med det formål for øje
 Avenue Guillaume . rettes en stor del af støtten inden for området mod økolo
 gisk landbrug. Med den anfægtede forordning har Kom
 missionen forelagt en radikal kursændring, idet den med
 forordningen forfølger andre formål end dem, der tidligere
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : var opstillet, således at det er blevet vanskeligere og mere
 kompliceret at anvende den økologiske dyrkningsmetode
 efter den gennemførte begrænsning af de tekniske midler,
 — Det fastslås, at sagsøgeren har søgsmålskompetence. der er til rådighed for de landbrugere, der anvender eller
 gerne ville anvende den nævnte metode .
 — Annullation af Kommissionens forordning ( EF) (') Kommissionens forordning ( EF).nr. 1488/97 af 29 . juli 1997
 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 om øko
 nr. 1488/97 af 29 . juli 1997, offentliggjort i De Euro logisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angi
 pæiske Fællesskabers Tidende L 202 af 30 . juli 1997, velse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler ( EFT
 side 12 , for så vidt som den nye affattelse af bilag II B L 202 af 30 . 7 . 1997, s . 12 ).
 til Rådets forordning ( EØF ) nr. 2092/91 ikke indehol ( 2 ) EFT L 198 af 22 . 7 . 1991 , s . 1 .
 der følgende plantebeskyttelsesmidler: præparater af (■') Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om mil
 ryania speciosa , propolis, diatoméjord, stenmel, bour jøvenlige produktionsmetoder i landbruget, samt om natur
 deauxvæske, kobbersodavæske, natriumsilicat, pleje ( EFT L 215 af 30 . 7 . 1992, s . 85 ).
 natriumbicarbonat samt vegetabilske og animalske
 olier.
 — Kommissionen tilpligtes af betale sagens omkostninger.
 Sag anlagt den 16. oktober 1997 af Pierre Richard mod
 Europa-Parlamentet
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: ( Sag T-273/97 )
 ( 97/C 387/42 )
 Det sagsøgende selskab, et økologisk landbrug, der er god
 kendt af en af de otte godkendelsesorganer, der er aner (Processprog: fransk)
 kendt af den italienske stat, har rejst indsigelse mod, at
 der i den anfægtede forordning ( 1 ) ikke er medtaget visse
 plantebeskyttelsesmidler blandt dem, der er godkendt til Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 anvendelse i økologisk landbrug. der den 16 . oktober 1997 anlagt sag mod Europa-Parla
 mentet af Pierre Richard, Luxembourg, ved advokat André
 Lutgen, Luxembourg, og med valgt adresse i Luxembourg
 Til støtte for påstandene har sagsøgeren navnlig gjort gæl på dennes kontor, 1 , rue Jean-Pierre Brasseur.
 dende, at der er sket tilsidesættelse af EF-traktatens
 artikel 155 , sidste led, hvori det hedder, at Kommissionen
 skal udøve de beføjelser, som Rådet tildeler den, med hen Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 blik på gennemførelse af de af dette udfærdigede forskrif
 ter, Sagsøgeren har anført, at formålet med Rådets forord
 ning ( EØF ) nr. 2092/91 (2 ) var at begunstige og fremme — annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om
 udviklingen og udbredelsen af økologiske dyrkningsmeto ikke at efterkomme sagsøgerens ansøgning til stillingen
 der, idet de reguleres og søges fremmet gennem støtte og i meddelelse om ledig stilling nr. 8011
 finansiering. Opregningen i bilag II B af de produkter,
 listen omfatter, er således resultatet af et konkret valg,
 hvorved visse produkter er foretrukket frem for andre, — annullation af afgørelsen om at udnævne den svenske
 uanset om der i hver enkelt medlemsstat er meddelt en til udvalgte ansøger
 ladelse til at anvende dem. Kommissionens beslutning om
 at udelukke de allerede nævnte ni plantebeskyttelsesmidler
 fra listen over godkendte produkter, og som eneste krite — annullation af afgørelsen, hvorved præsidiet under
 rium at lægge den manglende » tilladelse/-anvendelse « til mødet den 17. juli 1997 afslog sagsøgerens klage over
 nævnte udnævnelse
 grund, er derfor ulovlig.
 — det tages til efterretning, at sagsøgeren på rette tid og
 Sagsøgeren har også gjort gældende, at der er tale om sted forbeholder sig ret til at kræve erstatning for øko
 magtfordrejning, idet Rådet med Rådets forordning ( EØF ) nomisk og ikke-økonomisk skade .
 ---pagebreak--- 20 . 12 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 387/23
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Sag anlagt den 16. oktober 1997 af Ca' Pasta srl mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren, der er tjenestemand i lønklasse A 4, anfægter ( Sag T-2 74/97 )
 ansættelsesmyndighedens afslag på at forfremme ham til ( 97/C 387/43 )
 lønklasse A 3 , idet den ikke efterkom sagsøgerens ansøg
 ning til stillingen i stillingsopslag nr. 8011 . Det anføres, at (Processprog: italiensk)
 i stedet for sagsøgeren blev en svensk ansøger, som havde
 bestået en almindelig udvælgelsesprøve, og som var nr. 3
 på reservelisten, udnævnt i stillingen. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 16 . oktober 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber af Ca ' Pasta srl, ved
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande fremført føl advokat Paolo Piva, Venedig, og advokat Guy Arendt,
 gende anbringender: Luxembourg, og med valgt adresse i Luxembourg på den
 nes kontor, 62, Avenue Guillaume .
