text:
5.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/36
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 8. maj 2008 — Frankin m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-92/07 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd og midlertidigt ansatte - pension - overførsel af pensionsrettigheder - åbenbart, at appellen skal afvises - åbenbart, at appellen skal forkastes)
 (2008/C 171/66)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Jacques Frankin (Sorée, Belgien) og de 482 andre tjenestemænd og midlertidigt ansatte i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvis navne fremgår af bilaget til dommen (ved avocat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Berardis-Kayser og D. Martin, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2007 af Retten for EU-Personalesager (Første Afdeling), Jacques Frankin m.fl. mod Kommissionen (sag F-3/06, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), med påstand om, at denne dom ophæves.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Jacques Frankin og de 482 andre tjenestemænd og midlertidigt ansatte i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvis navne fremgår af bilaget til dommen, bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger i forbindelse med denne appelsag.
 (1) EUT C 117 af 26.5.2007.


text:
7.11.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 340/15
 ling af mñnd og kvinder inden for de erhvervstilknyt- Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 tede sociale sikringsordninger, idet den ikke har
 udstedt de love og administrativt fastsatte bestemmel- Henset til EF-traktatens artikel 189, stk. 3, og artikel 5
 ser, der er nùdvendige for at efterkomme direktivet. samt artikel 3 i direktiv 96/97/EF skulle Den Franske
 Republik have truffet de nùdvendige foranstaltninger for
 at efterkomme direktivet inden den 1. juli 1997.
 Ð Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens
 omkostninger. (1) EFT L 46 af 17.2.1997, s. 20.
 RETTEN I FéRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS A. Kalogeropoulos, og dommerne C. W. Bellamy og J. Pir-
 rung; justitssekretñr H. Jung, den 15. september 1998
 den 15. september 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 i de forenede sager T-374/94, T-375/94, T-384/94 og
 T-388/94, European Night Services Ltd (ENS) m.fl. mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1) 1) Kommissionens beslutning 94/663/EF af 21. september
 1994 om anvendelse af EF-traktatens artikel 85 og
 (Konkurrence Ð jernbanetransport Ð aftaler om nattogs- EéS-aftalens artikel 53 (IV/34.600 Ð Night Services)
 trafik gennem Kanaltunnelen Ð konkurrencebegrñnsnin- annulleres.
 ger Ð direktiv 91/440/EéF Ð mñrkbar påvirkning af
 samhandelen Ð udfùrelse af nùdvendige tjenesteydelser Ð
 »afgùrende faciliteter« Ð begrundelse Ð formaliteten) 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (98/C 340/26)
 3) Intervenienten, Det Forenede Kongerige Storbritannien
 og Nordirland, bñrer sine egne omkostninger.
 (Processprog: engelsk og fransk)
 (1) EFT C 392 af 31.12.1994 og EFT C 386 af 31.12.1994.
 I de forenede sager T-374/94, European Night Services Ltd
 (ENS), London, T-375/94, Eurostar (UK) Ltd, tidligere
 European Passenger Services Ltd (EPS), London, ved Tho-
 mas Sharpe, QC, England og Wales, og solicitor Alexandre
 Nourry, og med valgt adresse i Luxembourg hos advoka-
 terne Elvinger, Hoss og Prussen, 15, Côte d'Eich, stùttet af DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 SocieÂteÂ nationale des chemins de fer francËais (SNCF), den 15. september 1998
 Paris, ved advokat Chantal MomeÁge, Paris, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Alex Schmitt, 62, ave- i sag T-11/95, BP Chemicals Limited mod Kommissionen
 nue Guillaume, T-384/94, Union Internationale des che- for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 mins de fer (UIC), Paris, og NV Nederlandse Spoorwegen
 (NS), Utrecht, (Nederlandene), ved advokat Erik H. Pij- (Statsstùtte Ð annullationssùgsmål Ð frister Ð individuelt
 nacker Hordijk, Amsterdam, og med valgt adresse i berùrte personer Ð princippet om en privat investor under
 Luxembourg hos advokat Luc Frieden, 62, avenue Guil- normale markedsùkonomiske forhold Ð indledning af en
 laume, og T-388/94, SocieÂteÂ nationale des chemins de fer procedure i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2)
 francËais (SNCF), Paris, ved advokat Chantal MomeÁge,
 (98/C 340/27)
 Paris, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 Alex Schmitt, 62, avenue Guillaume, stùttet af Det For-
 enede Kongerige Storbritannien og Nordirland (befuld-
 mñgtigede: Lindsay Nicoll og K. Paul E. Lasok), mod (Processprog: engelsk)
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 mñgtigede: oprindelig Francisco Enrique GonzaÂlez Díaz,
 dernñst Giuliano Marenco og Ami Barav), angående I sag T-11/95, BP Chemicals Limited, London, ved barri-
 annullation af Kommissionens beslutning 94/663/EF af ster James Flynn, Bar of England and Wales, og solicitor
 21. september 1994 om anvendelse af EF-traktatens Alec Burnside, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 artikel 85 og EéS-aftalens artikel 53 (IV.34.600 Ð Night advokaterne Loesch og Wolter, 11, rue Goethe, stùttet af
 services) (EFT L 259 af 7.10.1994, s. 20), har Retten Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden (befuldmñgtigede: Lindsey Nicoll, Kenneth Parker og

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/9
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 14. juli 2016 — TNS Dimarso NV mod Vlaams Gewest (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Belgien)
 (Sag C-6/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - offentlige tjenesteydelseskontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 53, stk. 2 - tildelingskriterier - økonomisk mest fordelagtige bud - bedømmelsesmetode - vægtningsregler - den ordregivende myndigheds pligt til i udbuddet at præcisere vægtningen af tildelingskriterierne - pligtens omfang))
 (2016/C 335/11)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Raad van State
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: TNS Dimarso NV
 Sagsøgt: Vlaams Gewest
 Konklusion
 Artikel 53, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter, sammenholdt med princippet om ligebehandling af tilbudsgivere og den gennemsigtighedsforpligtelse, der følger heraf, skal fortolkes således, at i det tilfælde, hvor en tjenesteydelseskontrakt, som skal tildeles på grundlag af kriteriet om det set ud fra den ordregivende myndigheds synspunkt økonomisk mest fordelagtige tilbud, er sidstnævnte ikke forpligtet til i udbudsbekendtgørelsen eller udbudsbetingelserne vedrørende den pågældende kontrakt at oplyse eventuelle tilbudsgivere om den bedømmelsesmetode, som den ordregivende myndighed har anvendt med henblik på at vurdere og konkret klassificere tilbuddene. Denne metode kan derimod ikke føre til en ændring af tildelingskriterierne eller en ændring af den relative vægtning heraf.
 (1) EUT C 118 af 13.4.2015.


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/27
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 16. oktober 2006 — Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl mod Ministero delle Politiche Agricole og Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
 (Sag C-421/06)
 (2006/C 326/56)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl
 Sagsøgt: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er de EF-institutioner, der har udstedt direktiv 2002/2 (1), efter Domstolens dom i de forenede sager C-453/03, C-11/04, C-12/04 og C-194/04, hvorved dette direktiv blev kendt delvis ugyldigt, forpligtede i henhold til EF-traktatens artikel 233 (der taler om annullerede retsakter) til »at gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger«?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende, skal de foranstaltninger, som EF-institutionerne har pligt til at gennemføre for at bringe direktiv 2002/2 i overensstemmelse med Domstolens dom, da først træde i kraft i fællesskabsretten, for at det kan være tilladt medlemsstaterne at optage dem i deres egen retsorden?
 3)
 Skal de foranstaltninger, der nævnes i spørgsmål 2, gennemføres af EF-institutionerne og optages i medlemsstaternes retsordener under overholdelse af den nu indførte forordning nr. 183/2005 (2)?
 4)
 Skal forordning nr. 183/2005, sammenholdt med artikel 8 og artikel 16 i forordning nr. 178/2002 (3), fortolkes således, at den indeholder et forbud mod, at foderfabrikanterne anvender en mærkning på deres produkter, der kan vildlede forbrugerne?
 5)
 Skal mærkning af foderstoffer anses for at være vildledende for forbrugerne, hvis fabrikanterne bevidst kan angive de på denne anførte procentvise indhold af forskellige bestanddele med en afvigelse på 15 % for hver af produktets bestanddele?
 (1) EFT L 63, s. 23.
 (2) EFT L 35, s. 1.
 (3) EFT L 31, s. 1.


text:
21.4.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 118/23
 Slettelse af sag C-367/99 (1) Slettelse af sag C-463/99 (1)
 (2001/C 118/40) (2001/C 118/43)
 Ved kendelse af 13. september 2000 har præsidenten for De Ved kendelse af 26. september 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-367/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-463/99,
 Hugo Boss AG mod Coalle FA-93 (anmodning om præjudiciel Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 afgørelse forelagt af Landesgericht Korneuburg (Østrig)), skal Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 slettes af registeret.
 (1) EFT C 47 af 19.2.2000.
 ( 1) EFT C 352 af 4.12.1999.
 Slettelse af sag C-467/99 (1)
 Slettelse af sag C-246/97 (1)
 (2001/C 118/44)
 (2001/C 118/41)
 Ved kendelse af 26. september 2000 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 19. september 2000 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-467/99,
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-246/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Den Portugisiske Republik mod Kommissionen for De Euro- Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 pæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 47 af 19.2.2000.
 (1) EFT C 271 af 6.9.1997.
 Slettelse af sag C-47/00 (1)
 Slettelse af sag C-330/97 (1)
 (2001/C 118/45)
 (2001/C 118/42)
 Ved kendelse af 26. september 2000 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 19. september 2000 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-47/00,
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-330/97, Hasan Gevin mod Bundesanstalt für Arbeit-Kindergeldkasse
 Den Portugisiske Republik mod Kommissionen for De Euro- (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundessozialgericht),
 pæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret. skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 357 af 22.11.1997. (1) EFT C 122 af 29.4.2000.


