text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/41
 Appel iværksat den 11. juli 2016 af Sharif University of Technology til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 28. april 2016 i sag T-52/15, Sharif University of Technology mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-385/16 P)
 (2016/C 335/56)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Sharif University of Technology (ved barrister M. Happold)
 Den anden part i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 28. april 2016 i sag T-52/15, Sharif University of Technology mod Rådet for Den Europæiske Union, ophæves.
 —
 Der gives appellanten medhold i de påstande, der nedlagdes for Retten.
 —
 Rådet tilpligtes at betale appellantens omkostninger for begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har nedlagt påstand om, at Domstolen ophæver Rettens dom, at de omhandlede retsakter (bilagene til Rådets afgørelse 2014/776/FUSP (1) og til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1202/2014 (2) og bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP (3) og bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 (4) (som ændret ved henholdsvis artikel 1 i afgørelse 2014/776/FUSP og artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1202/2014)) annulleres, for så vidt som de udpeger appellanten som en enhed, der er omfattet af restriktive foranstaltninger i henhold til artikel 23, stk. 2, i Rådets forordning (EU) nr. 267/2012, at appellanten tildeles erstatning for den skade, som dets omdømme har lidt som følge af Rådets retsakter, og at Rådet tilpligtes at betale appellantens omkostninger i sagen ved Retten og i appelsagen.
 Appellanten har fremsat følgende to anbringender til støtte for sin påstand om, at Rettens dom var behæftet med retlige fejl, og at Domstolen bør ophæve den og selv pådømme sagen:
 Første anbringende om, at Retten fejlagtigt undlod at fastslå, at Rådet ikke har overholdt en væsentlig formforskrift og/eller har foretaget et åbenbart urigtigt skøn ved at vedtage afgørelsen om at optage SUT på listen, fordi Rådet undlod at foretage den beslutningsproces, som det var forpligtet til at foretage.
 Andet anbringende om, at Retten har foretaget en forkert fortolkning af det retlige kriterium om »støtte« til Irans regering i artikel 20, stk. 1, litra c), i Rådets afgørelse 2010/413/FUSP (som ændret) og artikel 23, stk. 2, litra d), i forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 (som ændret), som Rådet henviste til som hjemmel for, at appellanten blev udpeget til at være omfattet af restriktive foranstaltninger, hvilket har resulteret i, at Retten fejlagtigt har konkluderet, at det af Rådet fremlagte bevis støttede appellantens opførelse på listen.
 (1) Rådets afgørelse 2014/776/FUSP af 7.11.2014 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 325, s. 19).
 (2) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1202/2014 af 7.11.2014 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 325, s. 3).
 (3) Rådets afgørelse af 26.7.2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT L 195, s. 39).
 (4) Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23.3.2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT L 88, s. 1).


text:
20.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 317/22
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 17. september 2010 — Oliver Jestel mod Hauptzollamt Aachen
 (Sag C-454/10)
 ()
 2010/C 317/40
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Oliver Jestel
 Sagsøgt: Hauptzollamt Aachen
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Bliver en person, der uden at medvirke direkte ved indførslen af en vare i den Europæiske Unions toldområde, i henhold til artikel 202, stk. 3, andet led, i forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), debitor [for toldskylden] grundet »medvirken« til indførsel på ikke forskriftsmæssig måde, når den pågældende formidler indgåelsen af købsaftaler om de omhandlede varer og derved tager i betragtning, at sælgeren muligvis unddrager importafgifter ved leveringen af varerne eller en del af varerne?
 2)
 Er det i givet fald tilstrækkeligt, at denne person anser dette for muligt, eller bliver personen kun debitor, hvis denne bestemt forventer, at dette vil ske?
 (1) EFT L 302, s. 1.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
16.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 79/20
 Sag anlagt den 27. december 2012 — NIOC mod Rådet
 (Sag T-578/12)
 2013/C 79/36
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: National Iran Oil Co. (NIOC) (Teheran, Iran) (ved advokat J.-M. Thouvenin)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2012 af 15. oktober 2012 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 —
 Rådets afgørelse 2012/635/FUSP af 15. oktober 2012 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 ikke finder anvendelse på sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at afgørelse 2012/635/FUSP ikke finder anvendelse på sagsøgeren.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført syv anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er blevet gjort gældende i forbindelse med sag T-577/12, NIOC m.fl. mod Rådet.


text:
Nr . C 294/ 12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5 . 10 . 96
 Sag anlagt den 17. juli 1996 af Gilberte Gebhard mod beskæftigelsesvilkår, som gjaldt for hende . I modsætning til
 Europa-Parlamentet de betingelser, der er fastsat i dennes artikel 52 , har hendes
 ( Sag T-109/96 ) ansættelser været hyppigt gentaget fra år til år siden 1976 . 1
 øvrigt svarer de opgaver, som hun har varetaget, ikke til det
 ( 96/C 294/23 ) tilfælde , der beskrives i artikel 52, litra a ).