 — tilsidesættelse af vedtægtens artikel 29 , stk . 1 , idet
 ansættelsesmyndigheden i strid med denne bestem Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 melse indledte den eksterne ansættelsesprocedure uden
 først at have undersøgt mulighederne for at besætte — Svarskrivelsen af 4 . august 1997 ( journal nr. 11423 )
 den ledige stilling ved interne ansættelsesprocedurer. fra Generaldirektorat XIV ( fiskeri ) vedrørende » Pro
 Interne ansøgere kan ifølge sagsøgeren ikke konkurrere jekt IT/166/91 — skrivelse af 21 . juli 1997 « annulle
 med eksterne ansøgere, hvilket i øvrigt fremgår af, at res .
 de udvælgelseskriterier, som ansættelsesmyndigheden
 skal overholde i vedtægtens artikel 7 og 27, er forskel
 lige . Således skal ansættelsesmyndigheden ved forfrem Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 melse og forflyttelse tage hensyn til tjenestens interesse;
 derimod skal ansættelse ske på grundlag af kvalifikati Baggrunden for sagen er en meddelelse om ydelse af støtte
 oner, indsats og integritet » på et så bredt geografisk til det sagsøgende selskab i forbindelse med forbedringen
 grundlag som muligt « af fiskeri- og akvakulturstrukturerne . Selskabet har anført,
 at med henblik på gennemførelsen af et projekt til udvik
 ling af et akvakulturproduktionsanlæg i Contarina
 — tilsidesættelse af begrundelsespligten i vedtægtens (Veneto ) havde det sagsøgende selskab ansøgt om og
 artikel 25
 opnået fællesskabsstøtte på 942 300 004 lire, svarende til
 40 % af de godkendte udgifter. I forbindelse med en admi
 — tilsidesættelse af vedtægtens artikel 7, for så vidt som nistrativ kontrol , hvor repræsentanter for Kommissionen
 afslaget på sagsøgerens ansøgning og udnævnelsen af var involveret, blev Kommissionen opmærksom på, at
 den valgte ansøger ikke er sket under hensyn til tjenst virksomheden var blevet overdraget, uden at der var med
 lige synspunkter, men til de pågældende ansøgeres delt den forudgående godkendelse, der ifølge Kommissio
 nationalitet nen er nødvendig i henhold til artikel 24 i forordning
 ( EØF ) nr. 4253/88 ('). Som afslutning på den fremgangs
 måde, der er fastsat i artikel 44 i forordning ( EØF )
 — der er i denne sag anlagt et åbenbart fejlskøn og ikke nr. 4028/86 ( 2 ) udstedte en kontorchef i Generaldirektorat
 taget hensyn til de udvælgelseskriterier, som fremgår af XIV den anfægtede retsakt, idet han bekræftede, at » den
 stillingsopslaget, idet det henset til stillingsopslagets interne procedure ville blive fortsat med henblik på, at
 særlige krav nødvendigvis må antages, at eksterne støtten skulle bortfalde og det allerede udbetalte beløb til
 beståede ansøgere ikke besad noget kendskab til den bagesøges «.
 særlige karakter af Parlamentets administration eller
 til dets administrative procedurer eller interne ordnin Til støtte for påstanden har sagsøgeren fremført følgende
 ger argumenter :
 — den anfægtede udnævnelse strider mod tjenestens inter — Tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, idet kolle
 esse, for så vidt som den pågældende stilling trods gialitetsprincippet ikke er blevet overholdt i forbin
 sagsøgerens erfaring ikke var blevet besat under til delse med vedtagelsen af den retsakt, tvisten vedrører.
 fredsstillende betingelser
 — Mangelfuld undersøgelse, manglende begrundelse og
 — den anfægtede udnævnelse er baseret på forhold, der magtfordrejning. Ifølge det sagsøgende selskab er der
 helt klart ikke kan sammenlignes, når henses til, at sket en åbenbar fordrejning af de faktiske omstændig
 den valgte ansøger figurerede på en reserveliste, mens heder, navnlig som følge af en mangelfuld og utilstræk
 bedømmelsen af sagsøgerens kvalifikationer alene kelig undersøgelse, hvis formål var at få fastslået, om
 kunne foretages på grundlag af hans bedømmelsesrap der var sket en overdragelse af virksomheden, som
 port .
 Kommissionen og den italienske regering ikke på for
 hånd havde godkendt ( efterfølgende kvalificeret som
 en » væsentlig ændring «), og ikke , om den investering,
 der var gennemført længe forinden, fortsat blev


text:
27.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/49
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 14. april 2011 — Clarke m.fl. mod KHIM
 (Sag F-82/08) (1)
 (Personalesag - midlertidigt ansatte - artikel 8 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte - klausul om ophævelse af kontrakten i tilfælde af, at den ansatte ikke optages på reservelisten for en udvælgelsesprøve - almindelige udvælgelsesprøver KHIM/AD/02/07 og KHIM/AST/02/07 - akt, der indeholder et klagepunkt - princippet om, at kontrakter skal opfyldes i god tro - omsorgspligt - princippet om god forvaltningsskik - sprogkrav - EPSO’s manglende beføjelse - direktiv 1999/70/EF - tidsbegrænset arbejde)
 2011/C 252/103
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Nicole Clarke m.fl. (Alicante, Spanien) (ved advokat H. Tettenborn)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Mærkevare og Design) (KHIM)(ved I. de Medrano Caballero, som befuldmægtiget, bistået af advokat D. Waelbroeck)
 Sagens genstand
 Dels annullation af den klausul i sagsøgernes kontrakter, der foreskriver en automatisk ophævelse af ansættelseskontrakterne, såfremt sagsøgerne ikke optages på reservelisten ved den første almindelige udvælgelsesprøve for deres stilling. Dels fastslås det, at udvælgelsesprøve KHIM/AD/02/07 og KHIM/AST/02/07 ikke har nogen retsvirkning for sagsøgernes ansættelseskontrakter, eller også annulleres disse udvælgelsesprøver. Derudover tilpligtes KHIM at betale erstatning for den ikke-økonomiske skade, sagsøgerne har lidt.