text:
4.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/12
 Sag anlagt den 15. januar 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-20/09)
 (2009/C 82/23)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved R. Lyal og A. Caeiros, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56 EF og artikel 40 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), idet den i forbindelse med berigtigelse i henhold til lov nr. 39-A/2005 foreskriver en skattemæssig præferencebehandling, der udelukkende omfatter obligationer udstedt af den portugisiske stat.
 —
 Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I september 2005 modtog Kommissionen en klage vedrørende uforeneligheden med fællesskabsretten og aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) af visse bestemmelser i »Regime Excepcional de Regularização Tributária de elementos patrimoniais que não se encontrem no território português em 31 de Dezembro de 2004« (særordning for skattemæssig berigtigelse af formueværdier, som befandt sig uden for det portugisiske område den 31. december 2004), der blev vedtaget ved lov nr. 39-A/2005 af 29. juli 2005.
 Det fremgår af særordningen for skattemæssig berigtigelse, at skattepligtige i forbindelse med skattemæssig berigtigelse skal betale et beløb svarende til anvendelsen af en sats på 5 % af værdien af formueværdier, der er opgjort i selvangivelsen, og at såfremt alle eller nogle af de formueværdier, der er omfattet af den pågældende angivelse, er obligationer udstedt af den portugisiske stat, nedsættes satsen til det halve for den del, der vedrører disse fordringer, og at denne nedsættelse også finder anvendelse på andre formueværdier, hvis den pågældende værdi geninvesteres i obligationer udstedt af den portugisiske stat inden datoen for indgivelsen af selvangivelse.
 Kommissionen er af den opfattelse, at særordningen for skattemæssig berigtigelse indebærer en fordel med hensyn til at føre formueværdier hjem til Portugal og investere dem i obligationer udstedt af den portugisiske stat, hvilken fordel består i anvendelsen af en nedsat sats på formueværdier, der består i obligationer udstedt af den portugisiske stat, eller på værdien af formueværdier, der geninvesteres i obligationer udstedt af den portugisiske stat. Personer, som anvender denne ordning, afholdes de facto fra at opretholde deres berigtigede goder i en anden form end i obligationer udstedt af den portugisiske stat.
 De Europæiske Fællesskabers Domstol har allerede fastslået, at en national bestemmelse, der bevirker, at skattepligtige personer afholdes fra at foretage investeringer i andre medlemsstater, udgør en restriktion for de frie kapitalbevægelser i artikel 56 EF's forstand.
 I det foreliggende tilfælde er Kommissionen, selv om den ikke stiller spørgsmål ved, at statsobligationer undergives en favorabel behandling, af den opfattelse, at lavere skattesats, der kun finder anvendelse på berigtigede formueværdier, som består i obligationer udstedt af den portugisiske stat, udgør en diskriminerende restriktion for de frie kapitalbevægelser, der er forbudt i henhold til artikel 56 EF og ikke kan begrundes i artikel 58, stk. 1, EF.
 Reglerne i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde vedrørende de frie kapitalbevægelser er i det væsentlige identiske med reglerne i EF-traktaten. Den omstændighed, at personer, der ville kunne drage fordel af særordningen for skattemæssig berigtigelse, afholdes fra at opretholde deres berigtigede formueværdier i Norge, Liechtenstein eller Island, udgør derfor også en restriktion for de frie kapitalbevægelser, der er forbudt i henhold til EØS-aftalens artikel 40.


text:
C 173/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16.6.2001
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Afgørelsen af 12. marts 2001 fra præsidenten for Den — Kommissionens beslutning annulleres, i det mindste for
 Europæiske Centralbank om at afvise sagsøgerens klage så vidt angår artikel 43 i de provinslove (Normas forales),
 annulleres. der er omhandlet i beslutningens artikel 1, litra b), litra c),
 og litra d).
 — Den Europæiske Centralbanks afskedigelse af sagsøgeren
 af 29. november 2000 annulleres. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Det fastslås, at det mellem parterne bestående arbejdsfor-
 hold ikke er opløst som følge af afskedigelsen af 29. no-
 vember 2000. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Det fastslås, at arbejdsforholdet mellem parterne fortsat Denne sag er anlagt til prøvelse af Kommissionens beslutning
 består uopsagt efter den 31. december 2000. 2001/168/EKSF af 31. oktober 2000 om de spanske love om
 selskabsskat (1), for så vidt den erklærer enhver støtte, som de
 spanske myndigheder i henhold til artikel 43 i Norma Foral
 — Den Europæiske Centralbank tilpligtes fortsat at beskæfti-
 3/96 af 26. juni 1996 om beskatning af selskaber i Territorio
 ge sagsøgeren som vagtmand i henhold til ansættelsesvil-
 Histórico de Vizcaya, artikel 43 i Norma Foral 3/96 af 26. juni
 kårene i kontrakten.
 1996 om beskatning af selskaber i Territorio Histórico de
 Guipuzcoa og artikel 43 i Norma Foral 3/96 af 26. juni 1996
 — Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagens om beskatning af selskaber i Territorio Histórico de Alava yder
 omkostninger. til EKSF-jern- og stålvirksomheder, der er etableret i Spanien,
 for uforenelig med fællesmarkedet for kul og stål.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Disse skattelove indfører et fradrag på 25 % af de investeringer,
 der foretages i forbindelse med oprettelse af filialer eller
 etablering af faste anlægsaktiver i udlandet, samt ved erhvervel-
 Sagen har samme baggrund som sag T-373/00 (Tralli mod se af andele af udenlandske selskaber eller stiftelse af dattersel-
 ECB, EFT C 61 af 24.2.2001, s. 61), sag T-27/01 (Tralli mod skaber, der er direkte beskæftiget med eksport af varer eller
 ECB — endnu ikke trykt i EFT) og sag T-56/01 (Tralli mod tjenesteydelser.
 ECB — endnu ikke trykt i EFT), og søgsmålsgrundene og
 argumenterne er de samme som dem, der er gjort gældende i
 disse sager. Den anfægtede beslutning blev vedtaget forud for, at den i
 artikel 6, stk. 5, i beslutning nr. 2496/96/EKSF (»stålstøtteko-
 deksen«) fastsatte procedure blev indledt.
 Sagsøgeren har anført følgende anbringender til støtte for sine
 påstande:
 — Der er ikke tale om støtte, idet de pågældende love er
 Sag anlagt den 30. marts 2001 af Territorio Histórico de horisontale og har en generel virkning, der ikke medfører
 Alava — Diputación Foral de Alava m.fl. mod Kommissio- fordele på regionalt plan eller for en bestemt kategori af
 nen for De Europæiske Fællesskaber virksomheder. Der er heller ikke tale om støtte i EKSF-
 traktatens forstand, hvorfor sagsøgeren har gjort gælden-
 de, at Kommissionen har tilsidesat EKSF-traktatens arti-
 (Sag T-77/01)
 kel 4, litra c), og begået magtfordrejning, idet den har
 valgt EKSF-traktaten som retsgrundlag for sin handling.
 (2001/C 173/65)
 — Manglende begrundelse, navnlig for så vidt som den
 anfægtede beslutning indebærer en ændring af det krite-
 (Processprog: spansk) rium, Kommissionen lægger til grund, hvilket ikke er
 begrundet.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 30. marts 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De — Manglende begrundelse og urigtigt skøn, for så vidt
 Europæiske Fællesskaber af Territorio Histórico de Alava — kvalificeringen som støtte automatisk omfatter provinslo-
 Diputación Foral de Alava m.fl., Spanien, ved advokat vene, blot fordi disse tilfældigvis har samme indhold som
 D. Ramón Falcón. den nationale skattelov.
 ---pagebreak--- 16.6.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 173/37
 — Den anfægtede beslutning er vilkårlig og uforholdsmæs- Sag anlagt den 1. april 2001 af Association Contre
 sig, idet den ikke indeholder en vurdering af muligheden l’Horaire d’Eté mod Europa-Parlamentet og Rådet for den
 for at udelukke en del af de skattelove, der er omfattet Europæiske Union
 heraf, fra beslutningens anvendelsesområde.
 — Overtrædelse af den procedure, der er fastsat i »stålstøtte- (Sag T-84/01)
 kodeksen«, bl.a. på grund af, at den tremånedersfrist, der
 er fastsat i artikel 6, stk. 5, i beslutning nr. 2496/96/EKSF,
 ikke er overholdt. (2001/C 173/67)
 (1) EFT L 76 af 1.3.2001, s. 57.
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 1. april 2001 anlagt sag mod Europa-Parlamentet og Rådet
 Sag anlagt den 10. april 2001 af Merck KgaA mod for den Europæiske Union af Association Contre l’Horaire
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked d’Eté, Marly-le-Roi (Frankrig), ved advokaterne Corinne Lepage
 og François Steinmetz.
 (Sag T-83/01)
 (2001/C 173/66)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Processprog: engelsk)
 — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/84/EF af
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der 19. januar 2001 om sommertid, offentliggjort i De
 den 10. april 2001 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering Europæiske Fællesskabers Tidende den 2. februar 2001,
 i det Indre Marked af Merck KgaA, Tyskland, ved Dominique annulleres.
 Dupuis Latour, BPDAGI, Paris (Frankrig).
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Den anfægtede afgørelse annulleres.
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 Sagsøgeren i den foreliggende sag, en sammenslutning, der er
 kostninger.
 stiftet med henblik på at henlede offentlighedens opmærksom-
 hed på de ulemper, der er forbundet med at skifte tid, har
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter nedlagt påstand om annullation af Europa-Parlamentets og
 Rådets direktiv 2000/84/EF af 19. januar 2001 om sommertid.
 Det omhandlede vare- OSTEOCALCIUM — ansøgning
 mærke: nr. 0000955138
 Vare eller tjenesteydelse: »Farmaceutiske og veterinærmedi- Til støtte for påstanden har sagsøgeren fremført følgende
 cinske præparater samt præpara- anbringender:
 ter til sundhedspleje« (klasse 5 i
 Nice-arrangementet) — Direktivet er udstedt med forkert hjemmel (artikel 95 EF,
 Den for appelkammeret Afvisning af registering af det på- tidligere EF-traktatens artikel 100 A), idet direktivet ikke
 påklagede afgørelse: gældende varemærke på grund af opfylder betingelsen om, at det skal bidrage til indbyrdes
 dets påståede beskrivende karak- tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative
 ter bestemmelser, der vedrører det indre markeds oprettelse
 og funktion.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1,
 litra c) og b), i forordning (EF)
 nr. 40/94 — De ulemper og risici, som direktivet medfører for menne-
 sker, hvilket må udlægges som hindringer for det indre
 markeds funktion.


text:
25.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 318/19
 Sag anlagt den 2. august 2017 — Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno y SFL mod SRB
 (Sag T-481/17)
 (2017/C 318/25)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno (Madrid, Spanien) og SFL — Stiftung für Forschung und Lehre (Zürich, Schweiz) (ved advokaterne R. Pelayo Jiménez og A. Muñoz Aranguren)
 Sagsøgt: Den Fælles Afviklingsinstans (SRB)
 Sagsøgernes påstande
 —
 Afgørelsen vedtaget den 7. juni 2017 af Den Fælles Afviklingsinstans (SRB) (SRB/EES/2017/08) annulleres.
 —
 Den Fælles Afviklingsinstans (SRB) tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er dem, der er blevet påberåbt i sag T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos mod SRB.


text:
12.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/21
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 29. september 2005 — Thommes/Kommissionen
 (Sag T-195/03) (1)
 (»Midlertidig ansat - bosættelsespenge - ændring af tjenestested - afvisning af at anerkende familiens flytning - tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb«)
 (2005/C 281/38)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Gustav Thommes (Wezembeek-Oppem, Belgien) [ved: avocats M. Thewes og V. Wiot]
 Sagsøgt: Kommissionen for De europæiske Fællesskaber [ved: befuldmægtiget J. Currall, bistået af avocat B. Wägenbaur]
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelser vedrørende tilbagesøgning af en del af de bosættelsespenge, sagsøgeren fik udbetalt i forbindelse med en ændring af hans tjenestested, og vedrørende afvisning af at udbetale ham bosættelsespenge i forbindelse med den tjenstlige tilbagevenden.
 Domskonklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 200 af 23.8.2003.