 (Processprog: fransk)
 For det andet kan AØA's artikel 78 på ingen måde give
 grundlag for, at den sagsøgte institution selvstændigt
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der udsteder egne bestemmelser for konferencetolke , der er
 den 17 . juli 1996 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af omfattet af hjælpeansattes status i AØA's forstand . Det
 Gilberte Gebhard, Heidelberg ( Tyskland ), ved advokaterne tilkommer på ingen måde Europa-Parlamentet selvstændigt
 Thierry Schmitt og Pierre Soler-Couteaux, Strasbourg. at bestemme hjælpeansattes status , da denne kompetence
 udelukkende tilkommer Ministerrådet i henhold til trakta
 tens artikel 212 som ændret ved fusionstraktatens arti
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : kel 24 .
 — Europa-Parlamentets generalsekretærs afvisning af Endelig er den omstændighed , at sagsøgeren er blevet pålagt
 10 . juni 1996 annulleres . fællesskabsskat, udelukkende et resultat af, at hun har
 samtykket i de betingelser, som Parlamentet har fastsat i
 — Det betemmes, at sagsøgeren fritages for fællesskabs form af en aftale . En aftale er imidlertid en helt utilstræk
 skatten, og at denne tilbagebetales hende med renter kelig skatteretlig hjemmel til at begrunde opkrævning af
 efter gældende bestemmelser . fællesskabsskat og fritagelse for national indkomstskat, når
 afgørelsen af deres bosiddendes skattemæssige status
 — Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkost udtrykkeligt henhører under staternes suveræne afgørelse .
 ninger . En fællesskabsinstitutions kompetence til selvorganisering
 kan ikke gøre indgreb i artikel 13 i protokollen vedrørende
 De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter og
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: bestemmelserne til gennemførelse heraf.
 Sagsøgeren anfægter Europa-Parlamentets generalsekretærs
 afgørelse om at afvise hendes klage over, at det vederlag, der
 er udbetalt for hendes arbejde som konferencetolk ved
 Parlamentet, pålægges fællesskabsindkomstskat.
 Sagsøgeren har fra den 6 . til den 9 . november 1995 og
 dernæst fra den 11 . til den 14 . december 1995 været ansat Sag anlagt den 22 . juli 1996 af Dominique-François Bareth
 mod Regionsudvalget
 som konferencetolk til brug for møder , som blev afholdt af
 tjenestegrenene ved de europæiske institutioner, der har ( Sag T- 110/96 )
 hjemsted i Luxembourg (i dette tilfælde Europa-Parlamen 96/C 294/24 )
 tet ). Ifølge skrivelserne om indkaldelse og bekræftelse af
 ansættelsen skulle hendes arbejde som tolk udføres på
 betingelserne i de bestemmelser om vederlag, godtgørelser (Processprog: fransk)
 og udgifter til konferencetolke , der gjaldt for den institution ,
 som hun udførte dette arbejde for. Det er som svar på de
 afregninger, der svarer til de nævnte datoer, og hvori Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 sagsøgeren udtrykkeligt anmodede om at få udbetalt det den 22 . juli 1996 anlagt sag mod Regionsudvalget af
 vederlag, der tilkom hende, uden indeholdelse af fælles Dominique-Fran^ois Bareth , Bruxelles , ved advokaterne
 skabsskatten , at den sagsøgte institution har truffet den Jean-Noél Louis , Thierry Demaseure og Ariane Tornel,
 anfægtede afgørelse . Denne afgørelse er retligt baseret på , at Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire
 sagsøgeren var omfattet af » Europa-Parlamentets bestem Myson SARL, 1 , rue Glesener .
 melser for assisterende mødetolke , udstedt i henhold til
 artikel 78 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte «
 ( AØA ). Men da artikel 78 findes i afsnit III i AØA om Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 hjælpeansatte , følger det ifølge sagsøgte heraf, at personer,
 der ansættes i henhold til denne bestemmelse, ligesom — Afgørelserne om ikke at udnævne sagsøgeren til en af de
 hjælpeansatte skal være pålagt fællesskabsskatten . stillinger, der skulle besættes ved den interne udvælgel
 sesprøve A/02/95 , annulleres .
 Efter sagsøgerens opfattelse er disse begrundelser for
 afvisningen åbenbart ulovlige . For det første omhandler — I fornødent omfang annulleres de udnævnelser , der er
 artikel 78 kun hjælpeansatte i AØA's forstand, en status , sket efter afholdelsen af den interne udvælgelsesprøve
 som sagsøgeren ikke kan være omfattet af i betragtning af de A/02/95 .


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/36
 Sag anlagt den 24. juni 2013 — Borghezio mod Parlamentet
 (Sag T-336/13)
 2013/C 252/61
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Mario Borghezio (Torino, Italien) (ved advokat H. Laquay)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgeren medhold, og som følge heraf annulleres Europa-Parlamentets afgørelse, der er vedtaget i form af en erklæring fra formanden for Europa-Parlamentet på plenarmødet den 10. juni 2013, hvorefter sagsøgeren fra den 3. juni 2013 har sæde som »løsgænger« og dermed fra denne dato er ekskluderet fra den politiske gruppe »Gruppen for Europæisk Frihed og Demokrati«.