 Konklusion
 1)
 Den af direktøren for afdelingen for menneskelige ressourcer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Mærkevare og Design) (KHIM) trufne afgørelse af 19. december 2007, og KHIM’s afgørelse af 7. marts 2008, annulleres for så vidt som sidstnævnte afgørelse afslog ansøgningerne fra henholdsvis Nicole Clarke, Papathanasiuu og Periañez-González om, at den i deres kontrakter som midlertidigt ansatte indeholdte klausul om ophævelse ikke fandt anvendelse for så vidt angik udvælgelsesprøve KHIM/AD/02/07 og KHIM/AST/02/07.
 2)
 KHIM betaler hver af sagsøgerne et beløb på 2 000 EUR i erstatning.
 3)
 I øvrigt frifindes KHIM.
 4)
 KHIM bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgernes omkostninger.
 (1) EUT C 19 af 24.1.2009, s. 38.


text:
7.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 256/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Županijski Sud u Zagrebu (Kroatien) den 18. maj 2017 — Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta mod AY
 (Sag C-268/17)
 (2017/C 256/08)
 Processprog: kroatisk
 Den forelæggende ret
 Županijski Sud u Zagrebu
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta
 Sagsøgt: AY
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 4, nr. 3), i rammeafgørelse 2002/584/RIA fortolkes således, at den omstændighed, at der ikke er indledt retsforfølgning for den lovovertrædelse, der ligger til grund for en europæisk arrestordre, eller at denne retsforfølgning bringes til ophør, udelukkende vedrører den overtrædelse, der er genstand for den europæiske arrestordre, eller skal denne bestemmelse forstås således, at afkaldet på eller indstillingen af retsforfølgningen også skal vedrøre den eftersøgte person, når den pågældende i forbindelse med denne retsforfølgning har status som mistænkt/tiltalt?
 2)
 Kan en medlemsstat i henhold til artikel 4, nr. 3), i rammeafgørelse 2002/584/RIA afslå fuldbyrdelsen af en udstedt europæisk arrestordre, når den judicielle myndighed i den anden medlemsstat har besluttet enten ikke at indlede retsforfølgning for den lovovertrædelse, der ligger til grund for den europæiske arrestordre, eller at bringe retsforfølgningen til ophør i den situation, hvor den eftersøgte person i forbindelse med denne retsforfølgning har haft status som vidne og ikke status som mistænkt/tiltalt?
 3)
 Kan en beslutning om at bringe en efterforskning, som led i hvilken den eftersøgte person ikke har status som mistænkt, men er blevet afhørt som vidne, til ophør, for den anden medlemsstat udgøre en grund til ikke at imødekomme en udstedt europæisk arrestordre i henhold til artikel 3, nr. 2), i rammeafgørelse 2002/584/RIA?
 4)
 Hvorledes skal der sondres mellem den obligatoriske grund til at afslå overgivelse, der er fastsat i rammeafgørelsens artikel 3, nr. 2), i det tilfælde, hvor »det af de oplysninger, den fuldbyrdende judicielle myndighed er i besiddelse af, fremgår, at den eftersøgte person er blevet endeligt dømt for de samme handlinger af en anden medlemsstat« og den fakultative grund til at afslå overgivelse, der er fastsat i rammeafgørelsens artikel 4, nr. 3), i det tilfælde, hvor »den eftersøgte i en medlemsstat har været genstand for en endelig afgørelse for de samme forhold, som er til hinder for yderligere retsforfølgning«?
 5)
 Skal artikel 1, stk. 2, i rammeafgørelse 2002/584/RIA fortolkes således, at den fuldbyrdende stat har pligt til at træffe en afgørelse vedrørende samtlige de europæiske arrestordrer, som den modtager, også i de tilfælde, hvor der allerede er taget stilling til en tidligere europæisk arrestordre, der er udstedt af den anden judicielle myndighed vedrørende den samme eftersøgte person inden for rammerne af den samme straffesag, og hvor den nye europæiske arrestordre er udstedt som følge af, at omstændighederne har ændret sig i den stat, der har udstedt den europæiske arrestordre (afgørelse om henvisning — indledning af en straffesag, strengere kriterier for anvendelsen af indicier på, at der er begået en overtrædelse, ny judiciel myndighed/kompetent ret)?


text:
26.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/23
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. september 2005 –Ehcon BV mod Kommissionen
 (Sag T-140/04) (1)
 (Offentlige tjenesteydelsesaftaler - udbudsprocedure - afvisning af en tilbudsgivers bud - ansvar uden for kontrakt - forældelse - afvisning - sagen åbenbart ugrundet)
 (2005/C 296/50)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Adviesbureau Ehcon BV (Reeuwijk, Nederlandene) [ved: avocat M. Goedkoop]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber [ved: L. Parpala og E. Manhaeve, som befuldmægtigede]
 Sagens genstand
 Erstatningssøgsmål med påstand om erstatning for den skade, sagsøgeren hævder at have lidt som følge af, at selskabets bud i forbindelse med det udbud, som blev offentliggjort den 10. august 1996 (EFT C 232, s. 35) for tjenesteydelser i forbindelse med Rådets direktiv 80/778/EØF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand (EFT L 229, s. 11), blev afvist.