text:
31.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 249/9
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 31. maj 2017 — Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) mod Europ-Kommissionen
 (Sag C-228/16 P) (1)
 ((Appel - statsstøtte - afgørelse om at henlægge sagen - Europa-Kommissionens afslag på at behandle appellantens klage - støtte foreligger ikke ved afslutningen af den indledende undersøgelsesfase - rent bekræftende afgørelse - betingelser for, at vedtagelsen af en afgørelse om at henlægge sagen er lovlig))
 (2017/C 249/12)
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (ved avocat E. Bourtzalas, dikigoroi A. Oikonomou, E. Salaka, C. Synodinos og C. Tagaras og ved avocat D. Waelbroeck,)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved A. Bouchagiar og É. Gippini Fournier, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Rets kendelse af 9. februar 2016, DEI mod Kommissionen (T-639/14, ikke trykt i Sml., EU:T:2016:77), ophæves.
 2)
 Sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret.
 3)
 Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.
 (1) EUT C 211 af 13.6.2016.


text:
11.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 246/6
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 29. juli 2010 — Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP) mod Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe og Ministerio Fiscal (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social Único de Algeciras — Spanien)
 (Sag C-151/09) (1)
 (Overførsel af virksomheder - direktiv 2001/23/EF - bevarelse af arbejdstagernes rettigheder - repræsentanter for arbejdstagerne - den overførte enheds uafhængighed)
 2010/C 246/10
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de lo Social Único de Algeciras
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP)
 Sagsøgte: Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe og Ministerio Fiscal
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Juzgado de lo Social Único de Algeciras — fortolkning af artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter — forpligtelse for virksomheden eller bedrifter, som har bevaret sin uafhængighed efter overførslen, til at opretholde arbejdstagerrepræsentanternes status og funktion — begrebet uafhængighed
 Konklusion
 En overført økonomisk enhed bevarer sin uafhængighed som omhandlet i artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter, når den kompetence, der er overdraget til de ansvarlige for denne enhed inden for overdragerens organisationsstruktur — dvs. kompetencen til relativt frit og selvstændigt at tilrettelægge arbejdet i denne enhed i forbindelse med enhedens specifikke økonomiske aktivitet, og mere specifikt, kompetencen til at udstede ordrer og instruktioner, fordele opgaver til den omhandlede enheds underordnede arbejdstagere samt at bestemme brugen af de materielle aktiver, som enheden har til rådighed, og det uden direkte indblanding fra arbejdsgiverens andre organisationsstrukturer — i realiteten forbliver uændret inden for erhververens organisationsstruktur.
 Det forhold alene, at de øverste ansvarlige udskiftes, kan ikke i sig selv påvirke den overførte enheds uafhængighed, medmindre de nye øverste ansvarlige råder over en kompetence, der sætter dem i stand til direkte at tilrettelægge aktiviteterne for arbejdstagerne i denne enhed og at træde i stedet for disse arbejdstageres umiddelbare overordnede i forbindelse med beslutningstagningen internt i enheden.
 (1) EUT C 167 af 18.7.2009.


text:
7.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/28
 Rettens dom af 21. maj 2014 — Bateaux mouches mod KHIM (BATEAUX MOUCHES)
 (Sag T-553/12) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-figurmærket BATEAUX MOUCHES - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - beskrivende bestanddel - artikel 7 stk. 1 litra c), i forordning nr. 207/2009 - fornødent særpræg ikke opnået ved brug - artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009)
 2014/C 212/34
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Compagnie des bateaux mouches SA (Paris, Frankrig) (ved advokat G. Barbaut)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved V. Melgar, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. oktober 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1709/2011-2) vedrørende en ansøgning om registrering af BATEAUX MOUCHES som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Compagnie des bateaux mouches SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 55 af 23.2.2013.


text:
21.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/30
 Appel iværksat den 25. september 2009 af Melli Bank plc til prøvelse af dom afsagt den 9. juli 2009 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-246/08 og T-332/08, Melli Bank plc mod Rådet for Den Europæiske Union, støttet af Den Franske Republik, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-380/09 P)
 2009/C 282/52
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Melli Bank plc (ved solicitor S. Gadhia, solicitor, T. Din, QC D. Anderson og barrister R. Blakeley)
 De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union, Den Franske Republik, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 Domstolen bør
 —
 ophæve den appellerede dom,
 —
 tage sagsøgerens påstande i de forenede sager T-246/08 og T-332/08 til følge,
 —
 annullere punkt 4 i afsnit B i bilaget til Rådets afgørelse nr. 2008/475/EF (1) om restriktive foranstaltninger over for Iran, for så vidt som dette relaterer til Melli Bank plc,
 —
 tilsidesætte artikel 7, stk. 2, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007/EF (2), såfremt Domstolen anser forordningens artikel 7, stk. 2, litra d), for bindende, og
 —
 pålægge Rådet at betale omkostningerne i appelsagen og i sagen for Retten i Første Instans.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten gør gældende, at Retten i Første Instans i den appellerede dom begik retlige fejl i en række henseender og således tilsidesatte fællesskabsretten vedrørende fire væsentlige forhold:
 1)
 Retten i Første Instans begik en retlig fejl, da den urigtigt lagde en fortolkning til grund, hvorefter forordningens artikel 7, stk. 2, litra d), er bindende;
 2)
 Retten i Første Instans begik en retlig fejl ved at fastslå, at forordningens artikel 7, stk. 2, litra d), var forenelig med det fællesskabsretlige princip om proportionalitet;
 3)
 Retten i Første Instans begik en retlig fejl, da den beskrev anvendelsen af parametrene for, hvorledes appellanten ejes og kontrolleres af moderselskabet, og
 4)
 Retten i Første Instans begik en retlig fejl ved at konkludere, at Rådets havde opfyldt sin pligt til at begrunde afgørelsen om at inddrage appellanten.
 Følgelig har appellanten for Domstolen nedlagt påstand om, at
 1)
 den appellerede dom ophæves,
 2)
 sagsøgerens påstande i de forenede sager T-246/08 og T-332/08 tages til følge,
 3)
 Domstolen annullerer punkt 4 i afsnit B i bilaget til Rådets afgørelse nr. 2008/475/EF om restriktive foranstaltninger over for over for Iran, for så vidt som dette relaterer til Melli Bank plc,
 4)
 Domstolen tilsidesætter artikel 7, stk. 2, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007/EF, såfremt Domstolen anser forordningens artikel 7, stk. 2, litra d), for bindende, og
 5)
 Rådet pålægges at betale omkostningerne i appelsagen og i sagen for Retten i Første Instans.
 (1) Rådets afgørelse nr. 2008/475/EF af 23.6.2008 om gennemførelse af artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 423/2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 163, s. 29).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 af 19.4.2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran.
 (EUT L 103, s. 1).
 EUT L 335M, s. 969 (MT).


text:
29.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 178/27
 Sag anlagt den 6. juni 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-252/06)
 (2006/C 178/44)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Braun og N. Yerrell, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2002/92/EF (1) af 9. december 2002 om forsikringsformidling, idet den ikke har udstedt de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af direktivet eller nærmere bestemt ikke har meddelt Kommissionen disse forskrifter.
 —
 Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 15. januar 2005.
 (1) EFT L 9, s. 3.


text:
6.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 31. august 2010 — Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja og Marlon Szeja mod Das Land Berlin
 (Sag C-425/10)
 ()
 2010/C 301/19
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesverwaltungsgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Barbara Szeja, Maria-Magdalena Szeja og Marlon Szeja
 Sagsøgt: Das Land Berlin
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 16, stk. 1, første punktum, i direktiv 2004/38/EF (1) fortolkes således, at en unionsborger, der alene i henhold til national ret har haft lovligt ophold i en medlemsstat i mere end fem år, men som i denne periode ikke opfyldte kravene i artikel 7, stk. 1, i direktiv 2004/38/EF, har ret til varigt ophold i denne medlemsstat?
 2)
 Skal der i det lovlige ophold i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 2004/38/EF tillige medregnes opholdsperioder, som unionsborgeren har tilbagelagt i værtsmedlemsstaten inden hans hjemstats tiltrædelse af Den Europæiske Union?
 (1) EUT L 158, s. 77.


text:
6.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/45
 Sag anlagt den 5. december 2016 — Erdinger Weißbräu Werner Brombach mod EUIPO (Formen på et stort glas)
 (Sag T-857/16)
 (2017/C 038/59)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG (Erding, Tyskland) (ved advokat A. Hayn)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Det omtvistede varemærke: tredimensionalt EU-varemærke, hvor Den Europæiske Union er designeret (formen på et stort glas) — registreringsansøgning nr. 1 242 704
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 20. september 2016 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 659/2016-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt under sagen for appelkammeret.
 —
 Der afholdes mundtlig forhandling.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
26.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 354/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Belgien) den 17. juli 2015 — Denis Malcorp m.fl. mod Vlaams Gewest, Intervenient: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen
 (Sag C-388/15)
 (2015/C 354/21)
 Processprog: hollandsk
 Den forelæggende ret
 Raad van State
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Denis Malcorp, Myriam Rijssens og Guido Van De Walle
 Sagsøgt: Vlaams Gewest
 Intervenient: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen
 Præjudicielt spørgsmål
 Den omhandlede GRUP omfatter byplanlægningsregler, hvori det bindende er foreskrevet, at udvikling af lokaliteter (nærmere bestemt områder til bedrifter i søhavne og bedrifter, der er tilknyttet vandet, til logistiskparker, til sejlbare vandvejes infrastruktur og til trafik- og transportinfrastruktur), hvori der befinder sig naturværdier (areal med en naturlig habitattype eller levested for en art, som det særlige bevaringsområde er udpeget for), som bidrager til bevaringsmålsætningen for de omhandlede særlige bevaringsområder, først er mulig, når der er oprettet et varigt levested i naturkerneområder (udpeget i et Natura 2000 område), og den flamske regering har truffet en afgørelse efter forudgående udtalelse fra den flamske forvaltning for naturbevaring — som skal være en del af en ansøgning om en byplanmæssig tilladelse med henblik på gennemførelse af de førnævnte bestemmelser — hvorefter naturkerneområderne er varigt oprettet.
 Kan disse byplanlægningsregler med de heri forudsatte positive udviklinger tages i betragtning ved den i habitatdirektivets artikel 6, stk. 3 (1), omhandlede bestemmelse af mulige væsentlige påvirkninger og/eller ved udarbejdelsen af en vurdering, eller kan disse byplanlægningsregler kun betragtes som »kompensationsforanstaltninger« som omhandlet i habitatdirektivets artikel 6, stk. 4, for så vidt betingelserne i denne bestemmelse er opfyldt?
 (1) Rådets direktiv 92/43/EØF af 21.5.1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7).