 —
 Sagens omkostninger fastsættes efter gældende ret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet — foruden den omstændighed, at afgørelsen om, at sagsøgeren har sæde som løsgænger medfører juridiske konsekvenser, eftersom den fratager sagsøgeren muligheden for at udøve sit parlamentariske mandat på de samme betingelser som medlemmer, der tilhører en politisk gruppe — påberåbt sig to anbringender vedrørende realiteten. Sagsøgeren har anført, at Parlamentet har en forpligtelse til at efterprøve, at en politisk gruppes vedtægter eller et almindeligt retligt princip ikke groft og åbenbart tilsidesættes.
 1)
 Første anbringende om en grov og indlysende tilsidesættelse af den politiske gruppe »Gruppen for Europæisk Frihed og Demokratis« vedtægter, eftersom afgørelsen om at ekskludere sagsøgeren blev truffet før denne gruppes næste møde i strid med, hvad der fremgår af gruppens vedtægter.
 2)
 Andet anbringende om en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar, eftersom sagsøgeren ikke har kunnet fremføre sine forsvarsanbringender under et møde i den politiske gruppe »Gruppen for Europæisk Frihed og Demokrati«.


text:
12.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Palermo (Italien) den 5. januar 2011 — straffesag mod Fabio Caronna
 (Sag C-7/11)
 2011/C 80/26
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di Palermo
 Part i straffesagen
 Sagsøgt: Fabio Caronna
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 77, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001, om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (1), fortolkes således, at også apotekere skal være i besiddelse af en tilladelse til engrossalg af lægemidler, eller var det fællesskabslovgivers hensigt at fritage apotekere fra kravet om en sådan tilladelse, hvilket synes at fremgå af en læsning af 36. betragtning til direktivet?
 2)
 Hvad er den korrekte fortolkning, der skal anlægges af bestemmelserne om tilladelse til distribution af lægemidler som fastsat i direktivets artikel 76-84, med særlig henvisning til de krav, der stilles for, at en apoteker (forstået som en fysisk person og ikke et selskab), som allerede i sin egenskab af apoteker i medfør af de nationale bestemmelser har tilladelse til at foretage detailsalg, også kan distribuere lægemidler?
 (1) EFT 2001 L 311, s. 67.


text:
26 . 10 . 96 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 318/25
 Sag anlagt den 13 . september 1996 af Anne-Marie Toller omstændigheder og stadig lider under, hverken kunne
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber erklæres egnet til at varetage sine funktioner eller pålægges
 ( Sag T- 142/96 ) en disciplinær sanktion. Denne ansøgning blev afslået ved
 afgørelse af 16 . november 19 95 , som er den afgørelse, der
 ( 96/C 318/43 ) anfægtes i nærværende sag.
 (Processprog: fransk)
 Sagsøgeren gør for det første gældende, at Kommissionen
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der har tilsidesat vedtægtens artikel 53 , 59 og 78 , bilag VIII og
 den 13 . september 1996 anlagt sag mod Kommissionen for IX samt princippet om, at enhver afgørelse skal baseres på
 De Europæiske Fællesskaber af Anne-Marie Toller, Bruxel en korrekt og relevant begrundelse — dvs . en begrundelse,
 les, ved advokat Benoit Lombart og advokat Eric Boigelot, som ikke er behæftet med faktiske eller retlige fejl — idet den
 Bruxelles, med valgt adresse i Luxembourg hos advokat ikke har anerkendt den væsentlige invaliditet og uarbejds
 Louis Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim . dygtighed, som hun lider af, men har henvist til en påstået
 utilstrækkelig faglig indsats som begrundelse for at iværk
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : sætte den omtvistede fjernelse fra tjenesten .
 1 ) Det udtrykkelige afslag af 16 . november 1995 annulle Hun fremhæver, at det følger af retspraksis, at en tjeneste
 res . Afslaget blev meddelt sagsøgeren den 20 . november
 mand ikke kan pålægges disciplinære sanktioner i tilfælde,
 1995 som svar på hendes ansøgning af 15 . september hvor de handlinger, der foreholdes ham, er nært knyttet til
 1995 i henhold til vedtægtens artikel 90, stk . 1 , hvori
 og påvirket af hans fysiske, psykiske eller mentale tilstand .