 Kendelsens konklusion
 1)
 Sagen skal delvis afvises og delvis forkastes som åbenbart ugrundet.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 146 af 29.5.2004.


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/7
 Sag anlagt den 26. april 2012 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik
 (Sag C-197/12)
 2012/C 217/13
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved F. Dintilhac og C. Soulay, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Franske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til momsdirektivet (1), og særligt direktivets artikel 148, litra a), c) og d), idet den ikke betinger momsfritagelsen for de transaktioner, der omhandles i artikel 262, stk. II, nr. 2, 3, 6 og 7, i den franske skattelov, af, at de anvendes til sejlads i rum sø for så vidt angår fartøjer, som mod betaling udfører passagerbefordring, og fartøjer, der anvendes i forbindelse med handelsvirksomhed.
 —
 Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette annullationssøgsmål gør Kommissionen gældende, at momsfritagelsen for de transaktioner, der omhandles i artikel 262, stk. II, nr. 2, 3, 6 og 7, i den franske skattelov (CGI), ikke blev betinget af, at de anvendes til sejlads i rum sø for så vidt angår fartøjer, som mod betaling udfører passagerbefordring, og fartøjer, der anvendes i forbindelse med handelsvirksomhed. Denne betingelse om anvendelse til sejlads i rum sø således blev indføjet i momslovbestemmelserne i Frankrig som svar på den begrundede udtalelse, som Kommissionen fremsendte til de nationale myndigheder. Imidlertid blev CGI’s artikel 262, stk. II, nr. 2,’s overensstemmelse med momsdirektivet frataget sin effektive virkning ved en forordning, der kan gøres gældende overfor myndighederne, som er offentliggjort efter lovændringen, og som ikke nævner betingelsen om anvendelse til sejlads i rum sø, der ikke desto mindre foreskrevet ved loven.
 Ifølge Kommissionen kan ingen af de argumenter, der er fremsat af sagsøgte under den administrative procedure, og som navnlig hænger sammen med en streng momsdirektivets artikel 148, litra a), og med en alt for indskrænkende fortolkning af betingelsen om fartøjers anvendelse til sejlads i rum sø, begrunde den manglende overholdelse af betingelserne i direktivet. Med hensyn til artikel 131 i direktiv 2006/112/EF, der påberåbes af de franske myndigheder, kan den desuden ikke begrunde en fravigelse fra princippet om en streng fortolkning af fritagelser.
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
9.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 46/51
 Rettens dom af 12. december 2014 — Wilo mod KHIM (Pioneering for You)
 (Sag T-601/13) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket Pioneering for You - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 046/64)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Wilo SE (Dortmund, Tyskland) (ved advokat B. Schneiders)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Schifko, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 11. september 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 555/2013-4) vedrørende en ansøgning om registrering af Pioneering for You som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Wilo SE betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 24 af 25.1.2014.


text:
30.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 352/9
 Appel iværksat den 23. september 2013 af Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 11. juli 2013 i sag T-469/07, Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-511/13 P)
 2013/C 352/16
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV (ved abogada M.L. Catrain González, barristers E.A. Wright og H. Zhu)
 De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union, Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Europa-Kommissionen og Osram GmbH
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom ophæves og den anfægtede forordning annulleres, for så vidt som den vedrører appellanterne.
 —
 Rådet tilpligtes at betale appellanternes omkostninger både for Retten og for Domstolen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Med appellen i den foreliggende sag har appellanterne nedlagt påstand om ophævelse af den appellerede dom og annullation af den anfægtede forordning af følgende grunde:
 1)
 Retten har fejlfortolket artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 (1) (»grundforordningen«) (artikel 9, stk. 1), da den fastslog, at Rådet er berettiget til at anvende artikel 9, stk. 1, så meget desto mere i situationer, der falder uden for anvendelsesområdet for denne bestemmelse (dvs. når der ikke er tale om tilbagetrækning af en klage, men snarere at tilslutningen til klagen blot er faldet). Rettens udvidende fortolkning af artikel 9, stk. 1, har ikke støtte i hverken ordlyden eller opbygningen af bestemmelserne i grundforordningen. Den modsiges ligeledes af institutionernes praksis de sidste 25 år under hvilke anvendelsen af artikel 9, stk. 1, efter tilbagetrækning af en klage, altid har udløst, at den forbundne undersøgelse blev afsluttet.
 2)
 Retten har begået en retlig fejl — og derfor foretaget en urigtig anvendelse — af grundforordningens artikel 4, stk. 1 og artikel 5, stk. 1 (»artikel 4, stk. 1 og artikel 5, stk. 1«) ved definitionen af »erhvervsgren i Fællesskabet«. Dette har ført til den urigtige konklusion, at en »stor andel« af den samlede produktion i Fælleskabet kun må fastlægges under anvendelse af den ene af de to grænser, der kræves i henhold til artikel 5, stk.4 — grænsen på 25 %. Den fejlagtige afgrænsning af »erhvervsgren i Fællesskabet« har påvirket institutionernes skadesanalyse, der i stedet for at blive fastlagt på grundlag af dumpingimportens virkninger på »erhvervsgrenen i Fællesskabet« som omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1 (artikel 3, stk. 1), og defineret i artikel 5, stk., 4, blev bedømt på grundlag af den »virksomhed, som støttede klagen« eller »den største producent«. Ingen af disse begreber anvendes i grundforordningen med henblik at definere »skade«.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT L 56, s. 1).