text:
25.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/13
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 8. juli 2004
 i sag T-50/00, Dalmine SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Konkurrence - karteller - markeder for sømløse stålrør - overtrædelsens varighed - bøder)
 (2004/C 239/26)
 Processprog: italiensk
 I sag T-50/00, Dalmine SpA, Dalmine (Italien), ved avocats M. Siragusa og F. Moretti, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: M. Erhart og A. Whelan, bistået af avocat A. Dal Ferro, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/382/EF af 8. december 1999 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag IV/E-1/35.860-B — Sømløse stålrør) (EFT 2003 L 140, s. 1), eller, subsidiært, om nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, N.J. Forwood, og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 8. juli 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Artikel 1, stk. 2, i Kommissionens beslutning 2003/382/EF af 8. december 1999 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag IV/E-1/35.860-B — Sømløse stålrør) annulleres, for så vidt som den fastslår, at overtrædelsen, som ifølge denne artikel er begået af sagsøgeren, forelå før den 1. januar 1991.
 2)
 Størrelsen af den bøde, der er pålagt sagsøgeren i artikel 4 i beslutning 2003/382, fastsættes til 10 080 000 EUR.
 3)
 Kommissionen frifindes i øvrigt.
 4)
 Sagsøgeren og Kommissionen bærer deres egne omkostninger.
 (1) EFT C 149 af 27.5.2000.


text:
10.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 343/15
 Rettens dom af 20. september 2012 — Ungarn mod Kommissionen
 (Sag T-407/10) (1)
 (Strukturfonde - økonomisk støtte - jernbanlinien Budapest-Kelenföld-Székesfehérvár-Boba - moms - ikke-støtteberettiget udgift)
 2012/C 343/24
 Processprog: ungarsk
 Parter
 Sagsøger: Ungarn (ved M.Z. Fehér og K. Szíjjártó, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Steiblytė, D. Triantafyllou og V. Bottka, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 8. juli 2010 vedrørende et stort projekt benævnt »Genopbygning af jernbanelinjen Budapest-Kelenföld-Székesfehérvár-Boba, første sektion, første fase«, der indgår i det operationelle program »Transport« om EU-strukturstøtte gennem Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Samhørighedsfonden (CCI 2008HU161PR015).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Ungarn betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 317 af 20.11.2010.


text:
20.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 327/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Svea hovrätt (Sverige) den 13. oktober 2008 — Otto Sjöberg mod Åklagaren
 (Sag C-447/08)
 (2008/C 327/28)
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Svea hovrätt
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Otto Sjöberg
 Sagsøgt: Åklagaren
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan forskelsbehandling på grundlag af nationalitet under visse omstændigheder godkendes på nationale spille- og lotterimarkeder med henvisning til tvingende almene hensyn?
 2)
 Såfremt den restriktive politik, som føres på et nationalt spille- og lotterimarked, forfølger flere formål, og et af dem er finansiering af sociale aktiviteter, kan dette da anses for en ekstra fordel som følge af den gennemførte restriktive politik? Såfremt svaret på dette spørgsmål er benægtende, spørges: Kan den restriktive politik alligevel anses for lovlig, såfremt formålet med finansieringen af sociale aktiviteter ikke anses for at være hovedformålet med den restriktive politik?
 3)
 Kan staten påberåbe sig tvingende almene hensyn som begrundelse for en restriktiv spillepolitik, såfremt statsligt kontrollerede spilleselskaber markedsfører spil og lotterier, hvis provenu tilfalder staten, og såfremt et blandt flere af formålene med denne markedsføring er at finansiere sociale aktiviteter? Såfremt svaret på dette spørgsmål er benægtende, spørges: Kan den restriktive politik alligevel anses for lovlig, såfremt finansieringen af sociale aktiviteter ikke skønnes at være hovedformålet med markedsføringen?
 4)
 Kan et totalforbud mod markedsføring af spil og lotterier, som afholdes i en anden medlemsstat af et spilleselskab, der er etableret dér, og som kontrolleres af denne medlemsstats myndigheder, anses for at være proportionalt med formålet om at kontrollere og føre tilsyn med spillevirksomheden, når der samtidig ikke findes restriktioner for markedsføring af spil og lotterier afholdt af spilleselskaber, som er etableret i den medlemsstat, der fører den restriktive politik? Hvad bliver svaret på spørgsmålet, såfremt formålet med en sådan ordning er at begrænse spillemarkedet?
 5)
 Har en arrangør af spil, som har fået tilladelse til at drive spillevirksomhed i en stat, og som kontrolleres dér af rette myndighed, ret til at markedsføre sine tilbud om spil i andre medlemsstater ved f.eks. at reklamere i aviser, uden først at skulle ansøge rette myndighed i disse stater om tilladelse? Såfremt svaret på dette spørgsmål er bekræftende, spørges: Betyder det, at en medlemsstats regulering, hvorefter man straffer fremme af deltagelse i lotterier afholdt i udlandet, udgør en restriktion af etableringsfriheden og den frie bevægelighed af tjenesteydelser, som aldrig vil kunne anses for lovlig under påberåbelse af tvingende almene hensyn? Har det nogen betydning for svaret på det første spørgsmål, at den medlemsstat, hvori arrangøren af et spil er etableret, påberåber sig samme almene hensyn, som påberåbes af den stat, hvori arrangøren ønsker at markedsføre sin spillevirksomhed?


text:
25.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/26
 Sag anlagt den 24. juni 2004 af Adriatica di Navigazione SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-265/04)
 (2004/C 239/57)
 Processprog: italiensk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 24. juni 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Adriatica di Navigazione SpA ved avvocati Gian Michele Roberti, Alessandra Franchi og Guido Bellitti.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Annullation af den anfægtede beslutning vedrørende den del, hvori der antages at foreligge støtte i medfør af traktatens artikel 87 i forbindelse med subvention i relation til pligter til offentlig tjeneste, der er pålagt Adriatica, samt ny støtte i forbindelse med de pågældende foranstaltninger.
 Subsidiært annulleres artikel 1, stk. 2, i den anfægtede beslutning.
 Mere subsidiært annulleres artikel 1, stk. 3, i den anfægtede beslutning vedrørende den del, hvori det pålægges Italien at tilbagesøge støtten, forhøjet med renter.
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 I denne sag anfægter Adriatica di Navigazione SpA i henhold til EF-traktatens artikel 230, stk. 4, Kommissionens beslutning af 16. marts C(2004) 470 om støtte, som Italien har ydet rederierne Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar og Toremar. Navnlig nedlægger sagsøgeren for Retten påstand om annullation af den anfægtede beslutning vedrørende den del, hvori der antages at foreligge støtte i medfør af traktatens artikel 87 i forbindelse med subvention i relation til pligter til offentlig tjeneste, der er pålagt Adriatica, samt ny støtte i forbindelse med de pågældende foranstaltninger.
 Til støtte for sagen har sagsøgeren fremsat tre søgsmålsgrunde.
 Med den første søgsmålsgrund gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har gjort sig skyldig i en dobbelt skønsfejl. For det første er kommissionsbeslutningen behæftet med en mangel, da Kommissionen fejlagtigt kvalificerede de italienske subventioner til Compagnie marittime del Gruppo Tirrenia, som kompensation for pligterne til offentlig tjeneste, som støtte i medfør af artikel 87 EF. Med en sådan fejlagtig antagelse har man med den anfægtede beslutning tilsidesat a) den skønsmargen, der er anerkendt for medlemsstaternes myndigheder på området for fastlæggelse af pligter til offentlig tjeneste og disses finansiering, og b) artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 3577/92 (1). For det andet finder Adriatica, at Kommissionen under alle omstændigheder har foretaget et fejlskøn ved at kvalificere de ovennævnte subventioner som ny støtte. Desangående fremhæver sagsøgeren først og fremmest, at Kommissionen undlod at tage i betragtning, at de relevante bestemmelser og aftalerne om offentlig tjeneste for de regionale selskaber under Tirrenia-gruppen var blevet meddelt Kommissionen og af denne udtrykkeligt eller stiltiende tilladt.
 Med den anden søgsmålsgrund påtaler sagsøgeren de skønsfejl, som Kommissionen skal have gjort sig skyldig i i den anfægtede beslutning, idet den underkender den subventionsordning, der blev indført for Adriatica mellem 1992 og 1994, for så vidt som Adriatica ifølge Kommissionen gjorde sig skyldig i konkurrencestridig adfærd som forbudt ved artikel 81 EF. I så henseende hævdes der herved at foreligge en skønsfejl, da Kommissionen først og fremmest skulle bedømme, om der forelå årsagsforbindelse mellem det sagsforhold, som var karakteriseret af konkurrencestridighed, og det sagsforhold, der angik støtteforanstaltningerne; Kommissionen skulle også konkret være kommet frem til, at der ikke forelå en sådan årsagsforbindelse. Sagsøgeren har desuden understreget, at det, med henblik på vurderingen af denne eventuelle årsagsforbindelse, er fuldstændig irrelevant, at der ganske enkelt består et sammenfald mellem genstanden for den konkurrencestridige adfærd og de subventionerede tjenesteydelser. Desangående hævder sagsøgeren tillige, at der må foreligge en tilsidesættelse af begrundelsespligten i medfør af artikel 253 EF.
 Endelige protesterer sagsøgeren med den tredje søgsmålsgrund mod den anfægtede beslutnings ulovlighed i den del, hvor der kræves tilbagebetaling af støtten til Adriatica for perioden 1992 — juli 1994, eftersom beslutningen er i strid med almindelige grundmodsætninger, såsom beskyttelsen af den berettigede forventning og om, at administrative tiltag skal være præget af proportionalitet.
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7.12.1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (EFT L 364 af 12.12.1992, s. 7).


text:
22.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/32
 Rettens dom af 15. september 2011 — Lucite International og Lucite International UK mod Kommissionen
 (Sag T-216/06) (1)
 (Konkurrence - karteller - markedet for methacrylater - beslutning, der fastslår en tilsidesættelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 - bøder - overtrædelsens grovhed - formildende omstændigheder - ingen effektiv anvendelse af ulovlige aftaler eller ulovlige former for praksis)
 2011/C 311/55
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Lucite International Ltd (Southampton, Det Forenede Kongerige); og Lucite International UK Ltd (Darwen, Det Forenede Kongerige) (ved R. Thompson, QC, solicitors S. Rose og A. Chandler)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved V. Bottka, F. Amato og I. Chatzigiannis, derefter ved V. Bottka, I. Chatzigiannis og F. Arbault, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om nedsættelse af den bøde, der er blevet pålagt sagsøgerne i henhold til artikel 2, litra d), i Kommissionens beslutning K(2006) 2098 endelig af 31. maj 2006 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/F/38.645 — Methacrylater).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen.
 2)
 Kommissionens påstand om ophævelse af immunitet tages ikke til følge.
 3)
 Lucite International Ltd og Lucite International UK Ltd bærer 90 % af deres egne omkostninger og betaler 90 % af Europa-Kommissionens omkostninger.
 4)
 Europa-Kommissionen bærer 10 % af sine egne omkostninger og betaler 10 % af Lucite International Ltd og Lucite International UK Ltd’s omkostninger.
 (1) EUT C 237 af 30.9.2006.