 hun anmodede ansættelsesmyndigheden om fornyet
 Invaliditetsudvalgets udtalelse om sagsøgeren, hvori det
 behandling af den afgørelse af 1 . juli 1993 , som udtaltes, at hun ikke havde nogen som helst symptomer, der
 generaldirektøren for Personale og Administration
 kunne begrunde de faglige problemer, hun gennemlevede,
 havde givet sagsøgeren meddelelse om i sin egenskab af
 blev afgivet uden hensyntagen til alle hendes symptomer,
 ansættelsesmyndighed, og hvorved hun med virkning hvilket nødvendigvis ville have ført til den modsatte
 fra 1 . oktober 1993 blev pålagt den disciplinære
 konklusion . Sagsøgeren konkluderer på dette grundlag, at
 sanktion fjernelse fra tjenesten uden reduktion eller
 hendes situation opfylder de kriterier, som almindeligvis
 frakendelse af retten til alderspension og straks blev
 gælder for at tage en afgørelse op til fornyet behandling, og
 fritstillet fra tjenesten .
 at et nyt lægeudvalg på ny bør gennemgå hendes tilstand i
 2 ) Den stiltiende afvisning af klagen af 13 . februar 1996 i lyset af de nytilkomne oplysninger .
 henhold til vedtægtens artikel 90, stk . 2, annulleres .
 Sagsøgeren gør endvidere gældende, at vedtægtens arti
 3 ) Kommissionen tilpligtes at betale samtlige omkostnin
 kel 51 og 86-89 samt bilag IX er blevet tilsidesat sammen
 ger .
 med principperne om omsorgspligt, ligebehandling og
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: beskyttelse af den berettigede forventning, idet ansættelses
 myndigheden stadfæstede den disciplinære sanktion om
 Sagsøgeren anfører, at hun den 15 . september 1995 indgav fjernelse fra tjenesten, selv om hendes fysiske og psykiske
 en ansøgning efter tjenestemandsvedtægtens artikel 90, sundhedstilstand på det faktisk relevante tidspunkt gjorde
 stk . 1 , om fornyet behandling af den afgørelse af juli 1993 , hende uegnet til at varetage sine funktioner . Ansættelses
 hvorved hun med virkning fra 1 . oktober 1993 blev pålagt myndigheden burde derfor efterfølgende og på grundlag af
 den disciplinære sanktion fjernelse fra tjenesten . Hun mener den underretning om lægelige oplysninger, den fik tilstillet,
 således, at hun på grund af de mange helbredsmæssige selv have trukket sin afgørelse om fjernelse fra tjenesten
 problemer, hun led under på tidspunktet for de omtvistede tilbage og truffet en ny afgørelse .


text:
C 184/2 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 13.6.98
 råvare i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i udformet således, at de i praksis gùr det umuligt eller
 punkt C, fùrste afsnit. Selv om det fremgår, at stoffet urimeligt vanskeligt at opnå erstatning.
 ikke er en råvare, kan sådanne oplysninger dog krñ-
 ves, hvis ikke der findes andre midler til at vurdere (1) EFT C 174 af 8.7.1995.
 råvarens renhed som fùlge af de sñrlige forhold ved
 processen for fremstillingen af råvaren på basis af det
 pågñldende stof.
 Når den kompetente myndighed krñver, at den, der
 ansùger om en markedsfùringstilladelse, meddeler DOMSTOLENS DOM
 oplysninger i henhold til artikel 9, nr. 3, i direktiv
 81/851/EéF, suspenderes de frister, som er angivet i (Sjette Afdeling)
 samme direktivs artikel 8, indtil oplysningerne medde- af 30. april 1998
 les.
 i sag C-230/96, Cabour SA og Nord Distribution Auto-
 mobile SA mod Arnor »SOCO« SARL, procesdeltager:
 2) Det er uden betydning for besvarelserne af det fùrste Automobiles Peugeot SA og Automobiles CitroeÈn SA
 spùrgsmål, om processen for fremstillingen af et prñ- (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Cour d'appel de
 parat er kontinuerlig eller ikke kontinuerlig. Douai) (1)
 (Konkurrence Ð salg af automobiler Ð gyldigheden af en
 3) Den kompetente myndighed er ikke befùjet til at fri- eneforhandlingsaftale Ð EF-traktatens artikel 85, stk. 1 og
 tage ansùgeren af en markedsfùringstilladelse for at 3 Ð forordning (EéF) nr. 123/85 Ð forordning (EéF)
 meddele en oplysning eller fremlñgge et dokument, nr. 1475/95)
 som er foreskrevet i artikel 5 i direktiv 81/851/EéF, (98/C 184/02)
 selv om det fremgår, at det i et konkret tilfñlde er
 praktisk talt umuligt at fremskaffe den pågñldende
 oplysning. (Processprog: fransk)
 4) Gennemgangen af det fjerde spùrgsmål har intet frem- (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 bragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden efter propor- offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 tionalitetsprincippet af artikel 5, stk. 2, nr. 3, 4 og 9, i
 direktiv 81/851/EéF og punkt A, B og C i fùrste del
 af bilaget til direktiv 81/852/EéF. I sag C-230/96, angående en anmodning, som Cour
 d'appel de Douai i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har
 indgivet til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende
 5) Gennemgangen af det femte spùrgsmål har intet frem- sag, Cabour SA og Nord Distribution Automobile SA mod
 bragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af direktiv Arnor »SOCO« SARL, procesdeltager: Automobiles Peu-
 81/851/EéF og 81/852/EéF efter EF-traktatens geot SA og Automobiles CitroeÈn SA, at opnå en prñjudi-
 artikel 30-36. ciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af EF-traktatens
 artikel 85, stk. 1, og visse bestemmelser i Kommissionens
 forordning (EéF) nr. 123/85 af 12. december 1984 om
 6) Artikel 40 i direktiv 81/851/EéF skal fortolkes såle- anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af
 des, at det ikke er nùdvendigt at begrunde et krav om salgs- og serviceaftaler vedrùrende motorkùretùjer (EFT
 yderligere oplysninger i henhold til direktivets artikel 9, L 15 af 18.1.1985, s. 16), og Kommissionens forordning
 nr. 3. (EéF) nr. 1475/95 af 28. juni 1995 (EFT L 145 af
 29.6.1995, s. 25), har Domstolen (Sjette Afdeling), sam-
 mensat af afdelingsformanden, H. Ragnemalm, og dom-
 7) En medlemsstat er forpligtet til at erstatte det tab, som merne R. Schintgen (refererende dommer), G. F. Mancini,
 er påfùrt den, der ansùger om en markedsfùringstilla- P. J. G. Kapteyn og G. Hirsch; generaladvokat: G.