text:
18.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 121/28
 Rettens dom af 28. februar 2017 — Labeyrie mod EUIPO — Delpeyrat (gengivelse af en spredning af gyldne fisk på blå baggrund)
 (Sag T-766/15) (1)
 ((EU-varemærker - fortabelsessag - EU-figurmærke, der gengiver en spredning af gyldne fisk på blå baggrund - erklæring om fortabelse - reel brug af varemærket - artikel 15, stk. 1, litra a), og artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 - en form, der afviger ved enkeltheder, som ikke forandrer mærkets særpræg))
 (2017/C 121/40)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Labeyrie (Saint-Geours-de-Maremne, Frankrig) (ved advokat A. Lecomte)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Delpeyrat (Saint-Pierre-du-Mont, Frankrig) (ved advokat J. Ennochi)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 15. oktober 2015 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2693/2014-1) vedrørende en fortabelsessag mellem Delpeyrat og Labeyrie.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
 2)
 Labeyrie bærer sine egne omkostninger og betaler de af EUIPO afholdte omkostninger.
 3)
 Delpeyrat bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 78 af 29.2.2016.


text:
20.7.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 236/3
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 21. maj 2015 — Cartel Damage Claims (CDC) Hydrogen Peroxide SA mod Akzo Nobel NV, Solvay SA/NV, Kemira Oyj og FMC Foret SA (anmodning om en præjudiciel afgørelse fra Landgericht Dortmund — Tyskland)
 (Sag C-352/13 P) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - retternes kompetence på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - specielle kompetenceregler - artikel 6, nr. 1) - sag anlagt mod flere sagsøgte med hjemsted i forskellige medlemsstater, som har deltaget i et kartel, der er blevet erklæret i strid med artikel 81 EF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, med henblik på at det fastslås, at de er solidarisk ansvarlige for betaling af erstatning og pålæg om fremlæggelse af oplysninger - kompetence for den ret, ved hvilken sagen er anlagt, i forhold til de medsagsøgte - sagen frafaldet i forhold til den sagsøgte, der har hjemsted i den medlemsstat, hvor den ret, ved hvilken sagen er anlagt, er beliggende - kompetence i sager om erstatning uden for kontraktforhold - artikel 5, nr. 3) - værnetingsklausuler - artikel 23 - effektiv gennemførelse af kartelforbuddet))
 (2015/C 236/04)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landgericht Dortmund
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Cartel Damage Claims (CDC) Hydrogen Peroxide SA
 Sagsøgte: Akzo Nobel NV, Solvay SA/NV, Kemira Oyj og FMC Foret SA
 Konklusion
 1)
 Artikel 6, nr. 1), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at reglen om forening af kompetencerne i tilfælde, hvor der er flere sagsøgte således som fastsat i denne bestemmelse, kan finde anvendelse i forbindelse med en erstatningssag om solidarisk ansvar og om krav om fremlæggelse af oplysninger inden for rammerne heraf, der er anlagt mod virksomheder, som har deltaget på forskellig måde geografisk og tidsmæssigt i en sammenhængende og vedvarende overtrædelse af EU-rettens kartelforbud, og som er fastslået i en kommissionsbeslutning, og dette endog i tilfælde, hvor sagsøgeren har hævet sit søgsmål mod den eneste af de medsagsøgte, som er hjemmehørende i den medlemsstat, hvori den ret, ved hvilken sagen er anlagt, er beliggende, medmindre det godtgøres, at der findes en hemmelig forståelse mellem sagsøgeren og den pågældende sagsøgte med henblik på kunstigt at skabe eller opretholde betingelserne for anvendelsen af denne bestemmelse på tidspunktet for anlæggelsen af sagen.
 2)
 Artikel 5, nr. 3), i forordning 44/2001 skal fortolkes således, at når de sagsøgte, der er hjemmehørende i forskellige medlemsstater, afkræves erstatning på grund af en samlet og vedvarende overtrædelse, som er begået i flere medlemsstater på forskellige tidspunkter og på forskellige steder, idet denne tilsidesættelse af artikel 101 TEUF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992 er blevet fastslået af Europa-Kommissionen, er skadetilføjelsen foregået i forhold til hvert angiveligt offer individuelt, idet hver af dem i henhold til artikel 5, nr. 3), kan vælge at anlægge sag enten ved retten på det sted, hvor det pågældende kartel definitivt blev indgået, eller i givet fald det sted, hvor et særligt arrangement blev truffet, som kan identificeres som den eneste skadevoldende begivenhed i forhold til den skade, der hævdes at være lidt, eller ved retten på det sted, hvor virksomheden selv har hovedsæde.
 3)
 Artikel 23, stk. 1, i forordning nr. 44/2001 skal fortolkes således, at den i forbindelse med erstatningssøgsmål for tilsidesættelse af kartelforbuddet i artikel 101 TEUF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992 tillader, at der tages hensyn til værnetingsklausuler, som er indeholdt i leveringsaftaler, selv hvis dette medfører en fravigelse af reglerne om en rets internationale kompetence i henhold til forordningens artikel 5, nr. 3), og/eller artikel 6, nr. 1), under forudsætning af, at disse klausuler henviser til tvister vedrørende ansvar som følge af en overtrædelse af konkurrenceretten.