text:
5.1.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 3/3
 DOMSTOLENS DOM 2) Den Franske Republik og Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber bærer deres egne omkostninger.
 (Sjette Afdeling) 3) Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger.
 af 13. november 2001 (1) EFT C 278 af 5.9.1998.
 i sag C-277/98, Den Franske Republik mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Regnskabsafslutning for EUGFL — regnskabsåret 1994 DOMSTOLENS DOM
 — tillægsafgift på mælk — tvister mellem afgiftspligtige og
 de nationale kompetente myndigheder — nationale retssager
 — negative korrektioner for medlemsstaterne for endnu ikke (Femte Afdeling)
 betalte tillægsafgifter«)
 af 8. november 2001
 (2002/C 3/03)
 i sag C-338/98, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Kongeriget Nederlandene (1)
 (Processprog: fransk)
 (»Traktatbrud — artikel 17, stk. 2, litra a), og artikel 18,
 stk. 1, litra a), i sjette momsdirektiv — nationale bestemmel-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- ser, hvorefter arbejdsgiveren som indgående moms kan
 gjort i Samling af Afgørelser) fratrække en bestemt procentdel af en godtgørelse, der
 udbetales til en ansat for dennes erhvervsmæssige benyttelse
 af et privat køretøj«)
 (2002/C 3/04)
 I sag C-277/98, Den Franske Republik (befuldmægtigede:
 K. Rispal-Bellanger og C. Vasak), støttet af Kongeriget Spanien (Processprog: nederlandsk)
 (befuldmægtiget: S. Ortiz Vaamonde), mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: G. Berscheid),
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 angående en påstand om delvis annullation af Kommissionens
 gjort i Samling af Afgørelser)
 beslutning 98/358/EF af 6. maj 1998 om afslutning af
 medlemsstaternes regnskaber over de udgifter, som de afholdt
 for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget
 (EUGFL), Garantisektionen, i 1994 (EFT L 163, s. 28), i det
 omfang der anvendes negative korrektioner på Den Franske I sag C-338/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 Republik for tillægsafgifterne på mælk svarende til beløb, ber (befuldmægtigede: først E. Mennens og E. Traversa, derefter
 om hvis opkrævning der på tidspunktet for beslutningens E. Traversa og H.M.H. Speyart), mod Kongeriget Nederlandene
 vedtagelse verserede retssager ved de kompetente nationale (befuldmægtiget: M.A. Fierstra, C. Wissels og J. van Bakel),
 domstole, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af støttet af: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordir-
 formanden for Anden Afdeling, N. Colneric (refererende land (befuldmægtiget: M. Ewing, bistået af N. Pleming), angåen-
 dommer), som fungerende formand for Sjette Afdeling, og de en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Nederlandene
 dommerne C. Gulmann, R. Schintgen, V. Skouris og J.N. Cunha har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet
 Rodrigues; generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: R. Grass, det i strid med artikel 17, stk. 2, litra a), og artikel 18, stk. 1,
 den 13. november 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj
 således: 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om
 omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensar-
 tet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), som affattet ved
 Rådets direktiv 95/7/EF af 10. april 1995 om ændring af
 1) Kommissionens beslutning 98/358/EF af 6. maj 1998 om direktiv 77/388/EØF og om nye forenklingsforanstaltninger
 afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter, som vedrørende moms — anvendelsesområdet for visse fritagelser
 de afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for og reglerne for deres praktiske gennemførelse (EFT L 102,
 Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, i 1994, annulleres, i s. 18), indrømmer arbejdsgivere, som er pligtige at svare
 det omfang der anvendes negative korrektioner på Den Franske merværdiafgift, fradrag for en del af den godtgørelse, som
 Republik for tillægsafgifterne på mælk svarende til beløb, om udbetales til en ansat for dennes erhvervsmæssige benyttelse af
 hvis opkrævning der på tidspunktet for beslutningens vedtagelse et privat køretøj, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat
 verserede retssager ved de kompetente nationale domstole. af formanden for Fjerde Afdeling, S. von Bahr, som fungerende


text:
7.12.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 359/9
 Rettens dom af 23. oktober 2013 — Dimian mod KHIM — Bayer Design Fritz Bayer (Baby Bambolina)
 (Sag T-581/11) (1)
 (EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-figurmærket Baby Bambolina - det ældre ikke-registrerede nationale varemærke Bambolina - absolut registreringshindring - manglende erhvervsmæssigt anvendt tegn, som ikke kun har lokal betydning - artikel 8, stk. 4, og artikel 53, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2013/C 359/14
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Dimian AG (Nuremberg, Tyskland) (ved advokaterne P. Pozzi og G. Ghisletti)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved P. Bullock, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Bayer Design Fritz Bayer GmbH & Co. KG (Michelau, Tyskland) (ved advokat J. Pröll)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. august 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1822/2010-2) vedrørende en ugyldighedssag mellem Dimian AG og Bayer Design Fritz Bayer GmbH & Co. KG
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Dimian AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 25 af 28.1.2012.


text:
30.6.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 186/5
 nettoprisen for varerne, på grundlag af hvilken — som i af afgrøder, der ikke behøver meget vand. Ånden bag og
 øvrigt også ved toldværdideklarationen — det hverken formålet med de gældende fællesskabsretslige bestemmel-
 udtrykkeligt eller forudsætningsvis kan udledes, at købe- ser er ikke blevet tilsidesat, hvilket bekræftes af de
 ren ved den købstransaktion, der skal ansættes, også har bestemmelser, der i lyset af den indvundne erfaring blev
 betalt renter til sælger? indført kort efter (Rådets forordning nr. 1422/97 (2)).
 2) Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:
 For så vidt angår den manglende gennemførelse af den
 Skal rentebetalingerne i så fald medregnes i varernes ekstraordinære jordudtagning i kunstvandede arealer med
 toldværdi? markafgrøder påberåber sagsøgeren sig de faktiske om-
 stændigheder (tørke og tiltrædelsesakten) som Kommis-
 sionens forordning nr. 1040/95 (3) henviser til, samt en
 (1) EFT L 154 af 21.6.1980, s. 14, aftale som desværre kun kan godtgøres, hvis Kommissio-
 (2) EFT L 134 af 31.5.1980, s. 1. nen anerkender den.
 (3) EFT L 25 af 30.1.1985, s. 7.
 — Subsidiært gøres det gældende, at den finansielle korrek-
 tion er beregnet på baggrund af en urigtig opfattelse og
 er resultatet af en beregning, der er foretaget i strid
 med de gældende regler. Efter sagsøgernes opfattelse er
 beregningen forkert, selv om man lægger Kommissionens
 urigtige opfattelse til grund for korrektionen.
 Sag anlagt den 9. april 2001 af Kongeriget Spanien mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Markafgrøder: Utilstrækkelig kvalitativ og kvantitativ kontrol
 i den selvstyrende region Andalusien for så vidt angår høsten i
 (Sag C-153/01) 1996 og 1997)
 (2001/C 186/09) — Den udførte kontrol overstiger langt det minimum, der
 kræves efter gældende bestemmelser. Den angivelige
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 9. april forsinkelse med hensyn til kontrol med traditionelle
 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske metoder bør ikke få nogen konsekvenser, idet den
 Fællesskaber af Kongeriget Spanien ved Abogado del Estado, kontrol, der blev udført ved telemåling i sig selv overstiger
 Santiago Ortiz Vaamonde, som befuldmægtiget, og med valgt dette obligatoriske minimum. Det kan desuden ikke
 adresse i Luxembourg på Den Spanske Ambassade, 4-6, bvd. undre, at den supplerende kontrol med traditionelle
 E. Servais. metoder delvis blev udført efter den 31. august, idet
 det netop drejer sig om en supplerende kontrol, der
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: tidsmæssigt følger efter den oprindelige kontrol. Kommis-
 sionen reagerede ikke, da den to gange blev spurgt, om
 — Annullation af Kommissionens beslutning af 5. februar udførelsen af den supplerende kontrol efter den
 2001 (1) om at udelukke visse udgifter, som medlemssta- 31. august var ukorrekt. Det er inkonsekvent at forhøje
 terne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og korrektionen i forhold til omfanget af den supplerende
 Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, kontrol, idet dette er ensbetydende med, at sanktionen
 fra EF-finansiering, for så vidt angår den del af beslutnin- forhøjes, jo mere kontrol der bliver udført.
 gen, som er genstand for dette søgsmål.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. De spanske myndigheder er af den opfattelse, at den
 korrektion, der vedrører kontrollen ved telemåling og
 kontrollen med traditionelle metoder i Andalusien i
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter høsten 1997, er ugyldig af to årsager, der kan føjes til de
 allerede nævnte:
 (Markafgrøder: Utilstrækkelig ekstraordinær jordudtagning for
 1. De oplysninger, Kommissionen lagde til grund for
 høsten i 1995)
 værdiansættelsen af høsten for 1997, er fejlagtige,
 eftersom de refererer til høsten for 1996. Der
 — Der er ikke tale om manglende overholdelse af de EF- foreligger derfor en åbenbar faktisk vildfarelse.
 bestemmelser, som kan begrunde finansielle korrektioner:
 De spanske myndigheder er af den opfattelse, at de ikke
 2. Korrektionen vedrørende høsten i 1997 er sket
 har tilsidesat fællesskabsretten.
 under tilsidesættelse af princippet om forudgående
 høring, idet de berørte landmænd derfor ikke har
 For så vidt angår den manglende gennemførelse af den
 kunnet fremkomme med deres synspunkter.
 ekstraordinære jordudtagning i ikke-kunstvandede arealer
 gør sagsøgeren en materiel og teleologisk fortolkning af
 de anvendelige retsregler gældende, støttet på et faktum, Selv om Domstolen måtte finde, at en finansiel korrektion
 som Kommissionen har anerkendt: Den ekstraordinære er berettiget, savner det af Kommissionen fastsatte beløb
 tørke i 1994 medførte, at landmændene måtte gøre brug grundlag.
 ---pagebreak--- C 186/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30.6.2001
 (Støtte til produktionen af olivenolie) urette, ved hjælp af fradrag i de månedlige acontobeløb),
 men endnu ikke opkrævet hos opkøberne af mælk, som
 — Spanien skal henvist til sit standpunkt i sag C-349/97 (4) er ansvarlige for den indtrådte forsinkelse.
 og sag C-130/99 (5).
 — Det skal yderligere anføres, at de mangler, Kommissionen ( 1) Beslutning 2001/137/EF, EFT L 50 af 21.2.2001, s. 9.
 har fundet i kontrolsystemet, ikke er til skade for ( 2) EFT L 196 af 24.7.1997, s. 18.
 Fællesskabets budget, eftersom den samlede mængde ( 3) EFT L 106 af 11.5.1995, s. 4.
 olivenolie, der er produceret i Spanien i de omhandlede ( 4) EFT C 370 af 6.12.1997, s. 1.
 ( 5) EFT C 204 af 17.7.1999, s. 23.
 produktionsår, er lige så stor som eller større end den
 ( 6) Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95 af 7.7.1995 om
 mængde olivenolie, der har modtaget støtte. gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF)
 nr. 729/70, for så vidt angår proceduren for regnskabsafslutning
 — Subsidiært gøres det gældende, at Kommissionen bør for EUGFL, Garantisektionen (EFT L 158 af 8.7.1995, s. 6).
 sænke procentsatsen for den finansielle korrektion, efter- (7) EFT 1970 I, s. 196.
 som den har erkendt, at situationen er blevet bedre.
 (Støtte til forbruget af olivenolie)
 — Spanien har henvist til sit standpunkt i sag C-374/99.
 — Subsidiært gøres det gældende, at de spanske myndighe-
 der på intet tidspunkt forud for skrivelsen af 17. august Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 1998 fik meddelelse om, at Kommissionen for regns- afsagt den 9. marts 2001 af Circuit Court, County of
 kabsåret 1996 påtænkte i henhold til artikel 8 i forordning Cork (Irland), i sagen Catherine Withers mod Samantha
 nr. 1663/95 EF (6) at udelukke en del af udgifterne fra EF- Delaney
 finansiering i henhold til de gældende regler på området,
 således som det er fastsat i den nye affattelse af artikel 5,
 stk. 2, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 (7) (Sag C-158/01)
 (2001/C 186/10)
 (Tillægsafgift på mælk)
 Ved dom afsagt den 9. marts 2001, indgået til Domstolens
 — Søgsmålet er anlagt til prøvelse af en korrektion på Justitskontor den 17. april 2001, har Circuit Court, Cork
 2 426 259 870 PTE i morarenter som følge af, at Spanien (Irland), i sagen Catherine Withers mod Samantha Delaney
 ikke inden den 1. september 1996 over for de berørte forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 opkøbere har opkrævet tillægsafgiften på mælk for perio- om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 den 1995/1996. Kommissionen forlanger, at Spanien
 betaler morarenter af beløb, der ikke er opkrævet af de I. Var Irland efter en korrekt fortolkning af bestemmelserne
 opkøbere af mælk, der er ansvarlige for den skete i direktiv 72/166/EØF af 24. april 1972 (1) og direktiv
 overskridelse af fristen. Spanien forfægter det synspunkt, 84/5/EØF af 30. december 1983 (2) den 23. juli 1995
 at landet kun skal foretage en effektiv inddrivelse af berettiget til at opretholde en lovgivning (section 65 i
 tillægsafgiften og betale de beløb til Kommissionen, der Road Traffic Act 1961 og Road Traffic (Compulsory
 rent faktisk er inddrevet. De spanske myndigheder har Insurance) Regulations 1962), hvorefter der ikke var
 krævet, at producenternes betaler deres udestående beløb, forsikringspligt for så vidt angik passagerer, som kom til
 men producenterne har indbragt spørgsmålet for de skade i »en del af et køretøj bortset fra store busser
 nationale domstole, som har udsat fuldbyrdelsen (idet de o.l. (»public service vehicles«), medmindre denne del af
 kræver sikkerhedsstillelse for hovedstolen med tillæg af køretøjet er beregnet til passagerer og konstrueret med
 renter, indtil betaling sker). Der er derfor ikke tale om sæder til disse«?
 lemfældighed hos de nationale myndigheder, som ikke
 kan forhindre, at debitorerne udnytter mulighederne II. Hvis spørgsmål I skal besvares således, at Irland ikke var
 for en judiciel efterprøvelse på nationalt plan af det berettiget hertil og overtrådte sine forpligtelser i den
 administrative betalingskrav. Den forsinkelse, der opstår henseende, er Irland da erstatningsansvarlig over for
 med betalingen på grund af disse retssager, er desuden sagsøgeren, hvis sagsøgeren ikke i forbindelse med sin
 ikke til skade for Kommissionen, eftersom den admi- afdøde søns død kan opnå erstatning fra MIBI, dvs. det
 nistrative afgørelse om betaling efter spansk lovgivning i organ, Irland har godkendt i henhold til artikel 1, stk. 4, i
 disse tilfælde kun kan udsættes, hvis der foreligger en Rådets direktiv 84/5/EØF?
 bankgaranti eller en tilsvarende garanti, som dækker
 hovedstolen med renter, indtil den endelige afgørelse III. Hvis spørgsmål I skal besvares således, at Irland overtrådte
 foreligger. sine forpligtelser, kan Cork Circuit Court da direkte
 pålægge staten at yde erstatning efter principperne i
 — Subsidiært gøres det gældende, at Kommissionen ikke Francovich-sagen uden at anvende direktivet over for det
 kan kræve, at medlemsstaten betaler morarenter af beløb, statsorgan, der har misligholdt forpligtelsen, eller kan
 som medlemsstaten allerede har indbetalt til EUGFL (med dette først gøres, efter at det er afgjort, at direktivet ikke


