text:
Nr. C 142/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10 . 5 . 97
 DOMSTOLENS KENDELSE 31 l/EF om afslutning af medlemsstaternes regnskaber
 (Første Afdeling ) over de udgifter for regnskabsåret 1992, der finansie
 res af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for
 af 6. marts 1997 Landbruget ( EUGFL), Garantisektionen, samt visse ud
 i sag C-303/96 P, Giorgio Bernardi mod Europa- gifter for regnskabsåret 1993 (*) for så vidt angår den
 del, hvor Kommissionen til skade for Den Hellenske
 Parlamentet H
 Republik foretager finansielle korrektioner med hensyn
 (Appel — den europæiske ombudsmand — ansøgning — til olivenolie, vin, bomuld og tobak.
 udnævnelsesprocedure — annullationssøgsmål — åben
 bart, at appellen skal forkastes eller afvises) — Kommissionen tilpligtes at ophæve det bebyrdende for
 ( 97/C 142/ 16 ) behold, den tog i forbindelse med afslutningen af med
 lemsstaternes regnskaber for 1990 og tildele sagsøge
 ren det tilbageholdte beløb på 4,5 mia . dr.
 (Processprog: fransk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) Den Hellenske Republik har til støtte for sit søgsmål påbe
 råbt sig, at Kommissionen har begået talrige fejl med hen
 I sag C-303/96 P, Giorgio Bernardi ( advokat: Giancarlo syn til de faktiske omstændigheder for så vidt angår pro
 Lattanzi ), angående appel af dom afsagt den 11 . juli 1996 dukterne olivenolie, vin, bomuld og tobak, samt anlagt en
 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag fejlagtig fortolkning af retsreglerne. Den Hellenske Repu
 T-146/95 ( endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), hvori blik har endvidere gjort gældende, at Kommissionen har
 der er nedlagt påstand om ophævelse af nævnte dom — gjort sig skyldig i magtmisbrug eller overskredet grænserne
 den anden part i appelsagen er Europa-Parlamentet ( be for sit skøn .
 fuldmægtiget: Ezio Perillo, bistået af advokat Denis Wael
 broeck ) — har Domstolen ( Første Afdeling), sammensat af For så vidt angår det bebyrdende forbehold, som Kommis
 afdelingsformanden, L. Sevón, og dommerne D. A. O. Ed sionen har taget, har sagsøgeren anført, at Kommissionen
 ward og M. Wathelet ( refererende dommer); generaladvo bør foretage en endelig afslutning af de finansielle korrek
 kat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, tioner i forbindelse med afslutningen af regnskabsåret
 den 6 . marts 1997 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder 1992 .
 således :
 (') EFT nr. L 323 af 13 . 12 . 1996 , s . 26 .
 1 ) Appellen forkastes.
 2 ) Giorgio Bernardi betaler sagens omkostninger.
 (') EFT nr. C 40 af 8 . 2 . 1997.
 Sag anlagt den 11 . februar 1997 af Den Italienske Repu
 blik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag C-59/97)
 ( 97/C 142/ 18 )
 Sag anlagt den 6. februar 1997 af Den Hellenske Republik
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 11 . februar 1997 anlagt sag mod Kommissionen for De
 ( Sag C-46/97) Europæiske Fællesskaber af Den Italienske Republik ved
 ( 97/C 142/17) professor Umberto Leanza, bistået af avvocato dello Stato
 Gianni De Bellis, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Den Italienske Ambassade, 5, rue Marie-Adelaide.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 6 . februar 1997 anlagt sag mod Kommissionen for De Sagsøgeren har nedlagt følgende påstand :
 Europæiske Fællesskaber af Den Hellenske Republik ved
 konsulent for statens advokat Ioannis-Konstantinos Chal
 kia og juridisk medarbejder ved EF-Direktoratet Panagio — Kommissionens beslutning af 20 . november 1996
 tes Milonopoulos, og med valgt adresse i Luxembourg på nr. C(96 ) 3274 endelig udg. annulleres i det omfang,
 Den Græske Ambassade, 117, val Ste-Croix. den udelukker, at EUGFL refunderer et beløb på
 11 934 331 913 lire ved afslutningen af de regnskaber,
 som Den Italienske Republik har fremlagt over udgif
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : ter for regnskabsåret 1992 .
 — Annullation af Kommissionens beslutning 96/701/EF — Kommissionen tilpligtes som følge heraf at afholde sa
 af 20. november 1996 om ændring af beslutning 96/ gens omkostninger.
 ---pagebreak--- 10 . 5 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 142/9
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Skal Domstolens dom af 20 . april 1993 i de forenede sager
 C-71/91 og C- 178/91 , Ponente Carni og Cispadana Co
 struzioni mod Ministero delle Finanze H , hvori Domsto
 Den italienske regering anfører, at Kommissionens beslut len i henhold til EØF-traktatens artikel 177 fortolkede
 ning er ulovlig i det omfang, den indebærer en finansiel artikel 10 og 12 i Rådets direktiv 69/335/EØF (2 ), samt
 korrektion ved afslutningen af EUGFL's regnskaber for så disse direktivbestemmelser fortolkes således, at i søgsmål
 vidt angår et beløb på 11 934 331 913 lire, hvorfor rege ved nationale retter vedrørende tilbagesøgning af afgifter,
 ringen anfægter beslutningen og påstår den delvis annulle der er betalt i henhold til den mod direktivet stridende na
 ret af følgende grund: tionale lovgivning ( artikel 3 i lovdekret nr. 853 af 19 . 12 .
 1984, som konverteret til lov nr. 17/1985 med senere æn
 Tilsidesættelse af artikel 11 i Kommissionens dringer ), kan tilbagesøgningskravet afvises under henvis
 forordning ( EØF ) nr . 2677 / 85 af 24 . septem ning til forældelsesreglen i artikel 13 i præsidentdekret
 ber 1985 nr. 641 /72, og — i bekræftende fald — således at det læg
 ges til grund, at fristen ifølge sidstnævnte artikel begynder
 at løbe på datoen fra afgiftens eller gebyrets betaling, og
 L'Azienda di Stato per gli interventi nel Mercato Agricolo ikke fra tidspunktet for den korrekte gennemførelse i
 (AIMA) har handlet i overensstemmelse med bestemmel national ret af nævnte direktiv ?
 serne i forordningens artikel 11 om sikkerhedsstillelse.
 (') Sml . 1993 I, s . 1915 .
 (2 ) EFT 1969 II, s . 405 .
 Det er ikke rigtigt, når det hævdes i den sammenfattende
 rapport, at der foreligger 82 tilfælde, hvor der er indgivet
 » ansøgning om støtte, som er ulovligt udbetalt, for hvilken
 der ligeledes er stillet gyldig sikkerhed, og som endnu ikke
 er krævet tilbage af de nationale myndigheder «.
 Sag anlagt den 7. marts 1997 af Kommissionen for De
 Nogle af beløbene er nemlig allerede krævet tilbage og Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 indbetalt til EUGFL. Andre er blevet tilbagebetalt ved
 ( Sag C-101/97)
 modregning. I ét tilfælde er der stillet sikkerhed for den
 beløb, som skulle tilbagebetales, i form af et frivilligt pant ( 97/C 142/20 )
 i klasse I. I flere andre tilfælde er der iværksat tvangsmid
 ler med henblik på tilbagesøgning af de skyldige beløb ved
 gennemførelse af de nødvendige fuldbyrdelsesprocedurer. Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 7. marts 1997 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Enrico
 Hvad endelig angår selskabet » Caruso Rosa «, befinder Traversa, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuld
 dette selskab sig i en særlig situation, da Agecontrol me mægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos
 ner, at selskabet har begået visse overtrædelser, men uden Gomez de la Cruz, Wagner-Centret, Kirchberg.
 at Agecontrol har kunnet fastslå de ulovligt oppebårne
 støttebeløb . Så længe der ikke er vished herfor, har det Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 ikke været muligt at inddrage sikkerhedsstillelsen . I al fald
 er Guardia di Finanze blevet anmodet om at foretage yder
 ligere undersøgelser, og når disse er afsluttet, vil der blive — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat
 taget skridt til tilbagesøgning af den støtte, som selskabet de forpligtelser, der påhviler den i henhold til
 antages at have oppebåret ulovligt. artikel 17, stk. 2, litra a ), i Rådets direktiv 77/388/
 EØF af 17. maj 1977 (*) ( sjette momsdirektiv), idet
 den har indført og opretholdt en bestemmelse om, at
 der ikke må fradrages merværdiafgift i forbindelse
 med erhvervelse af fast ejendom, også når erhvervelsen
 sker i henhold til aftaler om leje med køberet, i fælles
 eje eller sameje med private, der ikke handler under
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse udøvelse af erhvervsmæssig eller kunstnerisk virksom
 den 14. februar 1997 af Tribunale civile e penale di Tori hed eller i forbindelse med liberale erhverv.
 no, Første Afdeling for Civilsager, i sagen CIF Sri, Torino,
 mod Ministero delle Finanze
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens om
 ( Sag C-98/97 ) kostninger.
 ( 97/C 142/ 19 )
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved kendelse afsagt den 14 . februar 1997, indgået til Kommissionen er af den opfattelse, at der er uoverens
 Domstolens Justitskontor den 6 . marts 1997, har Tribuna stemmelse mellem artikel 19, stk. 2, litra e-ter) i det ita
 le di Torino, Første Afdeling for Civilsager, i sagen CIF lienske dekret fra republikkens præsident om merværdiaf
 Sri, Torino, mod Ministero delle Finanze forelagt De Euro gift og sjette direktivs artikel 17, stk. 2, litra a ), således
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præju som sidstnævnte bestemmelse er blevet fortolket i Domsto
 diciel afgørelse af følgende spørgsmål : lens praksis.


text:
9.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 116/22
 Sag anlagt den 18. februar 2008 — Dow Chemical mod Kommissionen
 (Sag T-77/08)
 (2008/C 116/41)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: The Dow Chemical Company (Midland, De Forenede Stater) (ved lawyers D. Schroeder og T. Graf)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af beslutningen for så vidt som den angår sagsøgeren
 —
 subsidiært, betydelig nedsættelse af bøden, og
 —
 Kommissionen tilpligtes at sagsøgerens retsomkostninger og andre omkostninger og udgifter i forbindelse med denne sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 5910 endelig udg. af 5. december 2007 (sag COMP/F/38.629) — Kloroprengummi), hvorved Kommissionen fastslog, at sagsøgeren sammen med andre virksomheder havde tilsidesat artikel 81 EF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ved at deltage i en enkelt og vedvarende aftale og/eller samordnet praksis på kloroprengummi-området.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at Kommissionen begik åbenbart urigtige skøn vedrørende de faktiske omstændigheder og retlige fejl ved at holde sagsøgeren ansvarlig for joint venturet DuPont Dow Elastomers' tilsidesættelse. Kommissionen har ifølge sagsøgeren undladt at påvise, at sagsøgeren havde afgørende indflydelse på DuPont Dow Elastomers. Sagsøgeren har endvidere anført, at den ikke udgjorde en enkelt økonomisk enhed med DuPont Dow Elastomers.
 Sagsøgeren har dernæst gjort gældende, at Kommissionen begik dels åbenbart urigtige skøn vedrørende de faktiske omstændigheder, dels retlige fejl og undlod at anføre en tilstrækkelig begrundelse for beslutningen:
 —
 ved at have anvendt en multiplikator på 6,5, selv om tilsidesættelsen alene varede seks år og en måned
 —
 ved at forhøje sagsøgerens bøde med 10 % med henblik på at opnå en tilstrækkelig stor afskrækkende virkning
 —
 ved ikke at indrømme sagsøgeren den maksimale nedsættelse på 30 % for samarbejde.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/5
 DOMSTOLENS DOM
 (Store Afdeling)
 af 7. september 2004
 i sag C-347/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik (1)
 (Forsikringer - tredje skadesforsikringsdirektiv - bonus-malus-ordning)
 (2004/C 262/09)
 Processprog: fransk
 I sag C-347/02, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 30. september 2002, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: C. Tufvesson og J.-F. Pasquier) mod Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. de Bergues, P. Boussaroque og C. Mercier), har Domstolen (Store Afdeling), sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans (refererende dommer), C. Gulmann og J.N. Cunha Rodrigues samt dommerne R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta og K. Lenaerts; generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, den 7. september 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Den Franske Republik frifindes.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 289 af 23.11.2002.