 (1) EUT C 298 af 12.10.2013.


text:
15.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 78/19
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 21. januar 2014 — Van Asbroeck mod Parlamentet
 (Sag F-102/12) (1)
 (Personalesag - indplacering i lønklasse - ansøgere opført på reservelisten fra udvælgelsesprøven med henblik på overgang til en anden kategori inden ikrafttrædelsen af vedtægtsreformen i 2004 - udligningsgodtgørelse - afgørelse om at omplacere de tjenestemænd, der er berettiget til denne udligningsgodtgørelse)
 2014/C 78/39
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Marc Van Asbroeck (Dilbeek, Belgien) (ved advokaterne C. Bernard-Glanz og S. Rodrigues)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved V. Montebello-Demogeot og S. Seyr, som befuldmægtigede, derefter ved V. Montebello-Demogeot og M. Ecker, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om at omplacere sagsøgeren i lønklasse AST5, løntrin 3, med tilbagevirkende kraft.
 Konklusion
 1)
 Europa-Parlamentet frifindes.
 2)
 Parlamentet bærer sine egne omkostninger og betaler Marc Van Asbroecks omkostninger.
 (1) EUT C 366 af 24.11.2012, s. 41.


text:
16.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 184/30
 Rettens kendelse af 3. april 2014 — CFE-CGC France Télécom Orange mod Europa-Kommissionen
 (Sag T-2/13) (1)
 ((Annullationssøgsmål - statsstøtte - afgørelse, som under visse betingelser erklærer statsstøtten forenelig med det indre marked - fagforening - ikke individuelt berørt - afvisning))
 2014/C 184/51
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: CFE-CGC France Télécom-Orange (Paris, Frankrig) (ved advokaterne A.-L. Lefort des Ylouses og A.-S. Gay)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn, D. Grespan og B. Stromsky, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2012/540 EU af 20. december 2011 vedrørende statsstøtte C25/08 (ex NN23/08) — reform af finansieringen af pensioner til tjenestemandsansatte i France Télécom indført af Den Franske Republik til fordel for France Télécom
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse om Den Franske Republiks begæring om intervention.
 3)
 CFE-CGC France Télécom-Orange bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
 4)
 Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 79 af 16.3.2013.


text:
9.9.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 259/21
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS gien), Noël Boone SPRL, Herseaux (Belgien), J. Grayet og
 G. Heidner SPRL, Welkenraedt (Belgien), Straps SA, Chaudfon-
 den 27. juni 2000 taine (Belgien), Ziegler SA, Bruxelles, Maison Parent SCRL,
 Hertain (Belgien), Magemon SA, Liège (Belgien), Garsou-
 Augenot SPRL, Verviers (Belgien), og Somimpex SPRL, Mous-
 i sag T-608/97, Onno Plug mod Kommissionen for De cron (Belgien), ved advokaterne P. Cavenaile og K. Tanghe,
 Europæiske Fællesskaber (1) Liège, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 A. Schmitt, 62, avenue Guillaume, mod Rådet for Den Euro-
 (Tjenestemænd — bebyrdende retsakt — bekræftende retsakt pæiske Union (befuldmægtigede: M.C. Giorgi og G. Houttuin)
 — afvisning) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 mægtiget: H. van Lier), angående påstande om erstatning for
 (2000/C 259/36) tab, som sagsøgerne hævder at have lidt som følge af oprettel-
 sen af det indre marked fra den 1. januar 1993 i overensstem-
 melse med den europæiske fælles akt, og den heraf følgende
 (Processprog: fransk) afskaffelse af den speditørvirksomhed i samhandelen mellem
 medlemsstaterne, som sagsøgerne indtil da udøvede, har
 Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 I sag T-608/97, Onno Plug, tidligere midlertidigt ansat ved K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi og M. Jaeger; justitssekretær:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Thônex H. Jung, den 16. juni 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion
 (Schweiz), ved advokaterne G. Vandersanden og L. Lévi, lyder således:
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos Société de
 gestion fiduciaire SARL, 2-4, rue Beck, mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Valsesia 1. Sagerne T-611/97 og T-619/97 til T-627/97 forenes med
 og J. Currall) angående påstand om annullation af Kommissio- henblik på sagens videre forløb.
 nens afgørelse i skrivelse af 14. januar 1997 og, for så vidt
 som det anses for fornødent, annullation af afgørelsen af 2. Rådet og Kommissionen frifindes.
 12. september 1997 om ikke at give medhold i klagen af
 16. april 1997, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af 3. Sagsøgerne betaler deres egne og de af Rådet afholdte omkost-
 afdelingsformanden, R. Garcı́a-Valdecasas, og dommerne ninger.
 P. Lindh og J.D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 27. juni
 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: 4. Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 1) Sagen afvises.
 (1) EFT C 55 af 20.2.1998 og EFT 94 af 28.3.1998.