text:
7.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/34
 Sag anlagt den 8. december 2008 — Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen
 (Sag T-554/08)
 (2009/C 55/62)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved lawyers N. Korogiannakis, P. Katsimani og M. Dermitzakis)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunions (GD TAXUD) beslutning om ikke at vælge sagsøgerens bud som svar på en åben udbudsrunde i forbindelse med TAXUD/2007/AO-005 (TIMEA) vedrørende »Tjenesteydelser til Fællesskabet, computeranvendelse på told, afgift og skatteområderne« (EUT 2008/S 203-268728), der blev sendt til sagsøgeren ved skrivelse af 26. september 2008, samt alle Kommissionens øvrige relaterede beslutninger, herunder beslutningen om at tildele kontrakten til den valgte bydende, annulleres.
 —
 GD TAXUD tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af den omhandlede udbudsprocedure, svarende til et beløb på 7 638 125 EUR.
 —
 GD TAXUD tilpligtes at betale sagsøgerens udgifter til advokatbistand og andre omkostninger, der er afholdt i forbindelse med dette søgsmål, selv for det tilfælde, at sagsøgeren ikke skulle få medhold.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation i henhold til artikel 230 EF, af GD TAXUD's beslutning om ikke at vælge sagsøgerens bud som svar på en åben udbudsrunde i forbindelse med TAXUD/2007/AO-005 (TIMEA) vedrørende »Tjenesteydelser til Fællesskabet, computeranvendelse på told, afgift og skatteområderne« (EUT 2008/S 203-268728), der blev sendt til sagsøgeren ved skrivelse af 26. september 2008, samt påstand om erstatning efter artikel 235 EF.
 Sagsøgeren gør gældende, at bedømmelsesudvalget foretog forskellige åbenbare urigtige skøn med hensyn til bedømmelsen af udbuddet. Bedømmelsesudvalget fraveg ifølge sagsøgeren Kommissionens faste praksis og ignorerede bestemmelserne i TIMEA's udbudsbetingelser, hvoraf fremgår, at de ordregivende myndigheder bør kontakte de bydende i forbindelse med udvælgelsesfasen i en udbudsprocedure og anmode om yderligere oplysninger og afklaringer. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at finansforordningens artikel 100 og princippet om god forvaltningsskik og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning blev tilsidesat af den ordregivende myndighed. Sagsøgeren anfører derudover, at den ordregivende myndighed begik magtfordrejning og tilsidesatte principperne om gennemsigtighed og ligebehandling, der følger af finansforordningens artikel 93, stk. 1.
 Sagsøgeren hævder, at Kommissionen undlod at give sagsøgeren en passende analyse af resultatet af de undersøgelser, der blev foretaget i overensstemmelse med sagsøgerens bemærkninger til vurderingsrapporten.
 Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen misbrugte udvælgelseskriterierne til at fravælge sagsøgerens bud. Kommissionen tilsidesatte herved artikel 134, stk. 2, og 148, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 (1), samt artikel 32, stk. 2, i direktiv 92/50 (2).
 (1) Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23.12.2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 357, s. 1).
 (2) Rådets direktiv 92/50/EØF af 18.6.1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (EFT L 209, s. 1).


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/29
 Sag anlagt den 11. november 2013 — Ratioparts-Ersatzteile mod KHIM — Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)
 (Sag T-592/13)
 2014/C 24/52
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Tyskland) (ved advokat M. Koch)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Norwood Industries (Kilworthy, Canada)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 28. august af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 356/2013-2) ændres, idet indsigelse nr. B1771461 afvises i det hele.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »NORTHWOOD professional forest equipment« for varer og tjenesteydelser i klasse 8, 9, 20, 25 og 35 EF-varemærkeansøgning nr. 9 412 776
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Norwood Industries
 Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-ordmærket »NORWOOD« for varer i klasse 7
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009.


text:
3.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 179/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Højesteret (Danmark) den 3. maj 2010, Post Danmark A/S mod Konkurrencerådet
 (Sag C-209/10)
 2010/C 179/40
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Højesteret
 Parter
 Sagsøger: Post Danmark A/S
 Sagsøgte: Konkurrencerådet
 Biintervenient: Forbruger-Kontakt a-s
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal EF-traktatens artikel 82 fortolkes således, at en dominerende befordringspligtig postvirksomheds selektive prisnedsættelse til et niveau lavere end postvirksomhedens gennemsnitlige samlede omkostninger, men over virksomhedens gennemsnitlige inkrementelle omkostninger, kan udgøre et ekskluderende misbrug, såfremt det lægges til grund, at priserne ikke er sat på dette niveau med det formål at eliminere en konkurrent?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares med, at en selektiv prisnedsættelse under de i spørgsmål 1 givne forudsætninger under visse omstændigheder kan udgøre et ekskluderende misbrug, hvilke omstændigheder skal den nationale domstol da tage i betragtning?