 delse, som fùlge af, at der er anmodet om oplysninger Tesauro; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr D. Louter-
 og stillet krav, som er i strid med direktiv 81/851/EéF man-Hubeau, den 30. april 1998 afsagt dom, hvis konklu-
 og 81/852/EéF, når den fñllesskabsretlige bestem- sion lyder således:
 melse, der er overtrådt, har til formål at tillñgge bor-
 gerne rettigheder, når overtrñdelsen er tilstrñkkelig
 kvalificeret, og når der er direkte årsagsforbindelse 1) Artikel 5, stk. 2, nr. 1, litra a) og b), i Kommissionens
 mellem overtrñdelsen og det tab, borgerne har lidt. forordning (EéF) nr. 123/85 af 12. december 1984
 Med dette forbehold er staten pligtig at erstatte det om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kate-
 tab, der er forvoldt ved en tilsidesñttelse af fñlles- gorier af salgs- og serviceaftaler vedrùrende motorkù-
 skabsretten, som må tilregnes den, efter nationale retùjer skal fortolkes således, at fritagelsen i henhold
 erstatningsregler, idet betingelserne i den nationale lov- til forordningen finder anvendelse på en klausul i en
 givning, der finder anvendelse, dog ikke må vñre min- eneforhandlingsaftale, som er begrñnset til at fore-
 dre gunstige end de betingelser, der gñlder for tilsva- skrive, at parterne med henblik på at frigùre hinanden
 rende sùgsmål efter national ret, og ikke må vñre for deres respektive forpligtelser til ikke at konkurrere
 ---pagebreak--- 13.6.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 184/3
 kan påberåbe sig sagligt rimelige grunde uden nñrmere DOMSTOLENS DOM
 at angive, hvori disse kan bestå.
 (Sjette Afdeling)
 af 30. april 1998
 Artikel 3, nr. 3, og artikel 5, stk. 2, i forordning
 i sag C-24/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 (EéF) nr. 123/85 skal fortolkes således, at fritagelsen i
 skaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (1)
 henhold til forordningen ikke finder anvendelse på en
 klausul i en aftale, som, medmindre der foreligger sag- (Traktatbrud Ð ret til ophold Ð forpligtelse til at vñre i
 ligt rimelige grunde, forbyder forhandleren at sñlge besiddelse af identitetspapirer Ð sanktioner)
 nye kùretùjer af ethvert andet mñrke, endog i forret-
 ningslokaler, som er adskilt fra dem, hvori aftaleva- (98/C 184/03)
 rerne udbydes.