text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/38
 Sag anlagt den 22. september 2010 — Nolin mod Kommissionen
 (Sag F-82/10)
 ()
 2011/C 13/74
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Michel Nolin (Bruxelles, Belgien) (ved advokat M. Velardo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af lønsedlen med berigtigelse af sagsøgerens vederlag for perioden fra juli til december 2009 og af hans lønseddel for januar 2010, der er udfærdiget i forbindelse med den årlige tilpasning af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte på grundlag af Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1296/2009
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgerens lønsedler RG/2009 samt hans lønseddel for januar 2010 annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
14.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/41
 Rettens dom af 7. juli 2010 — mPAY24 mod KHIM — Ultra (M PAY)
 (Sag T-557/08) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket M PAY - de ældre EF-varemærker og ældre nationale ordmærker M PAY24 - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2010/C 221/66
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: mPAY24 GmbH (Wien, Østrig) (ved avocat H.-G. Zeiner)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovenien)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. september 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 221/2007-1) vedrørende en indsigelsessag mellem mPAY24 GmbH og Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav.
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen truffet den 30. september 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 221/2007-1) annulleres, for så vidt som denne afgørelse afviste indsigelsen rejst af mPAY24 GmbH.
 2)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 55 af 7.3.2009.


text:
23.12.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 372/17
 — Kommissionen tilpligtes at betale Rougemarine SARL Sag anlagt den 7. november 2000 af Carmelo Morello
 16 047 352,41 FRF (2 446 386,7 EUR) i erstatning for mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 det tab, selskabet har lidt som følge af denne forskelsbe-
 handling.
 (Sag T-338/00)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. (2000/C 372/34)
 (Processprog: fransk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 7. november 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Carmelo Morello, Bruxelles, ved
 Sagsøgeren i denne sag er et selskab, som fremstiller audiovisu- advokaterne Jacques Sambon og Pierre Paul Van Gehuchten,
 elle produktioner, og som er registreret i handelsregistret i Bruxelles.
 Paris. Selskabets direktør og indehaver af majoriteten af
 anparterne er tunesisk statsborger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af Kommissionens beslutning om at ansætte
 Søgsmålet har til formål at få annulleret Kommissionens en anden tjenestemand i stillingen KOM/113/99 IV/F/2
 beslutning af 5. september 2000 om afslag på den finansielle »Automobiler og andre transportmidler« svarende til en
 bistand, som sagsøgeren havde ansøgt om som led i MEDIA II- A/5-A/4-stilling som kontorchef.
 programmet, som bl.a. har til formål at støtte udvikling og
 distribution af europæiske audiovisuelle produktioner, i med-
 før af Rådets afgørelse 95/563/EF af 10. juli 1995 om — Annullation af Kommissionens beslutning om ikke at
 iværksættelse af et program til fremme af udvikling og efterkomme sagsøgerens ansøgning vedrørende denne
 distribution af europæiske audiovisuelle produktioner stilling.
 (MEDIA II — Udvikling og Distribution) (1996-2000) (1).
 — Tilkendelse af et beløb på 120 000 EUR, med forbehold
 for forhøjelse eller nedsættelse under sagen, som godtgø-
 relse for tort og den skade, sagsøgeren har lidt ved de
 Det sagsøgende selskab har til støtte herfor principalt gjort fejlagtige eller ufuldstændige oplysninger, som sagsøgte
 gældende, at den anfægtede beslutning, som er vedtaget på har indsamlet til sagsøgerens personlige aktmappe, samt
 grundlag af artikel 3, stk. 4, i Rådets afgørelse 95/563/EF, er den tilstand af usikkerhed og ængstelse, sagsøgeren
 ulovlig, idet der herved foretages en forskelsbehandling af de befinder sig i med hensyn til sin arbejdsmæssige fremtid.
 europæiske selskaber, som fremstiller audiovisuelle produktio-
 ner, på grundlag af direktørernes nationalitet, hvilket er i strid
 med EF-traktatens artikel 12. Ifølge den nævnte artikel 3, — Tilkendelse af et beløb på 25 000 EUR, med forbehold
 stk. 4, skal de virksomheder, der er omfattet af MEDIA II- for forhøjelse eller nedsættelse under sagen, som erstat-
 programmet, være og forblive ejet direkte eller ved majoritet ning for den økonomiske skade, sagsøgeren har lidt som
 af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstater. Bestem- følge af tilsidesættelsen af hende til den ledige stilling, og
 melsen er ligeledes i strid med det ligebehandlingsprincip, som dermed tilsidesættelsen af enhver chance, hun måtte have
 kan udledes af Domstolens praksis. Sagsøgeren har i den for forfremmelse.
 forbindelse anført, at det anvendte forskelsbehandlingskrite-
 rium ikke er objektivt begrundet. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Subsidiært har det sagsøgende selskab under henvisning til Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 traktatens artikel 241 nedlagt påstand om, at Rådets afgørelse
 95/563/EF erklæres ulovlig.
 Sagsøgerens søgsmålsgrunde og væsentligste anbringender
 svarer til de i sag T-135/00 og sag T-136/00, Morello mod
 Kommissionen (1), anførte.
 (1) EFT L 321 af 30.12.1995, s. 25.
 (1) EFT C 211 af 22.7.2000, s. 23 og 24 .


text:
7.4.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 108/23
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af forordning (EF) I 1995 indgav han i henhold til artikel 3 i Rådets forordning
 nr. 40/94 om EF-varemærker (ar- nr. 17 en klage til Kommissionen over, at General Council of
 tikel 8) — tilsidesættelse af EF- the Bar of England and Wales angiveligt udviste konkurrence-
 traktaten (artikel 28 EF og 29 begrænsende adfærd. Klagen rettede sig i særdeleshed mod
 EF) — ingen lighed mellem de kravet om, at en barrister med ovennævnte bestalling kun må
 kolliderende varemærker — ube- udføre juridiske tjenesteydelser, hvis denne har fået opgaven
 rettiget opdeling af varemærket i eller modtaget instrukser herom af en erhvervsudøvende klient.
 dets enkelte bestanddele — Dom- Sagsøgeren har gjort gældende, at denne bestemmelse udgør
 stolens praksis om varemærkets konkurrencebegrænsning i strid med artikel 81 EF, idet en
 helhedsindtryk ikke taget i be- forbruger af juridiske tjenesteydelser ikke får mulighed for at
 tragtning — en konkurrents ret til få de tjenesteydelser, der udføres af en barrister ved Bar of
 på markedet at kombinere beteg- England and Wales.
 nelsen på sine hovedprodukter
 med sit firmanavn — ændring af
 retsreglerne siden registreringen Ved skrivelse af 12. januar 2001 afviste Kommissionen
 af varemærket, der er til hinder sagsøgerens klage.
 for ansøgningen
 I denne sag har sagsøgeren blandt andet nedlagt påstand om,
 at Kommissionen har overtrådt artikel 81 og 82 EF ved at
 vurdere gyldigheden af national lovgivning fejlagtigt og ved at
 fejlfortolke de forhold, hvoraf det kunne udledes, at der faktisk
 foreligger de væsentlige bestanddele af en situation, som
 artiklerne 81, 82 og 86 finder anvendelse på. Sagsøgeren har
 endvidere gjort gældende, at Kommissionen har fremstillet de
 Sag anlagt den 25. januar 2001 af Anthony Goldstein mod fællesskabsretlige egenskaber og virkninger af retsreglerne på
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber fællesskabsniveau forkert i direktiverne 77/249/EØF,
 89/48/EØF og 98/5/EF for så vidt angår udøvelsen af advoka-
 (Sag T-18/01) terhvervet.
 (2001/C 108/43)
 (Processprog: engelsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 25. januar 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Anthony Goldstein ved solicitor
 Raymond St John Murphy, advokatfirmaet Merriman White
 Solicitors, London (Det Forenede Kongerige). Sag anlagt den 25. januar 2001 af Chiquita Brands Interna-
 tional Inc, Chiquita Banana Company BV og Chiquita Italia
 SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens afgørelse af 12. januar 2001 om afvis- (Sag T-19/01)
 ning af sagsøgerens klage i henhold til forordning nr. 17
 vedrørende den overtrædelse af artikel 81 og 82 EF, som
 General Council of the Bar of England and Wales har (2001/C 108/44)
 foretaget, annulleres.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Processprog: engelsk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 25. januar 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Sagsøgeren har i 1999 afsluttet Bar Vocational Course, der er Europæiske Fællesskaber af Chiquita Brands International Inc,
 en forudsætning for at erhverve advokatbestalling i England Chiquita Banana Company BV og Chiquita Italia SpA, ved
 og Wales (Bar of England and Wales) samt for at udøve solicitor C. Pouncey og advokat L. Van Den Hende, advokatfir-
 virksomhed som barrister. maet Herbert Smith, London (Det Forenede Kongerige).
 ---pagebreak--- C 108/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.4.2001
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Endvidere gør sagsøgerne gældende, at de foranstaltninger, der
 blev indført ved forordningen, er i strid med grænserne
 for Kommissionens udøvende kompetence med hensyn til
 — Sagsøgeren tilpligtes at betale erstatning efter artikel 288 spørgsmålet, om licensordningen og opdelingen i »landekon-
 EF for de tab, som sagsøgerne har lidt som følge af tingenter« er forenelige med WTO, og at Kommissionen har
 de retsstridige foranstaltninger, der blev indført ved handlet i strid med sit klare mandat fra Rådet.
 Kommissionens forordning nr. 2362/98 (1), således at alle
 beløb forhøjes med udligningsrente på 8 % fra den dag,
 tabet indtrådte. Endelig har sagsøgerne gjort gældende, at de foranstaltninger,
 der blev indført ved forordning nr. 2362/98, er i strid med
 forbuddet mod forskelsbehandling, retten til fri erhvervsudø-
 — Sagsøgte tilpligtes at betale lovbestemt rente af de tilkend- velse samt princippet om beskyttelse af den berettigede
 te beløb på 8 %. forventning i folkeretten og de berettigede forventninger, som
 erhvervsdrivende kan udlede af dette princip.
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2362/98 af 28.10.1998
 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF)
 nr. 404/93 for så vidt angår ordningen for indførsel af bananer til
 Fællesskabet (EFT 1998 L 293, s. 32).
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (2) EFT L 47 af 25.2.1993, s. 1.
 (3) EFT L 210 af 28.7.1998, s. 28.
 Sagsøgerne driver virksomhed i EF som en enkelt økonomisk
 enhed, og kernen i deres transaktioner er markedsføring,
 distribution og opkøb af bananer.
 Som faktisk og retligt grundlag for deres krav har sagsøgerne
 henvist til, at EF’s »bananordning« blev indført i 1993 ved Sag anlagt den 25. januar 2001 af Concetta Cerafogli og 5
 Rådets forordning nr. 404/93 (2). Efter en tvistbilæggelsespro- andre ansatte i Den Europæiske Centralbank mod Den
 cedure i WTO, hvorunder det blev fastslået, at nogle aspekter Europæiske Centralbank
 af denne ordning ikke var forenelige med WTO, gik EF ind på
 at gøre sin bananordning forenelig med WTO senest den
 1. januar 1999. Dette blev angiveligt gjort ved Rådets forord- (Sag T-20/01)
 ning nr. 1637/98 (3) og Kommissionens forordning
 nr. 2362/98. Imidlertid blev EF’s ændrede bananordning også
 fundet uforenelig med WTO i to yderligere WTO-afgørelser (2001/C 108/45)
 truffet i april 1999, som bl.a. vedrørte ordningen for tildeling
 af importlicenser og opdelingen af et årligt toldkontingent på
 2 553 000 tons, der blev åbnet for indførsler fra Latinamerika, (Processprog: tysk)
 i »landekontingenter«. På trods af disse afgørelser er disse
 foranstaltninger, som hævdes at være retsstridige, stadig i kraft.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 25. januar 2001 anlagt sag mod Den Europæiske
 Centralbank af Concetta Cerafogli og 5 andre ansatte i Den
 Sagsøgerne har anført, at de som følge af den diskriminerende Europæiske Centralbank ved advokaterne Norbert Pflüger,
 tildeling af licenser, som blev indført ved forordning Regina Steiner og Silvia Mittländer og med valgt adresse i
 nr. 2362/98, har lidt tab af markedsandele og er blevet tvunget Luxembourg.
 til at købe eller lease brug af importlicenser og acceptere
 ugunstige aftalevilkår. Sagsøgerne gør gældende, at de har lidt
 betydelig skade og betydelige tab på grund af sagsøgtes Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 retsstridige adfærd, og de kræver erstatning efter artikel 235
 og 288 EF for fortsat tab af fortjeneste og for ikke tilbageven- 1) Bestemmelserne i Den Europæiske Centralbanks provisio-
 dende omkostninger, som de ikke ville have pådraget sig, nal Staff Rules (bankens foreløbige personalevedtægter)
 såfremt foranstaltningerne i forordningen ikke var blevet artikel 8.1.0., der trådte i kraft den 16. august 2000, og
 indført. artikel 7.2.0., der trådte i kraft den 26. september
 2000, annulleres, subsidiært annulleres bestemmelserne i
 forholdet mellem sagsøgte og sagsøgerne.
 Sagsøgerne har anført, at forordning nr. 2362/98 er retsstridig,
 fordi den er i strid med højere retsregler, nemlig WTO’s 2) Det administrative cirkulære 01/2000 om bestemmelser
 bestemmelser og forpligtelser, samt Fællesskabets grundlæg- vedrørende tjenesterejser (Rules for Business Travel) an-
 gende politik, hvorefter bananordningen skal ændres for at nulleres, subsidiært annulleres cirkulæret i forholdet
 gøre den forenelig med WTO. mellem sagsøgte og sagsøgerne.