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 55 af 20.2.1998.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 15. juni 2000
 den 16. juni 2000
 i sag T-614/97, Aduanas Pujol Rubio SA m.fl. mod Rådet
 i de forenede sager T-611/97 og T-619/97 til T-627/97, for Den Europæiske Union og Kommissionen for De
 Transfluvia NV m.fl. mod Rådet for Den Europæiske Europæiske Fællesskaber (1)
 Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (1) (Erstatningsansvar uden for kontraktforhold — europæisk
 fælles akt — speditør — sagen åbenbart ugrundet)
 (Erstatningsansvar uden for kontraktforhold — europæisk
 fælles akt — speditør — sagen åbenbart ugrundet)
 (2000/C 259/38)
 (2000/C 259/37)
 (Processprog: spansk)
 (Processprog: fransk og nederlandsk)
 I sag T-614/97, Aduanas Pujol Rubio SA, Barcelona (Spanien)
 I de forenede sager T-611/97 og T-619/97 til T-627/97, og 115 andre, ved advokat S. Muñoz Machado, Madrid, og
 Transfluvia NV, Menen (Belgien), Wybo NV, Poperinge (Bel- med valgt adresse i Luxembourg hos advokat A. May, 398,
 ---pagebreak--- C 259/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9.9.2000
 route d’Esch, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuld- 1. Sagerne T-12/98 og T-13/98 forenes med henblik på sagens
 mægtigede: M.C. Giorgi, G. Houttuin og G.-L. Ramos Ruano) videre forløb.
 og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 mægtiget: H. van Lier), angående en påstand om erstatning 2. Rådet og Kommissionen frifindes.
 for tab bestående af omkostninger til omstrukturering eller
 likvidation af sagsøgernes virksomheder, som de hævder at 3. Sagsøgerne betaler deres egne og de af Rådet afholdte omkost-
 have lidt som følge af oprettelsen af det indre marked fra den ninger.
 1. januar 1993 i overensstemmelse med den europæiske fælles
 akt, og den heraf følgende afskaffelse af den speditørvirksom-
 4. Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 hed i samhandelen mellem medlemsstaterne, som sagsøgerne
 indtil da udøvede, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi og (1) EFT C 94 af 28.3.1998.
 M. Jaeger; justitssekretær: H. Jung, den 15. juni 2000 afsagt
 kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1. Rådet og Kommissionen frifindes.
 2. Sagsøgerne betaler deres egne og de af Rådet afholdte omkost-
 ninger.
 3. Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (1) EFT C 94 af 28.3.1998. den 14. juni 2000
 i sag T-334/99, Organización Impulsora de Discapacitados
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Afslag på at iværksætte en traktatbrudsprocedure — annu-
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS lationssøgsmål — afvisning)
 den 26. juni 2000 (2000/C 259/40)
 i de forenede sager T-12/98 og T-13/98, Argon srl m.fl.
 Processprog: spansk
 mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 I sag T-334/99, Organización Impulsora de Discapacitados,
 (Erstatningsansvar uden for kontraktforhold — europæisk Madrid, ved advokat Javier Gallego Sánchez, Madrid, og med
 fælles akt — speditør — sagen åbenbart ugrundet) valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Molitor, Feltgen
 og Harpes, 55, boulevard de la Petrusse, mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: Maria Pata-
 (2000/C 259/39)
 kia og Manuel Desantes Real), hvori der er nedlagt påstand om
 annullation af Kommissionens beslutning af 19. oktober 1999
 (Processprog: italiensk) om ikke at iværksætte en traktratbrudsprocedure mod Kongeri-
 get Spanien, har Retten (Første Afdeling), sammensat af
 præsidenten, B. Vesterdorf, og dommerne M. Vilaras og N. For-
 I de forenede sager T-12/98 og T-13/98, Argon srl, Brescia wood; justitssekretær: H. Jung, den 14. juni 2000 afsagt kendel-
 (Italien), og 21 andre, og Carlo Chiappe, boende Livorno se, hvis konklusion lyder således:
 (Italien), og 11 andre, ved advokat G. Leone, Milano, og
 solicitor advocate, M. Clough, og med valgt adresse i Luxem- 1) Sagen afvises.
 bourg hos advokat A. May, 398, route d’Esch, mod Rådet
 for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: M.C. Giorgi,
 G. Houttuin og P. Cossu) og Kommissionen for De Europæiske 2) Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende begæringen om
 Fællesskaber (befuldmægtiget: H. van Lier), angående påstande intervention fra Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige
 om erstatning for tab, som sagsøgerne hævder at have lidt som Storbritannien og Nordirland.
 følge af oprettelsen af det indre marked fra den 1. januar 1993
 i overensstemmelse med den europæiske fælles akt, og den 3) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 heraf følgende afskaffelse af den speditørvirksomhed i samhan-
 delen mellem medlemsstaterne, som sagsøgerne indtil da
 udøvede, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelings- (1) EFT C 79 af 18.3.2000.
 formanden, K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi og M. Jaeger;
 justitssekretær: H. Jung, den 26. juni 2000 afsagt kendelse,
 hvis konklusion lyder således:


text:
9.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/19
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 4. maj 2005
 i sag T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om Westlife som EF-ordmærke - ældre nationalt varemærke West - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene)
 (2005/C 171/34)
 Processprog: engelsk
 I sag T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH, Hamburg (Tyskland), ved Rechtsanwalt P. Koch Moreno mod mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtiget: S. Laitinen), den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) var Bluenet Ltd, Limerick (Irland), angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 17. november 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 238/2002-2) vedrørende en indsigelsessag mellem indehaveren af varemærket West og ansøgeren om registrering af varemærket Westlife, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne N.J. Forwood og S. Papasavvas; justitssekretær: assisterende justitssekretær B. Pastor, den 4. maj 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Afgørelsen afsagt af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) af 17. november 2003 (sag R 238/2002 2) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgerens omkostninger.
 (1) EUT C 94 af 17.4.2004.