 (Processprog: tysk)
 Artikel 4, stk. 1, nr. 3, og artikel 5, stk. 2, nr. 2 og 3, i
 forordning (EéF) nr. 123/85 skal fortolkes således, at
 fritagelsen i henhold til forordningen finder anvendelse
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 på en klausul i en aftale, som pålñgger forhandleren et
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 bestemt salgsmål, til hvilket der Ð såfremt det ikke
 nås Ð er knyttet sanktioner, der kan strñkke sig til
 opsigelse af aftalen, dog under forudsñtning af, at fast-
 sñttelsen af salgsmålet er udtryk for en simpel forplig- I sag C-24/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 telse til at anvende bestemte midler. skaber (befuldmñgtigede: Peter Hillenkamp og Pieter Jan
 Kuijper) mod Forbundsrepublikken Tyskland (befuld-
 mñgtiget: Ernst Röder), angående en påstand om, at det
 fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat
 2) Artikel 3, nr. 3, og artikel 5, stk. 2, i Kommissionens sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 48, 52
 forordning (EF) nr. 1475/95 af 28. juni 1995 om og 59 samt artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 68/360/EéF
 anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på katego- af 15. oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner om
 rier af salgs- og serviceaftaler vedrùrende motorkùretù- rejse og ophold inden for Fñllesskabet for medlemsstater-
 jer skal fortolkes således, at fritagelsen i henhold til nes arbejdstagere og deres familiemedlemmer (EFT L 257
 forordningen ikke finder anvendelse på en klausul i en af 19.10.1968 II, s. 477) og artikel 4, stk. 1, i Rådets
 aftale, som, medmindre der foreligger sagligt rimelige direktiv 73/148/EéF af 21. maj 1973 om ophñvelse af
 grunde, forbyder forhandleren at sñlge nye kùretùjer rejse- og opholdsbegrñnsninger inden for Fñllesskabet for
 af andre mñrker, endog i forretningslokaler, som er statsborgere i medlemsstaterne med hensyn til etablering
 adskilt fra dem, hvori aftalevarerne udbydes. og udveksling af tjenesteydelser (EFT L 172 af 28.6.1973,
 s. 14), idet statsborgere fra andre medlemsstater, der
 opholder sig på tysk område, med hensyn til skyldgraden
 Artikel 4, stk. 1, nr. 3, og artikel 5, stk. 2, nr. 2 og 3, i og bùderammen er udsat for åbenbar forskelsbehandling i
 forordning (EF) nr. 1475/95 skal fortolkes således, at forhold til tyske statsborgere, der på tilsvarende måde tilsi-
 fritagelsen i henhold til forordningen finder anvendelse desñtter forpligtelsen til at vñre i besiddelse af et gyldigt
 på en klausul i en aftale, som pålñgger forhandleren et identitetspapir, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammen-
 bestemt salgsmål, til hvilket der Ð såfremt det ikke sat af afdelingsformanden, H. Ragnemalm (refererende
 nås Ð er knyttet sanktioner, der kan strñkke sig til dommer), og dommerne G. F. Mancini, J. L. Murray, G.
 opsigelse af aftalen, dog under forudsñtning af, at fast- Hirsch og K. M. Ioannou; generaladvokat: F. G. Jacobs;
 sñttelsen af salgsmålet er udtryk for en simpel forplig- justitssekretñr: R. Grass, den 30. april 1998 afsagt dom,
 telse til at anvende bestemte midler, og at fastsñttelsen hvis konklusion lyder således:
 er sket efter aftale mellem parterne eller i tilfñlde af
 uenighed mellem dem ved en uvildig sagkyndig.
 1) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine for-
 pligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 48, 52 og
 3) Forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1, finder anven- 59 samt artikel 4 i Rådets direktiv 68/360/EéF af
 delse på klausuler i en eneforhandlingsaftale vedrù- 15. oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner om
 rende automobiler i tilfñlde, hvor disse ikke er dñkket rejse og ophold inden for Fñllesskabet for medlemssta-
 af gruppefritagelsen, såfremt de pågñldende klausuler ternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer og
 under hensyntagen til den ùkonomiske og retlige sam- artikel 4 i Rådets direktiv 73/148/EéF af 21. maj
 menhñng har til formål eller til fùlge at begrñnse kon- 1973 om ophñvelse af rejse- og opholdsbegrñnsninger
 kurrencen inden for fñllesmarkedet mñrkbart, og hvis inden for Fñllesskabet for statsborgere i medlemssta-
 de kan påvirke handelen mellem medlemsstaterne. terne med hensyn til etablering og udveksling af tjene-
 steydelser, idet statsborgere fra andre medlemsstater,
 der opholder sig på tysk område, med hensyn til skyld-
 (1) EFT C 269 af 14.9.1996. graden og bùderammen er udsat for åbenbar forskels-
 behandling i forhold til tyske statsborgere, der på til-
 svarende måde tilsidesñtter forpligtelsen til at vñre i
 besiddelse af et gyldigt identitetspapir.


text:
3.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 364/37
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 20. juli 2016 — Barroso Truta m.fl. mod Domstolen
 (Sag F-126/15) (1)
 ((Personalesag - kontraktansatte - pensioner - artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten - overførslen til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder optjent tidligere i henhold til nationale ordninger - ansættelsesmyndighedens forslag om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår - opfordring til at kontakte administrationen med henblik på at få en forklaring og at drøfte det hensigtsmæssige i at foretage overførslerne - de ansattes accept af at overføre deres nationale pensionsrettigheder uden forudgående aftale med ansættelsesmyndigheden - overførslernes endelige karakter - efterfølgende opdagelse af reglen om »eksistensminimum« - artikel 77, fjerde afsnit, i vedtægten - pligt til at udvise omhu - ansættelsesmyndighedens angiveligt utilstrækkelige oplysninger i forbindelse med fremsendelsen af forslagene om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår - erstatningssøgsmål - manglende overholdelse af kravene i forbindelse med den administrative fase - afvisning))
 (2016/C 364/44)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Barroso Truta (Bofferdange, Luxembourg) m.fl. (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Domstol (ved J. Inghelram, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om at erstatning til sagsøgerne for det økonomiske tab, de har lidt som følge af, at de har mistet de pensionsrettigheder, som de har optjent i det nationale system, efter overførslen af disse til Den Europæiske Unions pensionsordning.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Domstol frifindes.