text:
21.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 277/44
 Rettens dom af 28. juni 2017 — Colgate Palmolive mod EUIPO (AROMASENSATIONS)
 (Sag T-479/16) (1)
 ((EU-varemærker - ansøgning om EU-figurmærket AROMASENSATIONS - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), og stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2017/C 277/65)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Colgate Palmolive Co. (New York, New York, De Forenede Stater) (ved advokaterne M. Zintler og A. Stolz)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved A. Folliard-Monguiral og M. Simandlova, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 6. juni 2016 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2482/2015-2) vedrørende en ansøgning om registrering af figurtegnet AROMASENSATIONS som EU-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
 2)
 Colgate Palmolive Co. betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 383 af 17.10.2016.


text:
29.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 168/17
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 9. marts 2017 — Simet SpA mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-232/16 P) (1)
 ((Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - statsstøtte - transportsektoren - interregionale transportydelser med bus - forordning (EØF) nr. 1191/69 - ret til kompensation for de byrder, der opstår ved opfyldelse af forpligtelser til offentlig tjeneste - en national retslig myndigheds afgørelse - støtte, der er uforenelig med det indre marked))
 (2017/C 168/22)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Simet SpA (ved avvocati A. Clarizia, C. Varrone og P. Clarizia,)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved G. Conte, D. Grespan og P.J. Loewenthal, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Simet SpA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 232 af 27.6.2016.


text:
2.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/34
 Sag anlagt den 10. januar 2005 af France Télécom mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-17/05)
 (2005/C 82/63)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 10. januar 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af France Télécom, Paris, ved avocats Antoine Gosset-Grainville og Laurent Godfroid.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Kommissionens beslutning C(2004)3061 af 2. august 2004 vedrørende statsstøtte, som Frankrig har ydet France Télécom, annulleres;
 2.
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme, som sagsøgeren har gjort gældende i sag T-427/04.


text:
29.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 79/6
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-32/07) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2001/84/EF - ophavsret - følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk)
 (2008/C 79/10)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved R. Vidal Puig og W. Wils, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Spanien (ved F. Díez Moreno, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — undladelse af inden for den fastsatte frist at vedtage alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/84/EF af 27. september 2001 om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk (EFT L 272, s. 32)
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/84/EF af 27. september 2001 om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 82 af 14.4.2007.


text:
17.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 409/28
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba (Spanien) den 27. august 2014 — María Auxiliadora Arjona Camacho mod Securitas Seguridad España, S.A.
 (Sag C-407/14)
 2014/C 409/40
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: María Auxiliadora Arjona Camacho
 Sagsøgt: Securitas Seguridad España, S.A.
 Præjudicielt spørgsmål
 Kan artikel 18 i direktiv 2006/54/EF (1), når den foreskriver, at en erstatning til et offer for en forskelsbehandling på grundlag af køn skal være præventiv (ud over at den skal være reel og effektiv og stå i et rimeligt forhold til det lidte tab), fortolkes således, at den giver den nationale retsinstans beføjelser til at idømme en ren tillægserstatning i form af en rimelig erstatning med karakter af straf, dvs. et yderligere beløb, der går ud over den fuldstændige godtgørelse for de reelle tab og skader, som offeret har lidt, og tjener som eksempel for andre (ud over skadevolder selv), forudsat at dette beløb holder sig inden for rammerne af, hvad der ikke er uforholdsmæssigt, herunder når denne erstatning med karakter af straf er fremmed for den nationale retsinstans’ egen retspraksis?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5.7.2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning)
 EUT L 204, s. 23


text:
5.12.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 378/15
 merne af Maribel II/III-ordningen, som ved denne Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 beslutning blev erklñret for ulovlig og uforenelig med
 fñllesmarkedet. a) Det fastslås, at Den Italienske Republik har undladt at
 opfylde sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten,
 Ð Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost- idet den ikke ved lov eller administrativt har udstedt
 ninger. de bestemmelser, der er nùdvendige for at efterkomme
 Rådets direktiv 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyt-
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: telse af unge på arbejdspladsen (1), og/eller idet den
 Det annullationssùgsmål (1), der er anlagt mod Kommissio- ikke har givet Kommissionen underretning herom.
 nens beslutning af 4. december 1996, har ikke opsñttende
 b) Den Italienske Republik tilpligtes at afholde sagens
 virkning. Det eneste argument, en medlemsstat kan påbe-
 omkostninger.
 råbe sig med henblik på at undgå at tilbagebetale ulovlig
 statsstùtte, er argumentet om, at det er fuldstñndigt umu- Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 ligt at efterkomme beslutningen korrekt.
 EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn
 Kommissionen gùr imidlertid gñldende, for det fùrste, at til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 Kongeriget Belgien ikke reelt har opfyldt sin forpligtelse til som det rettes til, indebñrer, at medlemsstaterne er forplig-
 loyalt samarbejde. Kongeriget Belgien har Ð netop som tet til at overholde de frister for gennemfùrelse, der er fast-
 det havde indledt forhandlinger med Kommissionen med sat i direktiverne. Denne frist udlùb i det foreliggende til-
 henblik på at forelñgge den dels de eventuelle problemer, fñlde den 22. juni 1996, hvor Den Italienske Republik
 som tilbagesùgningen af den ulovligt ydede statsstùtte endnu ikke havde udstedt de bestemmelser, der er nùdven-
 havde skabt, dels hovedtrñkkene i et forslag om en lñn- dige for at efterkomme det i Kommissionens påstande
 gere tilbagebetalingsordning, og selv om Kommissionen nñvnte direktiv.
 ikke havde modsat sig dette forslag Ð indtaget det stik
 modsatte standpunkt, idet det har sat sig ud over rammer- (1) EFT L 216 af 20.8.1994, s. 12.
 ne for det loyale samarbejde med Kommissionen og anlagt
 sag med påstand om, at det er ude af stand til at gennem-
 fùre beslutningen.
 For det andet gùr Kommissionen gñldende, at Kongeriget
 Belgien ikke har taget det mindste skridt over for de
 Slettelse af sag C-51/98 (1)
 pågñldende virksomheder med henblik på at sùge stats-
 stùtten tilbagebetalt. (98/C 378/26)
 For det trejde gùr den gñldende, at Kongeriget Belgien Ved kendelse af 8. september 1998 har prñsidenten for De
 ikke har foreslået den alternative måder at efterkomme Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-51/
 beslutningen på, som kunne have fùrt til, at de opståede 98 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Arbeitsge-
 vanskeligheder blev overvundet. richt, Wiesbaden), Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der
 Bauwirtschaft mod Works in The World Srl, skal slettes af
 (1) Sag C-75/97, jf. EFT C 131 af 26.4.1997, s. 5. registeret.
 (1) EFT C 137 af 2.5.1998.
 Sag anlagt den 26. oktober 1998 af Kommissionen for De
 Europñiske Fñllesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-385/98) Slettelse af sag C-255/98 (1)
 (98/C 378/25) (98/C 378/27)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den Ved kendelse af 12. oktober 1998 har prñsidenten for De
 26. oktober 1998 anlagt sag mod Den Italienske Republik Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved de C-255/98, Kongeriget Spanien mod Kommissionen for De
 juridiske konsulenter Pieter Jan Kuijper og Antonio Aresu, Europñiske Fñllesskaber, skal slettes af registeret.
 som befuldmñgtigede, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg. (1) EFT C 278 af 5.9.1998.