text:
11 . 11 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 299/21
 Slettelse af sag T-555/93 (*) 3 ) Kongeriget Spanien bœrer sine egne omkostninger.
 ( 95/C 299/42 )
 (') EFT nr. C 43 af 12 . 2 . 1994 .
 (Processprog: engelsk)
 Ved kendelse af 9 . august 1995 har formanden for Første
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Slettelse af sag T-15/94 ( ] )
 Instans besluttet, at sag T-555/93 , David Alwyn Jones mod ( 95/C 299/44 )
 Rådet for Den Europæiske Union, skal slettes af
 registret. (Processprog: fransk)
 (!) EFT nr . C 338 af 15 . 12 . 1993 . Ved kendelse af 12 . september 1995 har formanden for
 Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-15/94 , Dimitrios Benecos
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 slettes af registret.
 (') EFT nr . C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 9. august 1995
 i sag T-585/93 , Stichting Greenpeace Council ( Greenpeace
 International ) m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (*) Slettelse af sag T-18/94 (')
 (Formaliteten ) ( 95/C 299/45 )
 ( 95/C 299/43 )
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: engelsk) Ved kendelse af 12 . september 1995 har formanden for
 Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-18/94, Dimitrios Benecos
 I sag T-585/93 , Stichting Greenpeace Council ( Greenpeace
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 International ), Domingo Viera González, Pablo Guedes
 slettes af registret.
 García, José Ignacio Trojaola Chavez, Aurora González
 González, Pedro Melián Castro, Caridad Sánchez Artiles,
 ( 1 ) EFT nr . C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 José Juan Melián Melián, Carmen Guadalupe Gómez
 Castro, Clara Dónate Hernández, Balbina Martín Espínola ,
 José Hernández Morín, Germán Peña Hernández, Antonio
 Cabrera Expósito, Valentín Hernández Vaquero, Peter
 Reinhard, Julio González Domínguez, Tagoror Ecologista
 Alternativo og Cornisón Canaria contra la contaminación, Slettelse af sag T- 19/94 (')
 ved Barrister Philippe Sands og Barrister Mark Hoskins, Bar ( 95/C 299/46 )
 of England and Wales, for Solicitors Leigh, Day & Co ., og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Jean-Paul (Processprog: fransk)
 Noesen, 18 , rué des Glacis, mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget: David Gilmour ) Ved kendelse af 12 . september 1995 har formanden for
 støttet af Kongeriget Spanien ( befuldmægtigede : Alberto Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Navarro González og Gloria Calvo Díaz ), angående påstand Første Instans besluttet, at sag T-19/94 , Dimitrios Benecos
 om annullation af Kommissionens beslutning, som sagsø mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 gerne gør gældende er truffet mellem den 7. marts 1991 og slettes af registret.
 den 29 . oktober 1993 om at udbetale Spanien mellem 11 og
 12 millioner ECU i henhold til beslutning C(91 ) 440 (■) EFT nr . C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 vedrørende støtte fra Den Europæiske Fond for Regional
 udvikling til anlæg af to elektricitetskraftværker på De
 Kanariske Øer ( Gran Canaria og Tenerife ), har Retten
 ( Første Afdeling ), sammensat af præsidenten, J. L. Cruz
 Vilaça og dommerne A. Kalogeropoulos og V. Tiili ;
 justitssekretær: H. Jung, den 9 . august 1995 afsagt kendelse, Slettelse af sag T-69/94 (')
 hvis konklusion lyder således : ( 95/C 299/47)
 (Processprog: fransk)
 1 ) Sagen afvises.
 Ved kendelse af 12. september 1995 har formanden for
 2 ) Sagsøgerne betaler sagens omkostninger in solidum. Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i


text:
14.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/38
 Rettens dom af 2. juli 2010 — Kerstens mod Kommissionen
 (Sag T-266/08 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd - omplacering af tjenestested - vedtægtens artikel 7 - tjenestens interesse - forvanskning af de faktiske omstændigheder og af beviserne - Personalerettens begrundelsespligt - retten til forsvar)
 2010/C 221/61
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Petrus Kerstens (Overijse, Belgien) (ved avocat C. Mourato)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved K. Herrmann og M.G. Berscheid, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af EU-Personaleretten (Anden Afdeling) den 8. maj 2008 i sag F-119/06, Kerstens mod Kommissionen, endnu ikke offentliggjort i Samling af Afgørelser med påstand om ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Petrus Kerstens bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Kommissionen for nærværende instans.
 (1) EUT C 247 af 27.9.2008.


text:
15.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/42
 Sag anlagt den 18. december 2013 — Italian international film mod EACEA
 (Sag T-676/13)
 2014/C 45/73
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Italian international film Srl (Rom, Italien) (ved advokaterne A. Fratini og B. Bettelli)
 Sagsøgt: Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (EACEA)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling og EACEA’s afgørelse af 8. oktober 2013, hvorved der blev givet afslag på et projekt vedrørende filmen »Only God Forgives« indgivet inden for rammerne af indkaldelse til forslag EACEA/21/12, annulleres.
 —
 EACEA tilpligtes at vedtage alle foranstaltninger, der er nødvendige som følge heraf.
 —
 EACEA tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Dette søgsmål er rettet mod afgørelsen truffet af Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur om afslag på et projekt vedrørende filmen »Only God Forgives« inden for rammerne af EACEA’s indkaldelse til forslag EACEA/21/12 (MEDIA 2007 — støtte til tværnational udbredelse af europæiske film — »selektivt« system 2013) (2012/C-300/07).
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort to anbringender gældende.
 1)
 Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 296 TEUF, artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og finansforordningens artikel 133, stk. 3, idet der ikke er givet en begrundelse.
 —
 Sagsøgeren har herved navnlig gjort gældende, at sagsøgeren ikke har forstået grunden til, at sagsøgte i det foreliggende tilfælde har fundet, at sagsøgerens projekt ikke kunne antages. Den anfægtede afgørelse giver nemlig en anden begrundelse for afslaget end den, der er indeholdt i en tidligere skrivelse af 7. august 2013, der anfægter den manglende overholdelse af et udvælgelseskriterium i retningslinjerne, som afveg fra kriteriet i den fortrykte tekst i nævnte skrivelse (at sagsøgeren ikke selv havde distribueret filmen til biografer). Den anfægtede afgørelse gav derimod afslag på projektet med henvisning til retningslinjernes artikel 5.1, femte afsnit, som tillader brug af underleverandører i begrænset omfang.
 2)
 Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 167 TEUF og dens gennemførelsesbestemmelser, herunder finansforordningen samt punkt 3 og 4 i indkaldelsen til forslag EACEA/21/12.
 —
 Sagsøgeren har herved gjort gældende, at argumentationen i den anfægtede afgørelse er behæftet med en åbenbar fejl. Sagsøgeren har herved anført, at det fremgår af den anfægtede afgørelse, at EACEA fejlagtigt og vilkårligt har kvalificeret det kontraktmæssige forhold mellem sagsøgeren og Rai Cinema som et underleverandørforhold. Det fremgår også af ovennævnte skrivelse, at EACEA forveksler en underleverandør med en kontrakt, hvorved opgaven »physical distribution« uddelegeres til tredjemand.


text:
10.1.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/20
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 20. november 2008 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-185/05) (1)
 (Regler om sprog - gennemførelsesregler på området for ansættelse af personale ved Den Europæiske Union - annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF - sag anlagt af en medlemsstat til prøvelse dels af Kommissionens beslutning om at offentliggøre meddelelser om ledige stillinger som seniormanagere på tysk, fransk og engelsk, dels af en meddelelse om ledig stilling fra Kommissionen offentliggjort på disse tre sprog med henblik på at besætte stillingen som generaldirektør for OLAF - formaliteten - søgsmålsfrist - akter, der kan være genstand for søgsmål - begrundelse - artikel 12 EF, 230 EF og 290 EF - forordning nr. 1 - vedtægtens artikel 1d og 27 - princippet om forbud mod forskelsbehandling)
 (2009/C 6/40)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocati dello Stato I. Braguglia og M. Fiorilli)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. Cimaglia og P. Aalto, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøger: Kongeriget Spanien (ved abogado del Estado F. Díez Moreno) og Republikken Letland (først ved E. Balode-Buraka, som befuldmægtiget, derefter ved L. Ostrovska, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation dels af afgørelse truffet af Kommissionen under dens 1678. møde den 10. november 2004, hvorefter eksterne meddelelser om ledige stillinger som seniormanager kun offentliggøres på tysk, engelsk og fransk i EU-Tidende i en periode, som i princippet udløber den 1. januar 2007, dels af meddelelse KOM/2005/335 om ledig stilling som generaldirektør (lønklasse A*15-16) ved Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), offentliggjort af Kommissionen den 9. februar 2005 (EUT C 34 A, s. 3)
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet af Kommissionen under dens 1678. møde den 10. november 2004, hvorefter eksterne meddelelser om ledige stillinger som seniormanager kun offentliggøres på tysk, engelsk og fransk i EU-Tidende i en periode, som i princippet udløber den 1. januar 2007, annulleres.
 2)
 Meddelelse KOM/2005/335 om ledig stilling som generaldirektør (lønklasse A*15-16) ved Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), offentliggjort af Kommissionen den 9. februar 2005 (EUT C 34 A, s. 3), annulleres.
 3)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 155 af 25.6.2005.


text:
8.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 285/9
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 11. september 2008 — Gävle Kraftvärme AB mod Länsstyrelsen i Gävleborgs län (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Högsta domstolen — Sverige)
 (Sag C-251/07) (1)
 (Miljø - direktiv 2000/76/EF - affaldsforbrænding - kvalifikation af et anlæg til produktion af varme og elektricitet - begreberne forbrændingsanlæg og kombineret forbrændingsanlæg)
 (2008/C 285/13)
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Högsta domstolen
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Gävle Kraftvärme AB
 Sagsøgt: Länsstyrelsen i Gävleborgs län
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Högsta domstolen — fortolkning af artikel 3, stk. 4 og 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald — klassificering af et kraftvarmeanlæg, der består af flere fyr — forbrændingsanlæg eller kombineret forbrændingsanlæg
 Konklusion
 1)
 Når et kombineret anlæg (et kraftvarmeværk) består af flere kedler, skal hver kedel samt det dertil hørende udstyr anses for at udgøre et særskilt anlæg ved anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald.
 2)
 Det er et anlægs hovedformål, der er afgørende for, om det skal kvalificeres som »forbrændingsanlæg« eller »kombineret forbrændingsanlæg« som defineret i artikel 3, nr. 4 og 5, i direktiv 2000/76. Det tilkommer de kompetente myndigheder at identificere dette formål på grundlag af en bedømmelse af de faktiske omstændigheder, der foreligger på det tidspunkt, hvor denne bedømmelse foretages. Ved bedømmelsen skal der tages hensyn til størrelsen af energiproduktionen eller af de fremstillede materielle produkter set i forhold til den mængde affald, der forbrændes i det pågældende anlæg, samt denne produktions regelmæssige eller vedvarende karakter.
 (1) EUT C 170 af 21.7.2007.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/14
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. juli 2014 — Impresa Pizzarotti & C. Spa mod Comune di Bari, Giunta comunale di Bari og Consiglio comunale di Bari (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)
 (Sag C-213/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - offentlige bygge- og anlægskontrakter - direktiv 93/37/EØF - »skriftlig forpligtelse til at udleje« bygninger, der endnu ikke er opført - national retsafgørelse, som har retskraft - rækkevidden af princippet om retskraft i en situation, som er i strid med EU-retten))
 2014/C 315/20
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Impresa Pizzarotti & C. Spa
 Sagsøgte: Comune di Bari, Giunta comunale di Bari og Consiglio comunale di Bari
 Procesdeltagere: Complesso Residenziale Bari 2 Srl, Commissione di manutenzione della Corte d’appello di Bari, Giuseppe Albenzio, i sin egenskab af »commissario ad acta«, Ministero della Giustizia og Regione Puglia
 Konklusion
 1)
 Artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at en kontrakt, der som sit hovedformål har udførelse af bygge- og anlægsarbejde, som svarer til de af den ordregivende myndighed fastlagte behov, udgør en offentlig bygge- og anlægskontrakt og henhører således ikke under undtagelsen i artikel 1, litra a), nr. iii), i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, selv om den indeholder en forpligtelse til at udleje de ved dette arbejde opførte bygninger.
 2)
 I det omfang de anvendelige nationale processuelle regler giver mulighed herfor, skal en national ret som den forelæggende ret, der som sidste instans har truffet afgørelse, uden at Den Europæiske Unions Domstol forinden har været forelagt en præjudiciel anmodning i henhold til artikel 267 TEUF, enten supplere den retskraftige afgørelse, der har ført til en situation, som er i strid med de EU-retlige bestemmelser om offentlige kontrakter, eller genoptage denne afgørelse for at tage hensyn til en fortolkning af denne lovgivning, som Domstolen har foretaget efterfølgende.
 (1) EUT C 207 af 20.7.2013.