 2)
 Den Europæiske Unions Domstol bærer sine egne omkostninger og betaler de af José Barroso Truta, Marc Forli, Calogero Galante og Bernard Gradel afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 414 af 14.12.2015, s. 42.


text:
8.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/26
 Sag anlagt den 13. april 2015 — Lions Gate Entertainment mod KHIM (DIRTY DANCING)
 (Sag T-179/15)
 (2015/C 190/30)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Lions Gate Entertainment Inc.(Santa Monica, De Forenede Stater) (ved Solicitor D. Farnsworth og Barrister J. Hill)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »DIRTY DANCING« — registreringsansøgning nr. 12 036 265
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 10. februar 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2252/2014-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009.


text:
6.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/20
 Rettens dom af 13. september 2010 — Éditions Jacob mod Kommissionen
 (Sag T-452/04) (1)
 (Konkurrence - fusioner - den fransksprogede forlagssektor - beslutning, hvorved en fusion erklæres forenelig med fællesmarkedet på betingelse af genafståelser af aktiver - beslutning om godkendelse af overtageren af de genafståede aktiver - annullationssøgsmål indledt af en forbigået køber - den befuldmægtigedes uafhængighed - Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89)
 2010/C 301/30
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Éditions Odile Jacob SAS (Paris, Frankrig) (ved avocats W. van Weert, O. Fréget, M. Struys, M. Potel og L. Eskenazi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved A. Whelan, O. Beynet, A. Bouquet og F. Arbault, derefter ved A. Bouquet og O. Beynet, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Wendel Investissement SA (Paris) (først ved avocats C. Couadou og M. Trabucchi, derefter ved avocats M. Trabucchi og F. Gordon) og Lagardère SCA (Paris) (først ved avocats A. Winckler, I. Girgenson og S. Sorinas Jimeno, derefter ved avocats A. Winckler, F. de Bure og J.-B. Pinçon)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning (2004) D/203365 af 30. juli 2004 om godkendelse af Wendel Investissement som køber af de afståede aktiver i henhold til Kommissionens beslutning 2004/422/EF af 7. januar 2004, der erklærer en fusion forenelig med fællesmarkedet og EØS-aftalen (sag COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP (EUT 2004 L 125, s. 54)
 Konklusion
 1)
 Kommissionens beslutning 2004/D/203365 af 30. juli 2004 om godkendelse af Wendel Investissement SA som køber af de afståede aktiver i henhold til Kommissionens beslutning 2004/422/EF af 7. januar 2004, der erklærer en fusion forenelig med fællesmarkedet og EØS-aftalen (sag COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP), annulleres.
 2)
 Europa-Kommissionen og Lagardére SCA bærer deres egne omkostninger og betaler Éditions Odile Jacob SAS’ omkostninger.
 3)
 Wendel Investissement bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 45 af 19.2.2005.


text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/35
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgien) den 24. juni 2016 — T.KUP SAS mod Belgische Staat
 (Sag C-349/16)
 (2016/C 335/47)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: T.KUP SAS
 Sagsøgt: Belgische Staat
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er forordning nr. 1294/2009 (1) ugyldig i forhold til en importør som i denne sag på grund af tilsidesættelse af grundforordningens (2) artikel 17, stk. 1, da Kommissionen ved sin nye undersøgelse har foretaget en stikprøve, oven i købet kun hos 8 importører, selv om et overskueligt antal på 21 importører burde have været undersøgt?
 2)
 Er forordning nr. 1294/2009 ugyldig i forhold til en importør som i denne sag på grund af tilsidesættelse af grundforordningens artikel 11, stk. 2, tredje afsnit, da Kommissionen ved sin nye undersøgelse ikke i tilstrækkeligt omfang har taget hensyn til det foreliggende bevismateriale, idet den i stikprøven medtog 5 store importører overfor kun 3 små importøre, og derudover hovedsagligt kun tog hensyn til oplysningerne fra de store importører?
 3)
 Er forordning nr. 1294/2009 ugyldig i forhold til en importør som i denne sag på grund af tilsidesættelse af grundforordningens artikel 2 og 3, og/eller grundforordningens artikel 11, stk. 2, 5 og 9, da Kommissionen ved sin nye undersøgelse ikke rådede over tilstrækkelige oplysninger til at kunne fastslå, at der stadig finder dumpingimport sted, og at der herved opstår skade?