text:
27.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/49
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 13. april 2011 — Lebedef og Jones mod Kommissionen
 (Sag F-29/09 REV)
 (Personalesag - genoptagelse - ny faktisk omstændighed - foreligger ikke - afvisning)
 2011/C 252/104
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembourg) og Trevor Jones (Ernzen, Luxembourg) (ved advokat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og D. Martin, som befuldmægtigede)
 Intervenient: Rådet for Den Europæiske Union (ved K. Zieleśkiewicz og M. Bauer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om genoptagelse af Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 30. september 2010 i sag F-29/09
 Konklusion
 1)
 Begæringen om genoptagelse afvises.
 2)
 Giorgio Lebedef og Trevor Jones betaler sagens omkostninger.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union, som er intervenient i sagen, bærer sine egne omkostninger.


text:
24.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/2
 De nye medlemmer af Domstolen aflægger ed
 (2007/C 69/02)
 Efter at A. Arabadjiev og C. Toader for perioden fra henholdsvis den 1. januar 2007 til den 6. oktober 2012 og den 1. januar 2007 til den 6. oktober 2009 ved afgørelse af 1. januar 2007 (1), truffet af repræsentanterne for regeringerne for De Europæiske Fællesskabers medlemsstater, er blevet udnævnt til dommere ved De Europæiske Fællesskabers Domstol, har de den 12. januar 2007 aflagt ed for Domstolen.
 (1) EUT L 1 af 4.1.2007, s. 18.


text:
16.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/18
 Rettens kendelse af 21. november 2014 — Kinnarps mod KHIM (MAKING LIFE BETTER AT WORK)
 (Sag T-697/13) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket MAKING LIFE BETTER AT WORK - mangel på fornødent særpræg - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - søgsmålet delvist åbenbart ugrundet, delvist åbenbart uantageligt til realitetsbehandling))
 (2015/C 056/25)
 Processprog: svensk
 Parter
 Sagsøger: Kinnarps AB (Kinnarp, Sverige) (ved advokat M. Wahlin)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Melander og D. Walicka, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af afgørelse truffet den 28. oktober 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2272/2012-2) vedrørende ansøgning om registrering af ordtegnet »MAKING LIFE BETTER AT WORK« som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Kinnarps AB betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 93 af 29.3.2014.


text:
7.8.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 201/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 5. april 2004 af tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Etienne i sagen SAS Bricorama France mod Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC
 (Sag C-276/04)
 (2004/C 201/31)
 Ved dom afsagt den 5. april 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 29. juni 2004, har tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Etienne i sagen SAS Bricorama France mod Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales – Caisse ORGANIC, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Skal artikel 87 EF fortolkes således, at den offentlige støtte, Frankrig har ydet inden for rammerne af henholdsvis C.P.D.C. (Comité professionnel de la distribution des carburants), og F.I.S.A.C. (Fonds d'intervention pour la sauvegarde de l'artisanat et du commerce) som fratrædelsesgodtgørelse til håndværkere og næringsdrivende samt som tilskud til pensionsforsikringsordningerne for selvstændige erhvervsdrivende inden for industri og handel og for selvstændige erhvervsdrivende inden for håndværkene, udgør statsstøtte?


text:
26.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/43
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 8. december 2014 — Cwik mod Kommissionen
 (Sag F-4/13) (1)
 ((Personalesag - tjenestemænd - bedømmelse - bedømmelsesrapport - bedømmelsesåret 1995/1997 - opfyldelse af en dom afsagt af Retten i Første Instans - påstand om annullation af bedømmelsesrapporten - ingen forelæggelse for Det paritetiske Bedømmelsesudvalg - forsinkelse ved udfærdigelsen af bedømmelsesrapporten - erstatningssøgsmål))
 (2015/C 026/55)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Michael Cwik (Tervuren, Belgien) (ved advokat N. Lhoëst)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Berardis-Kayser og G. Berscheid, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om fastsættelse af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra 1995-1997 og en påstand om erstatning
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionens afgørelse af 12. marts 2012 om endelig udfærdigelse af Michael Cwik’s nye bedømmelsesrapport for bedømmelsesåret 1995/1997 annulleres.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler Michael Cwik et beløb på 15 000 EUR i erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab.
 3)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 4)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Michael Cwik afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 13.4.2013, s. 38.


text:
28.4.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 126/9
 Sag anlagt den 7. marts 2012 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-127/12)
 2012/C 126/18
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved W. Roels og F. Jimeno Fernández, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Spanien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 21 og 63 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og artikel 28 og 40 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS-aftalen) idet det har indført en forskellig skattemæssig behandling med hensyn til gavedispositioner og arv af arvinger og gavemodtagere, som er hjemmehørende i Spanien, og arvinger og gavemodtagere, som ikke er hjemmehørende dér, af arveladere, som er hjemmehørende i Spanien, og ikke-hjemmehørende arveladere, samt af gavedispositioner og tilsvarende dispositioner over fast ejendom, som er beliggende i og uden for Spanien.
 —
 Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1)
 I Spanien er Impuesto sobre Sucesiones y Donaciones (arve- og gaveafgift) en statslig afgift, og de grundlæggende bestemmelser om denne afgift er fastsat i Ley 29/87 (lov 29/87) af 18. december 1987 samt i bekendtgørelse stadfæstet ved Real Decreto (kongeligt dekret) 1629/1991 af 8. november 1991. Afgiftsforvaltningen og -provenuet er blevet overdraget til de selvstyrende regioner, selv om den statslige lovgivning finder anvendelse i de tilfælde, som er fastsat heri, dvs. primært i tilfælde, hvor der ikke er nogen personlig eller faktisk tilknytning til en selvstyrende region.
 2)
 I alle de selvstyrende regioner, som har udøvet deres lovgivningskompetence med hensyn til arve- og gaveafgiften, er afgiftsbyrden for den afgiftspligtige betydeligt mindre end afgiftsbyrden i medfør af statslig lovgivning, hvilket forårsager en forskellig skattemæssig behandling med hensyn til gavedispositioner og arv af arvinger og gavemodtagere, som er hjemmehørende i Spanien, og arvinger og gavemodtagere, som ikke er hjemmehørende dér, af arveladere, som er hjemmehørende i Spanien, og ikke-hjemmehørende arveladere, samt af gavedispositioner og tilsvarende dispositioner over fast ejendom, som er beliggende i og uden for Spanien.
 3)
 Den nævnte nationale lovgivning tilsidesætter artikel 21 TEUF og 63 TEUF samt EØS-aftalens artikel 28 og 40.


text:
23.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/16
 Rettens dom af 10. februar 2015 — Boehringer Ingelheim International mod KHIM — Lehning entreprise (ANGIPAX)
 (Sag T-368/13) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket ANGIPAX - ældre EF-ordmærke ANTISTAX - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 096/19)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Tyskland) (først ved advokaterne V. von Bomhard og D. Slopek, derefter ved V. von Bomhard)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved S. Pétrequin og J. Crespo Carrillo, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Lehning entreprise SARL (Sainte-Barbe, Frankrig) (ved advokat P. Demoly)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 29. april 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 571/2012-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Boehringer Ingelheim International GmbH og Lehning entreprise SARL
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Boehringer Ingelheim International GmbH betaler sagens omkostninger, herunder de nødvendige omkostninger, der er afholdt af Lehning entreprise SARL i forbindelse med sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret.
 (1) EUT C 260 af 7.9.2013.


text:
20.11.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 284/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 30. juli 2004 af Symvoulio tis Epikrateias i sagen Aktieselskabet Michaniki A.E. mod Ypourgos Perivallontos Chorotaxias kai Dimosion Ergon, støttet af 1) Syndesmos Teknikon Etairion Anoteron Takseon (STEAT) og 2) Eukledis A.T.E.
 (Sag C-363/04)
 (2004/C 284/14)
 Ved dom afsagt den 30. juli 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 20. august 2004, har Symvoulio tis Epikrateias i sagen Aktieselskabet Michaniki A.E. mod Ypourgos Perivallontos Chorotaxias kai Dimosion Ergon, støttet af 1) Syndesmos Teknikon Etairion Anoteron Takseon (STEAT) og 2) Eukledis A.T.E. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Skal artikel 30, stk. 4, i Rådets direktiv 93/37/EØF (1) af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (EFT L 199, s. 54) fortolkes således, at en ordregivende myndighed i forbindelse med et udbud, der afholdes under en ordning som den, der er beskrevet i denne doms præmisser (afgivelse af bud uden en begrundende redegørelse og med særlige procentvise nedslag for prisgrupper samt kontrol af, om de særlige procentvise nedslag er normale), er forpligtet til at fastsætte et bestemt indhold af den afgørelse, hvorved den opfordrer en bydende til at tilvejebringe uddybende oplysninger om et bud, der er blevet bedømt som unormalt lavt i forhold til en tærskel, der er bestemt ved anvendelse af en matematisk metode med karakteristika svarende til den matematiske metode, som er beskrevet i nærværende doms præmisser?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, er det i henhold til ovennævnte bestemmelse i direktiv 93/37/EØF tilstrækkeligt, at det i den nævnte afgørelse er fremhævet, hvilket konkret nedslag i den bydendes bud, for en eller flere prisgrupper, den ordregivende myndighed finder betænkeligt, eller er den ordregivende myndighed forpligtet til også at angive årsagerne til, at den finder dette nedslag betænkeligt, med en underbygget redegørelse for de vurderinger, den har foretaget for at fastsætte den laveste pris for udførelsen af tilsvarende arbejder?
 (1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.


text:
29.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/13
 Rettens dom af 23. september 2011 — Vion mod KHIM (PASSION FOR BETTER FOOD)
 (Sag T-251/08) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket PASSION FOR BETTER FOOD - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2011/C 319/23
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Vion NV (Best, Nederlandene) (ved advokat A. Klinger)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (først ved M. Kicia, derefter ved R. Manea, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 25. april 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 562/2007-4) vedrørende en ansøgning om registrering af PASSION FOR BETTER FOOD som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Vion NV betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 223 af 30.8.2008.