text:
24.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/24
 Sag anlagt den 5. februar 2007 — Borco-Marken-Import Matthiesen mod KHIM
 (Sag T-23/07)
 (2007/C 69/52)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Hamburg, Tyskland) (ved Rechtsanwalt M. Wolter)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 30. november 2006 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 0808/2006-4) annulleres.
 —
 Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), og i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 40/94 ikke er til hinder for offentliggørelsen af det ansøgte varemærke for varer i klasse 33 (»Alkoholholdige drikke (dog ikke øl), vine, mousserende vine og vinholdige drikke«).
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det EF-varemærke, der søges registreret: Figurmærket »α «for varer i klasse 33 (ansøgning nr. 4 634 663).
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), idet det med urette er blevet antaget, at der foreligger absolutte registreringshindringer. Derudover er rækkevidden og betydningen af artikel 12 i forordning (EF) nr. 40/94 blevet urigtigt bedømt.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
13.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 37/31
 Rettens dom af 17. december 2009 — Solvay mod Kommissionen
 (Sag T-57/01) (1)
 (Konkurrence - misbrug af dominerende stilling - sodamarkedet i Fællesskabet (undtagen i Det Forenede Kongerige og Irland) - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 82 EF - forsyningsaftale for en urimelig lang periode - bonus for loyalitet - forældelse af Kommissionens beføjelse til at pålægge bøder eller sanktioner - rimelig frist - væsentlige formforskrifter - relevant geografisk marked - den dominerende stillings forekomst - utilbørlig udnyttelse af den dominerende stilling - ret til aktindsigt - bøde - overtrædelsens grovhed og varighed - skærpende omstændigheder - recidiv - formildende omstændigheder)
 2010/C 37/38
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Solvay SA (Bruxelles, Belgien) (ved avocats L. Simont, P.-A. Foriers, G. Block, F. Louis og A. Vallery)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Oliver og J. Currall, som befuldmægtigede, bistået af avocat N. Coutrelis)
 Sagens genstand
 Principalt påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/6/EF af 13. december 2000 om en procedure efter traktatens artikel 82 EF (COMP/33.133 — C: Soda — Solvay) (EFT 2003 L 10, s. 10) og subsidiært påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren.
 Konklusion
 1)
 Den bøde, der pålægges Solvay SA i artikel 2, i Kommissionens beslutning 2003/6/EF af 13. december 2000 om en procedure efter traktatens artikel 82 EF (COMP/33.133 — C: Soda — Solvay), fastsættes til et beløb på 19 mio. EUR.
 2)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 3)
 Solvay SA bærer sine egne omkostninger og betaler 95 % af Kommissionens omkostninger.
 4)
 Kommissionen bærer 5 % af sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 161 af 2.6.2001.


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/77
 Sag anlagt den 5. marts 2010 — Nederlandene mod Kommissionen
 (Sag T-119/10)
 2010/C 113/111
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Nederlandene (ved C. Wissels, Y. de Vries og J. Langer, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens beslutning nr. K(2009) 10712 af 23. december 2009 om nedsættelse af Den Europæiske Fond for Regionaludviklings (EFRU) finansielle støtte i henhold til Kommissions beslutning K(97)3742 af 18. december 1997 (ERFU nr. 970010008) til EF-initiativprogrammet Interreg II/C Oversvømmelser Rhinen-Meuse i Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene, annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for sit søgsmål gør sagsøgeren syv anbringende gældende:
 —
 tilsidesættelse af artikel 24, stk. 2, i forordning nr. 4253/88 (1) ved på baggrund af ekstrapolation at fastsætte af finansielle nedsættelser, selv om denne bestemmelse ikke giver hjemmel til dette
 —
 tilsidesættelse af artikel 24, stk. 2 og 3, i forordning nr. 4253/88 ved fastsættelsen af faste finansielle nedsættelser, selv om denne bestemmelse ikke giver hjemmel til dette
 —
 tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet ved at fastsætte forpligtelser for en medlemsstat ved henvisning til Domstolens praksis efter fastsættelsen af disse forpligtelser, hvilke forpligtelser på dette tidspunkt ikke var klare, præcise og forudsigelige for medlemsstaten
 —
 tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet ved fastsættelsen af en finansiel nedsættelse på 25 % af de anførte omkostninger i forbindelse med kontrakter, hvorved almindelige principper som gennemsigtighed, forbud mod forskelsbehandling og ligebehandling ikke blev respekteret
 —
 tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet ved fastsættelsen af en finansiel nedsættelse på 100 % af de anførte omkostninger i forbindelse med kontrakter, som overstiger tærskelværdierne i direktiv 93/37/EØF (2), direktiv 93/36/EØF (3) eller direktiv 92/50/EØF (4), og som blev tildelt uden nogen konkurrence
 —
 tilsidesættelse af begrundelsespligten ved ikke at begrunde, hvorledes omfanget af de fastsatte faste nedsættelser blev fastlagt
 —
 tilsidesættelse af begrundelsespligten ved gennemførelsen af projektspecifikke nedsættelser, som ikke blev tilstrækkeligt begrundet.
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19.12.1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (EFT L 374, s. 1).
 (2) Rådets direktiv 93/37/EØF af 14.6.1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (EFT L 199, s. 54, berigtigelse i EFT 1994 L 111, s. 115).
 (3) Rådets direktiv 93/36/EØF af 14.6.1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb (EFT L 199, s. 1).
 (4) Rådets direktiv 92/50/EØF af 18.6.1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (EFT L 209, s. 1).