text:
9.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 338/15
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 25. august 2017 — Malta mod Kommissionen
 (Sag T-653/16 R)
 ((Særlige rettergangsformer - aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - fælles fiskeripolitik - forordning (EU) nr. 1224/2009 - dokumenter, der er udvekslet mellem Malta og Kommissionen - Greenpeace har fået adgang - begæring om udsættelse af gennemførelse - fumus boni juris - interesseafvejning))
 (2017/C 338/15)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Malta (ved A. Buhagiar, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Baquero Cruz og F. Clotuche-Duvieusart, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål baseret på artikel 278 TEUF og artikel 279 TEUF med påstand om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse af 13. juli 2016 vedtaget i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1049/2001 vedrørende en begæring om aktindsigt i dokumenter registreret under referencen GestDem2015/5711A-018-2014.
 Konklusion
 1)
 Gennemførelsen af Europa-Kommissionens afgørelse af 13. juli 2016 vedtaget i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1049/2001 vedrørende en begæring om aktindsigt i dokumenter registreret under referencen GestDem2015/5711 udsættes, for så vidt som denne afgørelse giver aktindsigt i dokumenter fra Republikken Malta.
 2)
 Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.


text:
Avis juridique important
 |
 52003XX1024(01)
 Domstolen - Edsaflæggelse — nye medlemmer af Domstolen
 EU-Tidende nr. C 255 af 24/10/2003 s. 0005 - 0005
 Edsaflæggelse - nye medlemmer af Domstolen(2003/C 255/07)Efter at K. Lenaerts og R. Silva de Lapuerta ved afgørelse truffet af regeringerne for De Europæiske Fællesskabers medlemsstater den 23. juli 2003(1), er blevet udnævnt til dommere ved De Europæiske Fællesskabers Domstol for perioden 7. oktober 2003-6. oktober 2009, har de den 6. oktober 2003 aflagt ed for Domstolen.Efter at J. Kokott og L. M. Poiares Pessoa Maduro ved afgørelse truffet af regeringerne for De Europæiske Fællesskabers medlemsstater den 23. juli 2003(2), er blevet udnævnt til generaladvokater ved De Europæiske Fællesskabers Domstol for perioden 7. oktober 2003-6. oktober 2009, har de den 6. oktober 2003 aflagt ed for Domstolen.(1) EUT L 203 af 12.8.2003, s. 45.(2) EUT L 203 af 12.8.2003, s. 45.


text:
26.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/2
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bayerischen Verwaltungsgerichtshofs (Tyskland) den 15. december 2010 — Wolfgang Köppl mod Freistaat Bayern
 (Sag C-590/10)
 2011/C 95/02
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bayerischen Verwaltungsgerichtshofs
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Wolfgang Köppl
 Sagsøgt: Freistaat Bayern
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 1, stk. 2, samt artikel 8, stk. 2 og 4, i direktiv 91/439/EØF (1) — især i betragtning af artikel 2, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — fortolkes således, at de tillader en medlemsstat (»værtsmedlemsstaten«) at undlade at anerkende en førerret til kategori B, som en anden medlemsstat (»udstedelsesmedlemsstaten«) under tilsidesættelse af bopælskravet i artikel 7, stk. 1, litra b), i direktiv 91/439/EØF, hvilken tilsidesættelse fremgår af selve kørekortet, har udstedt til en person, som værtsmedlemsstaten tidligere har iværksat foranstaltninger over for, i medfør af artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/439/EØF, når denne person senere har opnået en førerret til kategori C i udstedelsesmedlemsstaten, uden at der af kørekortet fremgår en tilsidesættelse af bopælskravet?
 2)
 Kan værtsmedlemsstaten ved en bekræftende besvarelse af dette spørgsmål ligeledes afvise at anerkende den førerret til kategori C, som denne person er tildelt?
 (1) Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort (EFT L 237, s. 1).


text:
22.2.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/37
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter oprettelse af en ansættelsesreserve for fuldmægtige (karriere
 A7/A6) på området for forbindelser udadtil og støtte til
 tredjelande og herved valgte sektoren »Forbindelser Udadtil«,
 Sagsøgeren anfægter ansættelsesmyndighedens afgørelse om anfægter udvælgelsesudvalgets afgørelse vedrørende bedøm-
 at afslå hans anmodning om, at den af Tribunal de paix de melsen af prøve e) — skriftlig prøve — med tildeling af et
 Luxembourg afsagte dom af den 26. november 1998 fuldbyr- punkt mindre end krævet (19/40) for at få adgang til de
 des korrekt og at den med virkning pr. 11. november 1998 mundtlige prøver.
 foreskrevne ophævelse af foretagne udlæg i den løn, som
 tilkommer en ved den sagsøgte institution ansat tjenestemand,
 som følge heraf gennemføres med virkning fra nævnte dato og
 ikke med virkning fra marts 1998. Til støtte for påstandene gør sagsøgeren følgende gældende:
 — Misbrug af beføjelser og magtfordrejning, utilstrækkelig
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren fremført følgende
 begrundelse og tilsidesættelse af retten til kontradiktion
 anbringender:
 hvad angår nægtelsen af at meddele ham oplysning
 vedrørende rettelseskriterierne og rettelsesproceduren
 — princippet om, at institutionerne er forpligtet til at
 samarbejde loyalt med de nationale retsinstanser og samt de enkelte opgaveretteres bedømmelser.
 — at udlægsforretningen ud fra et fællesskabsretligt syns- — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 3, utilstrækkelig
 punkt er fuldstændig lovlig. begrundelse og tilsidesættelse af retten til kontradiktion
 hvad angår nægtelsen af at fremlægge sprogkundskaberne
 for den tredje opgaveretter.
 — Tilsidesættelse af ligestillingsprincippet ved afviklingen af
 prøven og princippet om god forvaltningsskik. Herved
 Sag anlagt den 17. december 2002 af Alessandro Cavallaro hævdes det, at det til prøvedeltagerne udleverede materiale
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber på italiensk ikke var fyldestgørende forberedt. I øvrigt ses
 der at foreligge en selvmodsigende begrundelse vedrøren-
 de fortolkningen af »Vejledning for Prøvedeltagere«.
 (Sag T-375/02)
 — Åbenbar faktisk vildfarelse vedrørende bedømmelsen af
 (2003/C 44/70) den første besvarelse under prøvens skriftlige prøve e).
 (Processprog: italiensk)
 — Fejlagtig fremlæggelse af kendsgerningerne, ulogisk og
 selvmodsigende begrundelse hvad angår bedømmelsen af
 den anden besvarelse under udvælgelsesprøvens skriftlige
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der prøve e).
 den 17. december 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Alessandro Cavallaro ved avvocato
 Carlo Forte.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af
 11. september 2002 om at tildele ham en utilstrækkelig
 karakter for den skriftlige prøve [prøve e)] under alminde- Sag anlagt den 9. december 2002 af »O« mod Kommissio-
 lig udvælgelsesprøve KOM/A/6/01 med henblik på ansæt- nen for De Europæiske Fællesskaber
 telse af fuldmægtige (karriere A7/A6) og følgelig om ikke
 at give ham adgang til de mundtlige prøver under
 udvælgelsen. (Sag T-376/02)
 — Annullation af de videre foranstaltninger under prøven,
 (2003/C 44/71)
 for så vidt som det er nødvendigt for at genindsætte
 sagsøgeren i hans rettigheder.
 (Processprog: fransk)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 9. december 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Sagsøgeren, der havde indgivet ansøgning i forbindelse med Europæiske Fællesskaber af »O« ved avocat Jean Van Rossum,
 almindelig udvælgelsesprøve KOM/A/6/01 med henblik på og med valgt adresse i Luxembourg.


text:
22.9.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/12
 Sag anlagt den 17. juli 2007 — Estland mod Kommissionen
 (Sag T-263/07)
 (2007/C 223/17)
 Processprog: estisk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Estland (ved Lembit Uibo)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning af 4. maj 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Estland har fremlagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (1), annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionens beslutning af 4. maj 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Estland har fremlagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF, annulleres af følgende grunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 9, stk. 1 og 3, og artikel 11, stk. 2, i direktiv 2003/87/EF og overskridelse af den heraf afledte kompetence.
 —
 Åbenbart fejlskøn, da Kommissionen ikke har taget hensyn til de korrekte oplysninger, som var blevet den tilsendt, men har lagt forkerte forudsætninger til grund, hvilket direkte og væsentligt har påvirket den endelige beslutnings resultat og den generelle fastsættelse af emissionskvoter.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 175, stk. 2, litra c), EF, da Kommissionen ikke i henhold til EF-traktaten har kompetence til at træffe foranstaltninger, som i væsentlig grad påvirker en medlemsstats valg mellem forskellige energikilder og den overordnede struktur i dens energiforsyning.
 —
 Tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik, da Kommissionen ved vedtagelsen af beslutningen hverken har taget alle væsentlige forhold ved den individuelle situation i betragtning eller har kontrolleret, at alle de anvendte forudsætninger var korrekte ved vedtagelsen af beslutningen.
 —
 Tilsidesættelse af begrundelsespligten.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13.10.2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EFT L 275 af 25.10.2003, s. 32).


text:
21.2.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 47/27
 Slettelse af sag C-126/02 (1) C-80/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Kongeriget Nederlandene, skal slettes af registeret.
 (2004/C 47/48)
 (1) EUT C 83 af 5.4.2003.
 Ved kendelse af 23. oktober 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-126/
 02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Kongeriget Belgien, skal slettes af registeret.
 Slettelse af sag C-108/03 (1)
 (1) EFT C 144 af 15.6.2002.
 (2004/C 47/52)
 Ved kendelse af 10. september 2003 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C-35/03 (1) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-108/
 03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 (2004/C 47/49) Kongeriget Spanien, skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 112 af 10.5.2003.
 Ved kendelse af 6. november 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-35/03,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland,
 skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 70 af 22.3.2003. Slettelse af sag C-142/03 (1)
 (2004/C 47/53)
 Slettelse af sag C-57/03 (1) Ved kendelse af 11. november 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-142/
 (2004/C 47/50) 03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Kongeriget Spanien, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 21. oktober 2003 har præsidenten for De (1) EUT C 146 af 21.6.2003.
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-57/03,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 83 af 5.4.2003.
 Slettelse af sag C-218/03 (1)
 (2004/C 47/54)
 Slettelse af sag C-80/03 (1)
 Ved kendelse af 10. september 2003 har præsidenten for De
 (2004/C 47/51) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-218/03,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 21. oktober 2003 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (1) EUT C 158 af 5.7.2003.