text:
19.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/19
 Slettelse af sag C-194/03 (1)
 (2005/C 45/38)
 (Processprog: tysk)
 Ved kendelse af 19. oktober 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-194/03, Georg Friedrich Baur jun. som eksekutor i boet efter Georg Friedrich Baur sen. mod Hauptzollamt Kiel, (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Hamburg), skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 213 af 6.9.2003.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/16
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank 's-Gravenhage (Nederlandene) den 29. september 2008 — Monsanto Technology LLC mod 1. Cefetra BV, 2. Cefetra Feed Service BV, 3. Cefetra Futures BV, 4. Staten Argentina og Miguel Santiago Campos i sin egenskab af minister for landbrug, kvægavl, fiskeri og fødevarer, og Monsanto Technology LLC mod 1. Vopak Agencies Rotterdam BV og 2. Alfred C. Toepfer International GmbH
 (Sag C-428/08)
 (2008/C 313/24)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank 's-Gravenhage
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Monsanto Technology LLC
 Sagsøgte:
 1.
 Cefetra BV
 2.
 Cefetra Feed Service BV
 3.
 Cefetra Futures BV
 4.
 Staten Argentina, og Miguel Santiago Campos i sin egenskab af minister for landbrug, kvægavl, fiskeri og fødevarer
 Sagsøger: Monsanto Technology LLC
 Sagsøgte:
 1.
 Vopak Agencies Rotterdam BV
 2.
 Alfred C. Töpfer International GmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser (1) fortolkes således, at påberåbelsen af beskyttelsen, der er fastlagt i denne artikel, også er mulig i en situation som i den foreliggende sag, hvor produktet (DNA-sekvensen) er en del af et materiale (sojamelet), som er indført i Den Europæiske Union, og ikke på tidspunktet, da krænkelsen gøres gældende, udøver sin funktion, men tidligere (i sojaplanten) har udøvet sin funktion og muligvis igen — efter at materialet er blevet isoleret og indsat i en organismes celle — kan udøve sin funktion?
 2)
 Hvis det antages, at den i patentkrav 6 for patent nr. EP 0 546 090 beskrevne DNA-sekvens forekommer i det af Cefetra og ACTI i Fællesskabet indførte sojamel, og hvis det antages, at DNA'et som omhandlet i artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser indgår i sojamelet, og at det ikke længere udøver sin funktion heri:
 Er den i direktivet fastlagte beskyttelse af et patent på biologisk materiale, navnlig artikel 9, i dette tilfælde til hinder for, at den nationale patentret (herudover) giver selve produktet (DNA'et) en absolut beskyttelse, uden hensyntagen til om dette DNA udøver sin funktion, og skal beskyttelsen i direktivets artikel 9 i det i denne artikel regulerede tilfælde — at produktet indeholder eller består af genetisk information, der indgår i materiale, hvori den genetiske information herefter er indeholdt — dermed anses for udtømmende?
 3)
 Er det af betydning for besvarelsen af de foregående spørgsmål, at der blev ansøgt om patent nr. EP 0 546 090, og at dette blev tildelt (den 19.6.1996) før udstedelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser, samt at en sådan absolut produktbeskyttelse blev givet i henhold til national patentret før udstedelsen af dette direktiv?
 4)
 Kan Domstolen i besvarelsen af de foregående spørgsmål inddrage TRIPs-aftalen, navnlig artikel 27 og 30?
 (1) EFT L 213, s. 13.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/40
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Krefeld (Tyskland) den 4. juli 2014 — Jaouad El Majdoub mod CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH
 (Sag C-322/14)
 2014/C 315/65
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landgericht Krefeld
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jaouad El Majdoub
 Sagsøgt: CarsOnTheWeb.Deutschland GmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 Opfylder det såkaldte »click-wrapping« de krav, der stilles til en elektronisk meddelelse som omhandlet i artikel 23, stk. 2, [i forordning nr. 44/2001] (1)?
 (1) Rådets forordning (EF) n r. 44/2001 af 22.12.2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT L 12, s. 1).


text:
10.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 175/13
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 10. april 2014 — Europa-Kommissionen mod Ungarn
 (Sag C-115/13) (1)
 ((Traktatbrud - punktafgifter på alkohol og alkoholholdige drikkevarer - direktiv 92/83/EØF - fastsættelse af punktafgifterne - en af nulsats omfattet fremstilling af ethanol i et destilleri - punktafgiftsfritagelse for privatpersoners fremstilling af ethanol))
 2014/C 175/14
 Processprog: ungarsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved C. Barslev og A. Sipos, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Ungarn (ved M. Z. Fehér, K. Szíjjártó og K. Molnár, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 19-21 i Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (EFT L 316, s. 21), sammenholdt med samme direktivs artikel 22, stk. 7, samt artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 92/84/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (EFT L 316, s. 29) — fastsættelse af punktafgiften — en af nulsats omfattet fremstilling af ethanol i et destilleri — punktafgiftsfritagelse for privatpersoners fremstilling af ethanol
 Konklusion
 1)
 Ungarn har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 19-21 i Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer, som ændret ved akten om Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelsesvilkår samt om tilpasning af de traktater, som Den Europæiske Union bygger på, sammenholdt med samme direktivs artikel 22, stk. 7, samt artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 92/84/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer, ved at vedtage og gennemføre en lovgivning, hvorefter, under omstændigheder der er angivet heri, fremstilling af ethanol i et destilleri er omfattet af en nulsats, og privatpersoners fremstilling af ethanol er fritaget for punktafgift.
 2)
 Ungarn betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 129 af 04.05.2013.


text:
21.12.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 323/21
 2) Artikel 6, stk. 3, i direktiv 76/768, som ændret ved direktiv 92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, skal
 93/35, er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter fortolkes således, at en toldskyld, der er opstået ved en overtrædelse
 angivelsen af oplysninger som omhandlet i det første spørgsmål eller uregelmæssighed i forbindelse med en forsendelse efter proceduren
 kun er tilladt efter vedkommende forbundsministers forudgående for ekstern fællesskabsforsendelse, kan opkræves af afgangstoldstedet
 tilladelse. hos den hovedforpligtede, selv om afgangstoldstedet ikke inden
 udløbet af den ellevte måned efter datoen for registreringen af
 angivelsen til fællesskabsforsendelse har underrettet den hovedforplig-
 ( 1) EFT C 118 af 21.4.2001. tede om, at forsendelsen ikke er blevet frembudt for bestemmelsestold-
 stedet, og at det ikke kan fastslås, hvor overtrædelsen eller uregelmæs-
 sigheden har fundet sted. Dette gælder også, såfremt afgangstoldstedet
 ikke har fulgt en administrativ ordning for fremsendelse af oplys-
 ninger, som early warning-systemet, eller såfremt overskridelsen af
 fristen skyldes en fejl eller uagtsomhed fra afgangstoldstedets side.
 DOMSTOLENS DOM (1 ) EFT C 134 af 5.5.2001.
 (Sjette Afdeling)
 af 14. november 2002
 i sag C-112/01, SPKR 4 nr. 3482 ApS mod Skatteministeri-
 et, Told- og Skattestyrelsen, Aktieselskabet af 11/9 1996,
 Arden Transport & Spedition ved Søren Lauritsen og DOMSTOLENS DOM
 Lene Lauritsen I/S (ATS) (anmodning om præjudiciel
 afgørelse indgivet af Vestre Landsret) ( 1)
 (Fjerde Afdeling)
 (»Forordning (EØF) nr. 2913/92 og (EØF) nr. 2454/93 —
 ekstern fællesskabsforsendelse — overtrædelse eller uregel- af 7. november 2002
 mæssighed — opkrævning af toldskyld — betingelser«)
 (2002/C 323/27) i sag C-184/01 P, Peter Hirschfeldt ( 1)
 (Processprog: dansk) (»Appel — tjenestemænd — intern udvælgelsesprøve —
 annullation — overflytning — forfremmelse — tjeneste-
 mandsvedtægtens artikel 8«)
 I sag C-112/01, angående en anmodning, som Vestre Landsret
 (Danmark) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen (2002/C 323/28)
 for i den for nævnte ret verserende sag, SPKR 4 nr. 3482 ApS
 mod Skatteministeriet, Told- og Skattestyrelsen, Aktieselskabet
 af 11/9 1996, Arden Transport & Spedition ved Søren (Processprog: fransk)
 Lauritsen og Lene Lauritsen I/S (ATS), at opnå en præjudiciel
 afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets forordning (EØF)
 nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 toldkodeks (EFT L 302, s. 1) og af Kommissionens forordning gjort i Samling af Afgørelser)
 (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbe-
 stemmelser til forordning nr. 2913/92 (EFT L 253, s. 1), har
 Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, J.-P. Puissochet, og dommerne C. Gulmann, V. Skouris,
 F. Macken og J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer); I sag C-184/01 P, Peter Hirschfeldt (advokater: J.-N. Louis og
 generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: assisterende justits- V. Peere) angående appel af dom afsagt den 13. februar 2001
 sekretær H. von Holstein, den 14. november 2002 afsagt dom, af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte
 hvis konklusion lyder således: Afdeling) i sag T-166/00, Hirschfeldt mod Miljøagenturet (Sml.
 Pers. I-A, s. 41, og II, s. 157), hvori der er nedlagt påstand om
 ophævelse af denne dom og om, at der gives appellanten
 Artikel 379, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/ medhold i de påstande, han nedlagde i første instans, den
 93 af 2. juli 1993 om fastsættelse af visse gennemførelsesbestemmel- anden part i appelsagen: Det Europæiske Miljøagentur ved
 ser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- J.-L. Salazar og J. Rivière, som befuldmægtigede, bistået af
 toldkodeks, sammenholdt med Rådets forordning (EØF) nr. 2913/ avocat D. Waelbroeck, og med valgt adresse i Luxembourg,


text:
20.11.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 284/28
 Sag anlagt den 27. september 2004 af Eridania Sadam S.p.A. m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-386/04)
 (2004/C 284/55)
 Processprog: italiensk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 27. september 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Eridania Sadam S.p.A. m.fl. ved avvocati Gualtiero Pittalis, Ivano Vigliotti, Gian Michele Roberti, Paolo Ziotti og Alessandra Franchi.
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 —
 Artikel 1, litra d), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1216/2004 af 30. juni 2004 om fastsættelse af den afledte interventionspris for hvidt sukker for produktionsåret 2004/05 for alle områder i Italien, annulleres
 —
 Subsidiært, det fastslås i henhold til artikel 241 EF, at artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr., 1260/2001 er ulovlig og ikke kan finde anvendelse, for så vidt den ikke tillader Kommissionen at tage ikke-kontingenterede indførsler til nultold i betragtning ved fastsættelsen af den afledte interventionspris
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Under denne sag anfægter Eridania Sadam S.p.A., Italia Zuccheri S.p.A., Zuccherificio del Molise S.p.A., Cooperativa Produttori Bieticoli a r.l. (CO.PRO.B) og Società Fondiaria Romagnola S.p.A. (SFIR) i henhold til EF-traktatens artikel 230, stk. 4 Kommissionens forordning (EF) nr. 1216/2004 af 30. juni 2004 om fastsættelse for produktionsåret 2004/05 af de afledte interventionspriser for hvidt sukker (EUT L 232 af 1. juli 2004, s. 25).
 Til støtte for deres søgsmål har sagsøgerne anført følgende anbringender.
 For det første har sagsøgerne gjort gældende, at den anfægtede forordning i forskellige henseender strider mod de grundregler, som Rådet har fastsat ved forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001. De har ligeledes gjort gældende, at den anfægtede forordning fejlagtigt betegner Italien som »underskudsområde« med hensyn til forsyningen af sukker og følgelig anvender ordningen med afledte priser på dette land (»regionalisering«).
 En sådan betegnelse, som efter sagsøgernes opfattelse er baseret på en ukorrekt analyse af den økonomiske situation, giver sig udslag i et tab for sagsøgerne, da indførelsen af afledte priser bevirker en forøgelse af produktionsomkostningerne for de virksomheder, der producerer sukker på italiensk område. Navnlig har Kommissionen ifølge sagsøgerne undladt ved beregningen af den indenlandske forsyning i Italien at tage hensyn til de mængder hvidt sukker, der indføres til nultold fra balkanstaterne; disse indførsler ændrer betingelserne for den fælles markedsordnings funktion væsentligt ved at fremkalde betydelig uligevægt i denne, som forstærkes som følge af anvendelsen af regionaliseringen af det italienske marked.
 Sagsøgerne har følgelig anført, at den anfægtede forordnings artikel 1, litra d), på samme tid savner hjemmel og med hensyn til sine virkninger potentielt er i strid med de fællesskabsretlige principper, som den fælles landbrugspolitik er baseret på, og med de normer, der gælder for den fælles markedsordning for sukker, samt med proportionalitetsprincippet og forbudet mod forskelsbehandling.
 For det tilfælde, at Retten ikke tiltræder de anbringender, der principalt er anført mod den anfægtede forordning, har sagsøgerne subsidiært nedlagt påstand om, at det bestemmes som et incidenspunkt, at artikel 2 i forordning nr. 1260/2001 er ulovlig og ikke kan finde anvendelse, for så vidt den tillader Kommissionen ikke at tage hensyn til virkningen af ikke-kontingenterede indførsler til nultold på udviklingen af markederne, når den fastsætter den afledte interventionspris.


text:
25.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 27/35
 Rettens dom af 26. november 2015 — Giant (China) mod Rådet
 (Sag T-425/13) (1)
 ((Dumping - import af cykler med oprindelse i Kina - fornyet interimsundersøgelse - artikel 9, stk. 5, og artikel 18 i forordning (EF) nr. 1225/2009 - individuel behandling - manglende samarbejde - nødvendige oplysninger - tilgængelige data - forbundne virksomheder - omgåelse))
 (2016/C 027/40)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Giant (China) Co. Ltd. (Kunshan, Kina) (ved advokat P. De Baere)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved S. Boelaert, som befuldmægtiget, bistået af solicitor B. O'Connor og advokat S. Gubel)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved J.-F. Brakeland og M. França, som befuldmægtigede) og European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) (ved advokat L. Ruessmann og solicitor J. Beck)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Rådets forordning (EU) nr. 502/2013 af 29. maj 2013 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (EUT L 153, s. 17).
 Konklusion
 1)
 Rådets forordning (EU) nr. 502/2013 af 29. maj 2013 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009 annulleres for så vidt angår Giant (China) Co. Ltd.
 2)
 Rådet for Den Europæiske Union betaler de af Giant (China) afholdte omkostninger og bærer sine egne omkostninger.
 3)
 Europa-Kommissionen og European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 325 af 9.11.2013.


text:
5.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/31
 Udpegelse af den dommer, der afløser Rettens præsident som den dommer, der behandler sager om foreløbige forholdsregler
 (2008/C 171/54)
 Retten i Første Instans har den 12. juni 2008, efter dommer J.D. Cookes fratræden, besluttet at ændre beslutning af 19. september 2007 og i medfør af procesreglementets artikel 106 at udpege dommer S. Papasavvas til at afløse Rettens præsident i sager om foreløbige forholdsregler, i tilfælde af, at præsidenten er fraværende eller har forfald, for perioden fra den 1. juli 2008 til den 30. juni 2009.


text:
14 . 10 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 268/3
 selvstændig dom. Bestemmelsen omfatter ikke den situa tilsvarende retsakt« som omhandlet i artikel 27, nr. 2, i
 tion, hvor en sagsøgt alene som en indsigelse gør gældende, konventionen af 27. september 1968 om retternes kompe
 at ban bar et krav mod sagsøgeren. Hvilke indsigelser, der tence og om fuldbyrdelse afretsafgørelser i borgerlige sager,
 kan gøres gældende, og betingelserne herfor afgøres efter herunder handelssager, som ændret ved konventionen af
 reglerne i national ret. 9, oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det
 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltræ
 delse.
 (M EFT nr . C 231 af 27 . 8 . 1993 .
 C ) EFT nr . C 43 af 12 . 2 . 1994 .
 DOMSTOLENS DOM
 ( Tredje Afdeling )
 af 13 . juli 1995 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-474/93 , Hengst Import BV mod Anna Maria ( Fjerde Afdeling )
 Campese ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arron af 13 . juli 1995
 dissementsrechtbank, Zwolle (Nederlandene)) f 1 )
 i sag C-1 16/94 , Jennifer Meyers mod Adjudication Officer
 (Bruxelles-konventionen — artikel 27, nr. 2 — begrebet det ( anmodning om préjudiciel afgorelse fra Social Security
 indledende processkrift i sagen eller en tilsvarende rets Commissioner, London ) (')
 akt)
 (Ligebehandling af mænd og kvinder — direktiv 76/
 ( 95/C 268/05 ) 207/EØF — vilkår for adgang til beskæftigelse — arbejds
 vilkår — family crédit)
 95/C 268 /06 )
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: engelsk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-474/93 angående en anmodning, som Arrondisse
 mentsrechtbank, Zwolle ( Nederlandene ), i medfør af pro
 tokollen af 3 , juni 1971 vedrørende Domstolens fortolkning
 af konventionen af 27 . september 1968 om retternes I sag C- 1 16/94, angående en anmodning, som Social
 kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige Security Commissioner, London, i medfør af EØF-trakta
 sager, herunder handelssager, har indgivet til Domstolen for tens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for
 i den for nævnte ret verserende sag Hengst Import BV mod nævnte ret verserende sag Jennifer Meyers mod Adjudica
 Anna Maria Campese, at opnå en præjudiciel afgørelse tion Officer at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 vedrørende fortolkningen af artikel 27, nr. 2 , i den nævnte fortolkningen af Rådets direktiv 76/207/EØF af 9, februar
 konvention af 27. september 1968 ( EFT 1978 L 304, s . 17 ), 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af
 som ændret ved konventionen af 9 , oktober 1978 om mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse,
 Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige erhvervsuddannelse , forfremmelse samt arbejdsvilkår ( EFT
 Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse ( EFT L 304, s . 1 , L 39 , s . 40 ), har Domstolen ( Fjerde Afdeling ), sammensat af
 og — den ændrede tekst — s . 77 ), har Domstolen ( Tredje afdelingsformanden , P. J. G. Kapteyn ( refererende dommer )
 Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne C. N. Kakouris og H. Ragnemalm; genera
 og dommerne J. C. Moitinho de Almeida (refererende ladvokat: C. O. Lenz; justitssekretær: fuldmægtig L. ITew
 dommer ) og D. A. O. Edward; generaladvokat: F. G. Jacobs; lett, den 13 . juli 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 justitssekretær: R. Grass, den 13 . juli 1995 afsagt dom, hvis således :
 konklusion lyder såldes :
 En ydelse med et formål og øvrige kendetegn som » family
 Et » decreto ingiuntivo « som omhandlet i den italienske crédit « vedrører adgang til beskæftigelse og arbejdsvilkår og
 civilproceslovs fjerde bog (artikel 633-656) skal, sammen er derfor omfattet af anvendelsesområdet for Rådets direk
 med den indledende begæring om et sådant betalingspålæg, tiv 76/207/EØF af 9, februar 1976 om gennemførelse af
 betragtes som » det indledende processkrift i sagen eller en princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så
 ---pagebreak--- Nr . C 268/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14 . 10 . 95
 vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, DOMSTOLENS DOM
 forfremmelse samt arbejdsvilkår. ( Sjette Afdeling )
 af 11 . august 1995
 f 1 ) EFT nr . C 174 af 26 . 6 . 1994 .
 i de forenede sager C-367/93-C-377/93 , F. G. Roders BV
 m.fl. mod Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen ( an
 modning om præjudiciel afgørelse fra Tarifcommissie ) f 1 )
 (Vinafgifter — diskriminerende intern afgift — Benelux-
 ordning)
 ( 95/C 268/08 )
 DOMSTOLENS DOM
 ( Sjette Afdeling )
 (Processprog: nederlandsk)
 af 13 . juli 1995
 i sag C-216/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber mod Kongeriget Belgien (*) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 (Traktatbrud — direktiv 89/48/EØF — gensidig anerken offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 delse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende
 videregående uddannelser af mindst tre års varighed)
 95/C 268/07
 I de forenede sager C-367/93-C-377/93 , angående en
 anmodning, som Tarifcommissie ( Nederlandene ) i medfør
 af EØF-traktatens artikel 1 77 har indgivet til Domstolen for
 (Processprog: fransk) i den for nævnte ret verserende sag F. G. Roders BV ( sag
 C-367/93-C-370/93 ), RSK Internationale Expeditie- en
 Vervoeronderneming BV ( sag C-371 /93 og C-372/93 ),
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive Damco van Swieten BV ( sag C-373/93 og C-377/93 ), VGL
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) Internationale Expeditie BV ( sag C-374/93 og C-375/93 ) og
 Zaans Veem BV ( sag C-376/93 ) mod Inspecteur der
 Invoerrechten en Accijnzen at opnå en præjudiciel afgørelse
 I sag C-216/94 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 vedrørende fortolkningen af EØF-traktatens artikel 95 , har
 skaber ( befuldmægtiget: Marie-José Jonczy ) mod Kongeri
 Domstolen ( Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsfor
 get Belgien ( befuldmægtiget: Jan Devadder ), angående en
 manden, F. A. Schockweiler, og dommerne P. J. G. Kapteyn,
 påstand om, at det fastslås , at Kongeriget Belgien har
 G. F. Mancini, C. N. Kakouris og J. L. Murray ( refererende
 undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til EF
 traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har dommer ); generaladvokat: G. Tesauro; justitssekretær:
 udstedt de bestemmelser, der er nødvendige til gennemfø ekspeditionssekretær H. A. Rühl, den 11 . august 1995
 relse af Rådets direktiv 89/48/EØF af 21 . december 1988 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerken
 delse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende
 videregående uddannelser af mindst tre års varighed ( EFT 1 ) En medlemsstat kan ikke påberåbe sig EØF-traktatens
 1989 L 19, s . 16 ), subsidiært ved ikke at have givet artikel 233 som begrundelse for at unddrage sig sine
 Kommissionen underretning herom, har Domstolen ( Sjette forpligtelser efter traktatens artikel 95, når dette ikke er
 Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, F. A. Schock nødvendigt for, at Benelux-ordningen kan fungere
 weiler, og dommerne P. J. G. Kapteyn, G. F. Mancini, J. L. tilfredsstillende.
 Murray ( refererende dommer ) og H. Ragnemalm; general
 advokat: C. O. Lenz; justitissekretær: R. Grass, den 13 . juli 2 ) EØF-traktatens artikel 95, stk . 1 , skal fortolkes således,
 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: at den nationale ret på grundlag af de af Domstolen
 fastlagte kriterier skal vurdere, om
 1 ) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til EF-traktaten, idet det ikke inden for den — varer såsom, på den ene side, røde bordvine, røde
 fastsatte frist har udstedt de bestemmelser, der er kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder,
 nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 89/ sherry, madeira og vermouth og, på den anden side,
 48/EØF af 21 . december 1988 om indførelse af en stille frugtvine med et alkoholindhold på ikke over
 generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamens 15% vol. er lignende varer
 beviser for erhvervskompetencegivende videregående
 uddannelser af mindst tre års varighed. — varer såsom champagne og mousserende frugtvine
 med et alkoholindhold på ikke over 15% vol. er
 2 ) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger. lignende varer.
 (!) EFT nr . C 275 af 1 . 10 . 1994 . 3 ) EØF-traktatens artikel 95, stk . 2, skal fortolkes således,
 at vurderingen af, om en afgiftsbyrde er forenelig med
 denne bestemmelse, skal foretages under hensyn til
 afgiftsbyrdens indvirkning på konkurrenceforholdet


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/10
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. september 2013 — TEXDATA Software GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Innsbruck — Østrig)
 (Sag C-418/11) (1)
 (Selskabsret - etableringsfrihed - ellevte direktiv 89/666/EØF - offentliggørelse af regnskabsdokumenter - et kapitalselskabs filial oprettet i en anden medlemsstat - økonomisk sanktion i tilfælde af undladt offentliggørelse inden for den fastsatte frist - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - princippet om retten til forsvar - sanktionens passende, effektive, forholdsmæssige og afskrækkende karakter)
 2013/C 344/14
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberlandesgericht Innsbruck
 Parter i hovedsagen
 TEXDATA Software GmbH
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberlandesgericht Innsbruck — fortolkning af artikel 49 og 54 TEUF, artikel 47, stk. 2, og artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, princippet om retten til effektive retsmidler, artikel 6 i Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9. marts 1968 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde (EFT L 65, s. 8), artikel 60a i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer som ændret (EFT L 222, s. 11), samt artikel 38, stk. 6, i Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber (EFT L 193, s. 1) — offentliggørelse af konsoliderede regnskaber for visse selskabsformer — en medlemsstats lovgivning, hvorefter der er fastsat en økonomisk sanktion i det tilfælde, at det konsoliderede årsregnskab ikke fremlægges for den kompetente ret indenfor en frist på ni måneder, uden at selskabets organer har mulighed for at blive hørt
 Konklusion
 Med forbehold af den prøvelse, som det tilkommer den forelæggende ret at foretage, skal artikel 49 TEUF og 54 TEUF, principperne om effektiv retsbeskyttelse og om retten til forsvar samt artikel 12 i Rådets ellevte direktiv 89/666/EØF af 21. december 1989 om offentlighed vedrørende filialer oprettet i en medlemsstat af visse former for selskaber henhørende under en anden stats retsregler fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som ved overskridelse af en frist på ni måneder for offentliggørelse af regnskabsdokumenter foreskriver, at et kapitalselskab, hvis filial er beliggende i den pågældende medlemsstat, straks pålægges en bøde på mindst 700 EUR uden forudgående udtrykkelig begæring, og uden at selskabet gives mulighed for stillingtagen til den tilsidesættelse, det foreholdes.
 (1) EUT C 331 af 12.11.2011.


text:
24.2.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 42/19
 Sag anlagt den 22. december 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-530/06)
 (2007/C 42/33)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Montaguti og N. Yerrell, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF (1) af 3. juni 2003 om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2003/41/EF udløb den 23. september 2005.
 (1) EUT L 235, s. 10.


text:
C 369/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.12.2001
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 13. september 2001
 den 19. september 2001
 i sag T-160/99, Gunnar Svantesson m.fl. mod Rådet for
 Den Europæiske Union (1) i sag T-335/99, Henkel KGaA mod Kontoret for Harmoni-
 sering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (KHIM) (1)
 (Tjenestemænd — intern udvælgelsesprøve — udvælgelses-
 komitéens sammensætning)
 (EF-varemærker — formen af et produkt til brug i vaske-
 (2001/C 369/18) eller opvaskemaskiner — tredimensionelt varemærke —
 absolut hindring for registrering — artikel 7, stk. 1, litra b),
 i forordning (EF) nr. 40/94)
 (Processprog: fransk)
 (2001/C 369/19)
 I sag T-160/99, Gunnar Svantesson, tjenestemand ved Rådet
 for Den Europæiske Union, Bruxelles, Lena Hellsten, tjeneste- (Processprog: tysk)
 mand ved Rådet for Den Europæiske Union, Bruxelles, og
 Monica Hägg, tidligere tjenestemand ved Rådet for Den
 Europæiske Union, Bruxelles, ved avocat M.-A. Lucas, og med
 valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske
 Union (befuldmægtigede: M. Bauer og I. Lopez Cardoso),
 angående en anmodning om annullation af udvælgelseskomi-
 I sag T-335/99, Henkel KGaA, Düsseldorf (Tyskland), ved
 téens afgørelser i den interne udvælgelsesprøve RÅDET/
 advokaterne H.-F. Wissel og C. Osterrieth, og med valgt adresse
 LA/262 om ikke at rette sagsøgernes fakultative prøver og om i Luxembourg, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre
 ikke at give dem adgang til den mundtlige prøve samt en
 Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede:
 anmodning om annullation af afholdelsen af udvælgelsesprø-
 A. von Mühlendahl, D. Schennen og S. Laitinen), angående en
 ven i dens helhed, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet af
 afdelingsformanden, P. Mengozzi, og dommerne V. Tiili og
 Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det
 R.M. Moura Ramos; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, Indre Marked (Varemærker og Design) den 21. september
 den 13. september 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder 1999 (sag R 70/1999-3), og som blev meddelt sagsøgeren den
 således:
 28. september 1999, har Retten (Anden Afdeling), sammensat
 af afdelingsformanden, A.W.H. Meij, og dommerne A. Potocki
 og J. Pirrung; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, den
 1) Udvælgelseskomitéens afgørelser i den interne udvælgelsesprøve 19. september 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 RÅDET/LA/262 om ikke at give sagsøgerne adgang til den
 mundtlige prøve og om ikke at rette deres fakultative prøver i
 denne prøve annulleres.
 1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked frifindes.
 2) I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union.
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 3) Rådet betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 63 af 4.3.2000.
 (1) EFT C 281 af 2.10.1999.


text:
21.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/53
 Appel iværksat den 23. september 2009 af Roberto Sevenier til prøvelse af kendelse afsagt den 8. juli 2009 af Personaleretten i sag F-62/08, Sevenier mod Kommissionen
 (Sag T-368/09 P)
 2009/C 282/101
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Roberto Sevenier (Paris, Frankrig) (ved avocats E. Boigelot og L. Defalque)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellantens påstande
 —
 Den appellerede kendelse afsagt af Retten for EU-personalesager (Tredje Afdeling) den 8. juli 2009 i sag F-62/08, Sevenier mod Kommissionen, der blev meddelt appellanten den 13. juli 2009, ophæves.
 —
 Der gives appellanten medhold i de påstande, som han nedlagde for Retten for EU-personalesager.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Ved denne appel har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af den kendelse, som Retten for EU-personalesager (Personaleretten) afsagde den 8. juli 2009 i sag F-62/08, Sevenier mod Kommissionen, hvorved Personaleretten afviste appellantens søgsmål, hvorved han havde nedlagt påstand om annullation af en afgørelse truffet af Kommissionen den 24. september 2007, for så vidt som han fik afslag på sin anmodning om dels tilbagekaldelse af sin ansøgning om afskedigelse af 19. oktober 1983, dels forelæggelse for lægeudvalget.
 Til støtte for sin appel har appellanten principalt fremsat et enkelt anbringende om, at Personaleretten begik en retlig fejl ved fortolkningen af begrebet rent bekræftende retsakt, for så vidt som Personaleretten kvalificerede den udtrykkelige afgørelse, der blev truffet efter den stiltiende afvisning af appellantens anmodning, som en rent bekræftende retsakt, skønt Kommissionen ved den udtrykkelige afgørelse delvis efterkom appellantens anmodning.
 Subsidiært, gør appellanten gældende, at Personaleretten har foretaget en urigtig gengivelse af og undladt at tage hensyn til sagens akter, og at den har tilsidesat sin begrundelsespligt, idet den fastslog, at der ikke forelå særlige omstændigheder i den konkrete sag, der kunne begrunde, at Personaleretten ikke skulle anvende den faste retspraksis vedrørende rent bekræftende retsakter.


text:
22.2.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/3
 DOMSTOLENS DOM der tillader tilsætning af sådanne stoffer, markedsføres i Italien
 under den betegnelse, som anvendes i produktionsmedlemssta-
 ten, og ved at bestemme, at disse varer kun må markedsføres
 (Sjette Afdeling) under betegnelsen »chokoladesurrogat«.
 2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 af 16. januar 2003
 (1 ) EFT C 79 af 18.3.2000.
 i sag C-14/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Italienske Republik (1)
 (»Traktatbrud — frie varebevægelser — direktiv 73/241/
 EØF — kakao- og chokoladevarer, som indeholder andre
 fedtstoffer end kakaosmør — produkter, som er lovligt
 fremstillet og markedsført i produktionsmedlemsstaten
 under betegnelsen »chokolade« — forbud mod markedsføring DOMSTOLENS DOM
 under denne betegnelse i den medlemsstat, hvor produktet
 markedsføres — pligt til at anvende betegnelsen »chokolade-
 surrogat««) (Femte Afdeling)
 af 9. januar 2003
 (2003/C 44/04)
 i sag C-76/00 P, Petrotub SA og Republica SA (1)
 (Processprog: italiensk)
 (»Appel — beskyttelse mod dumping — fastsættelse af
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- dumpingmargen — den såkaldte »asymmetriske« bereg-
 gjort i Samling af Afgørelser) ningsmetode — artikel 2.4.2 i overenskomsten om anvendel-
 se af GATT’s artikel VI — begrundelse — fastsættelse af
 normalværdien — hensyntagen til kompensationssalg —
 begrundelse«)
 I sag C-14/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (2003/C 44/05)
 (befuldmægtigede: G. Valero Jordana og G. Bisogni) mod Den
 Italienske Republik (befuldmægtiget: U. Leanza, bistået af
 O. Fiumara), angående en påstand om, at det fastslås, at Den (Processprog: engelsk)
 Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
 EF-traktatens artikel 30 (efter ændring nu artikel 28 EF) ved at
 forbyde, at chokoladevarer, som indeholder andre vegetabilske (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 fedtstoffer end kakaosmør, og som er lovligt fremstillet gjort i Samling af Afgørelser)
 i medlemsstater, der tillader tilsætning af sådanne stoffer,
 markedsføres i Italien under den betegnelse, der anvendes i
 oprindelsesstaten, og ved at bestemme, at disse varer kun
 må markedsføres under betegnelsen »chokoladesurrogat«, har I sag C-76/00 P, Petrotub SA, Roman (Rumænien), og
 Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsforman- Republica SA, Bukarest (Rumænien) (advokater: A. Merckx og
 den, J.-P. Puissochet, og dommerne R. Schintgen, V. Skouris P. Bentley), angående to appeller af dom afsagt den 15. decem-
 (refererende dommer), N. Colneric og J.N. Cunha Rodrigues; ber 1999 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: afdelingschef D. Lou- (Anden Udvidede Afdeling) i de forenede sager T-33/98 og
 terman-Hubeau, den 16. januar 2003 afsagt dom, hvis konklu- T-34/98, Petrotub og Republica mod Rådet (Sml. II, s. 3837),
 sion lyder således: hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom, de
 andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union
 (befuldmægtiget: S. Marquardt, bistået af advokat G. Berrisch),
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter EF- sagsøgte i første instans, og Kommissionen for De Europæiske
 traktatens artikel 30 (efter ændring nu artikel 28 EF) ved at Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Kreuschitz og S. Meany),
 forbyde, at kakao- og chokoladevarer, som opfylder kravene intervenient i første instans, har Domstolen (Femte Afdeling),
 vedrørende mindsteindhold i bilag I, punkt 1, nr. 1.16, til sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne
 Rådets direktiv 73/241/EØF af 24. juli 1973 om tilnærmelse C.W.A. Timmermans, D.A.O. Edward, A. La Pergola (refereren-
 af medlemsstaternes lovgivning om kakao- og chokoladevarer de dommer) og P. Jann; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssek-
 bestemt til konsum, som er tilsat andre vegetabilske fedtstoffer retær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, den
 end kakaosmør, og som er lovligt fremstillet i medlemsstater, 9. januar 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:


text:
4.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 300/7
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 14. oktober 2004
 i sag C-173/02, Kongeriget Spanien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Forordning (EØF) nr. 3950/92 - fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter - Kommissionens beslutning om forbud mod støtte til erhvervelse af mælkekvoter)
 (2004/C 300/12)
 Processprog: spansk
 I sag C-173/02, angående et annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF, anlagt den 13. maj 2002, Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: S. Ortiz Vaamonde) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: J.L. Buendía Sierra), har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann (refererende dommer), og dommerne A. Rosas og S. von Bahr; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 14. oktober 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 169 af 13.7.2002.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/28
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. oktober 2008 — Le Canne mod Kommissionen
 (Sag T-375/05) (1)
 (Landbrug - finansielt fællesskabstilskud - økonomisk uregelmæssighed i anmodningen om udbetaling af det resterende beløb - beslutning om nedsættelse af tilskuddet - udløb af forældelsesfristen - annullations- og erstatningssøgsmål)
 (2008/C 313/48)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Azienda Agricola »Le Canne« (Rovigo, Italien) (ved G. Carraro og F. Mazzonetto, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Cattabriga og L. Visaggio, som befuldmægtigede, bistået af avocat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af beslutning K(2005) 2939 af 26. juli 2005 om nedsættelse af det skyldige restbeløb af det finansielle fællesskabstilskud, der var ydet sagsøgeren til modernisering og tilpasning af en akvakulturproduktionsenhed, og påstand om erstatning for tabet som følge af denne nedsættelse.
 Konklusion
 1)
 Kommissionens beslutning K(2005) 2939 af 26. juli 2005 annulleres, for så vidt som den nedsætter det finansielle fællesskabstilskud, der var ydet Azienda Agricola »Le Canne« Srl for projekt IT/0016/90/02, fordi de tilskudsberettigede udgifter blev fradraget Girardello SpA's fortjeneste ved udførelsen af de arbejder, der vedrører dette projekt.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes i erstatningssøgsmålet.
 3)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 296 af 26.11.2005.


text:
9.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Belgien) den 19. juli 2010 — Scrl Intercommunale Intermosane og ASBL Fédération de l'industrie et du gaz (Synergrid) mod État belge
 (Sag C-361/10)
 ()
 2010/C 274/15
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d’État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Scrl Intercommunale Intermosane og ASBL Fédération de l'industrie et du gaz (Synergrid)
 Sagsøgt: État belge
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er nationale standarder, såsom artikel 8-13 i den anfægtede kongelige anordning af 2. juni 2008 om minimumsforskrifter for sikkerhed for visse ældre elektriske installationer på arbejdsstedet, der fastsætter krav vedrørende udførelsen af elektriske installationer, konstruktionen af elektrisk materiel og beskyttelse, som er forbundet med dette materiel med henblik på at sikre arbejdstageres sikkerhed, tekniske forskrifter i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 1, nr. 11, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (1) og regler for tjenester i informationssamfundet, hvis udkast skal være genstand for en meddelelse i henhold til samme direktivs artikel 8, stk. 1, første afsnit?
 2)
 Er nationale standarder, såsom artikel 8-13 i nævnte kongelige anordning af 2. juni 2008, foranstaltninger i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 1, sidste afsnit, i direktiv 98/34/EF, som medlemsstaterne anser for nødvendige for at sikre beskyttelsen af personer og navnlig arbejdstagere under anvendelsen af produkterne, og som ikke påvirker produkterne?
 (1) EFT L 204, s. 37.


text:
18 . 5 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 145/ 11
 For det andet anfører sagsøgeren, at afgørelsen strider mod Kommissionens beslutning 96/180/EF af 16 . januar 1 996
 vedtægtens artikel 59 og 60 . Hun gør i den forbindelse om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 og
 gældende, at hun » uden videre « havde ret til sygeorlov den EØS-aftalens artikel 53 ( sag IV/35.545 — LH/SAS )( 1 ).
 pågældende dag, da hun rettidigt havde tilsendt sin institu
 tion en attest fra sin læge, hvorefter hun skulle holde sig i ro Sagsøgeren fremsatte sine kommentarer til de kundgørelser,
 fra den 3 , til den 5 , maj . Kommissionen i medfør af artikel 5 , stk . 2 , og artikel 16 ,
 stk . 3 , i Rådets forordning ( EØF ) nr. 3975/87 af 14 . de
 Ifølge sagsøgeren var institutionen berettiget til at under cember 1987 om fastsættelse af fremgangsmåden ved
 kaste sagsøgeren en lægeundersøgelse, men ikke til at se bort anvendelse af konkurrencereglerne på virksomheder i luft
 fra lægeattesten og pålægge hende at genoptage arbejdet, fartssektoren ( 2 ) offentliggjorde i De Europæiske Fællesska
 uanset den kontrollerende læge havde anfægtet den frem bers Tidende, og gjorde i denne forbindelse gældende, at
 lagte lægeattests gyldighed . Det fremgår nemlig af vedtæg Kommissionen skulle gøre en fritagelse i henhold til
 tens artikel 59 , stk. 3 , at Invaliditetsudvalget skal høres i EF-traktatens artikel 85 , stk . 3 , betinget af, at antallet af
 tilfælde af indsigelse . Følgelig er den anfægtede afgørelse ansatte i de to virksomheder ikke blev reduceret med mere
 retsstridig i det omfang, den blev truffet, uden at Invalidi end en procent over en periode på to år . Sagsøgeren har
 tetsudvalget afgav en udtalelse, der var i overensstemmelse senere fra dagspressen erfaret, at Kommissionen har beslut
 med de konklusioner, som den kontrollerende læge , insti tet at fritage aftalen fra forbuddet i EF-traktatens artikel 85 ,
 tutionen havde udpeget, var nået frem til . stk . 1 , jf. stk . 3 , men at der ikke i denne forbindelse som
 ønsket af sagsøgeren blev stillet betingelser vedrørende
 Endelig anfører sagsøgeren, at den kontrollerende læge ikke beskæftigelsen i de to selskaber.
 foretog en klinisk undersøgelse, som kunne afkræfte den
 vurdering, der var anlagt af sagsøgerens læge , nemlig at hun Sagsøgeren gør gældende, at selv om beslutningen er rettet
 var uarbejdsdygtig fra den 3 , til den 5 , maj . Sagsøgeren til SAS og Lufthansa, er organisationens medlemmer umid
 slutter heraf, at en sådan udtalelse, som ikke er baseret på en delbart og individuelt berørt heraf, og sagsøgeren, der
 medicinsk konstatering, ikke har nogen videnskabelig varetager medlemmernes interesser, er dermed søgsmålsbe
 værdi, men må være behæftet med et åbenbart fejlagtigt rettiget i henhold til EF-traktatens artikel 173 .
 skøn .
 Endvidere gør sagsøgeren gældende, at beslutningen udgør
 en overtrædelse af EF-traktatens artikel 190, idet det ikke
 fremgår heraf, i hvilket omfang beskæftigelseshensyn er
 indgået i beslutningsgrundlaget .
 Sag anlagt den 15 . marts 1996 af Luftfartsfunktionærerne Vedrørende sagens realitet gør sagsøgeren gældende, at
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber beslutningen udgør en overtrædelse af EF-traktaten og de
 grundlæggende rettigheder, der er en del af Fællesskabets
 ( Sag T-37/96 )
 retsorden, idet Kommissionen ikke i beslutningen har stillet
 ( 96/C 145/21 krav om bevarelse af arbejdspladser i SAS og Lufthansa .
 Sagsøgeren anfører i denne forbindelse, at Kommissionen,
 (Processprog: dansk) der i henhold til EF-traktatens artikel 155 har pligt til at
 drage omsorg for gennemførelsen af de i traktaten inde
 holdte bestemmelser, ved anvendelsen af artikel 85 , stk . 3 ,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der skal tage hensyn til formålet med Det Europæiske Fælles
 den 15 . marts 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De skab, således som dette er fastlagt i traktaten . Ifølge
 Europæiske Fællesskaber af Luftfartsfunktionærerne, traktatens artikel 2 hører det bl .a . til EF's opgaver at fremme
 Kastrup ( Danmark ), ved advokat Christian Harlang, et højt beskæftigelsesniveau, og det fremgår af artikel 3 ,
 København . litra i ), at det hører under EF's beføjelser at indføre en politik
 på det sociale og arbejdsmæssige område . Det fremgår af
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Domstolens og Rettens praksis og er nu fastslået i artikel F,
 stk . 2 , i traktaten om Den Europæiske Union, at de
 — Kommissionens beslutning af 16 . januar 1996 om personlige grundrettigheder hører til blandt fællesskabsret
 fritagelse i henhold til EF-traktatens artikel 85 , stk. 3 , af tens almindelige retsprincipper. Det er anerkendt i medlems
 allianceaftale af 11 . maj 1995 mellem Scandinavian staternes forfatninger og kan udledes af en række interna
 Airlines System og Deutsche Lufthansa AG annulle tionale traktater, at retten til arbejde udgør en almindelig
 res .
 grundlæggende rettighed . Kommissionen har ved vedtagel
 sen af den anfægtede beslutning undladt at tage hensyn til
 beskæftigelsen i strid med fællesskabsrettens grundlæg
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin gende rettigheder og har hermed krænket sagsøgerens
 ger .
 medlemmers ret til arbejde .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: (') EFT nr . L 54, s . 28 .
 ( 2 ) EFT nr . L 374 , s. 1 .
 Sagsøgeren, der er en faglig organisation for medarbejdere i
 Københavns Lufthavn, og hvis medlemmer næsten alle er
 ansatte i Scandinavian Airlines System ( SAS ), anfægter