 4)
 Er forordning nr. 1294/2009 ugyldig i forhold til en importør som i denne sag på grund af tilsidesættelse af grundforordningens artikel 21, da Kommissionen ved sin nye undersøgelse kræver, at der skal foreligge særlige holdpunkter for, at en importør bebyrdes uforholdsmæssigt ved en forlængelse?
 (1) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 af 22.12.2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam og i Folkerepublikken Kina som udvidet til også at omfatte import af visse typer fodtøj med overdel af læder afsendt fra Macao SAR, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej, som følge af en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (EUT L 352, s. 1).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT L 56, s. 1).


text:
20150731042616992015/C 270/443072015TC27020150817DA01DAINFO_JUDICIAL20150605353621Sag T-307/15: Sag anlagt den 5. juni 2015 — 1&1 Telecom mod Kommissionen
 ---documentbreak--- C2702015DA3510120150605DA0044351362Sag anlagt den 5. juni 2015 — 1&1 Telecom mod Kommissionen
 (Sag T-307/15)2015/C 270/44Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Tyskland) (ved advokaterne J. Murach, J. Schmidt og R. Klotz, og solicitor P. Alexiadis)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionen afgørelse C(2014) af 2. juli 2014 i sag COMP/M.7018 — Telefónica Deutschland/E-Plus (»afgørelsen«), hvori det fastslås, at en fusion mellem Telefónica Deutschland Holding AG og EPlus Mobilfunk GmbH & Co. KG er forenelig med fællesmarkedet og EØS-aftalen, som var genstand for Telefónicas opfyldelse af de tilsagn, der var anført i bilaget til afgørelsen, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres gældende, at Kommissionen ved afgørelsen af, om fusionen vil medføre en væsentlig hindring for en effektiv konkurrence, har tilsidesat væsentlige formforskrifter ved ikke at give en begrundelse samt tilsidesat sin pligt til omhu og anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved anvendelsen af bestemmelserne vedrørende EU-fusionskontrol i relation til:
 —
 undladelse af at foretage en analyse af fusionens vertikale virkninger,
 —
 utilstrækkelig begrundelse til støtte for konklusionen om, at det er et åbent spørgsmål, om fusionen vil medføre en væsentlig hindring for en effektiv konkurrence på engrosmarkedet for adgang og opkaldsoprindelse i Tyskland, og
 —
 utilstrækkelig begrundelse af konklusionen vedrørende horisontale koordinerede virkninger på engrosmarkedet for adgang og opkaldsoprindelse og på detailmarkedet for mobiltelekommunikation i Tyskland.
 2.
 Med det andet anbringende gøres gældende, at Kommissionen har begået væsentlige retlige fejl og anlagt åbenbart urigtige skøn, da den:
 —
 accepterede Telefónicas endelige tilsagn,
 —
 konkluderede, at disse endelige tilsagn fuldt ud ville afhjælpe den væsentlige hindring for en effektiv konkurrence, og
 —
 godkendte den fusion, der forudsatte Telefónicas opfyldelse af de endelige tilsagn.
 3.
 Med det tredje anbringende gøres gældende, at Kommissionen ved vedtagelsen af sin afgørelse har begået magtfordrejning ved at tage hensyn til politiske hensyn uden forbindelse til konkurrence i stedet for at forfølge de konkurrenceretlige formål, der er fastsat i traktaterne og Den Europæiske Unions fusionsforordning (
 1
 ).
 (
 1
 ) – Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20.1.2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (EUT L 24, s. 1).


text:
12.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/35
 Rettens dom af 18. november 2014 — Lumene mod KHIM (THE YOUTH EXPERTS)
 (Sag T-484/13) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket THE YOUTH EXPERTS - absolut registreringshindring - manglende særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - omfanget af den undersøgelse, som appelkammeret skal foretage - realitetsbehandling, der er betinget af, at klagen kan antages til realitetsbehandling - artikel 59, første punktum, i forordning nr. 207/2009))
 (2015/C 007/39)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Lumene Oy (Espoo, Finland) (ved advokat L. Laaksonen)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. juni 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 187/2013-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket THE YOUTH EXPERTS som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen, der blev truffet den 26. juni 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 187/2013-2) annulleres, for så vidt angår »[b]legemidler og andre midler til vask og rensning af tøj [og] præparater til rengøring, polering og skuring samt slibemidler«, der henhører under klasse 3 i Nicearrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret, og »sanitære præparater til medicinske formål, plastre og forbindsstoffer, materiale til tandplombering og til tandaftryk, desinfektionsmidler, præparater til udryddelse af skadedyr, svampe- og ukrudtsdræbende midler«, der henhører under klasse 5 i Nicearrangementet.
 2)
 I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.
 3)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 344 af 23.11.2013.


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/56
 Sag anlagt den 5. februar 2010 — Reisenthel mod KHIM — Dynamic Promotion (stabelkasser og kurve)
 (Sag T-53/10)
 2010/C 100/83
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Peter Reisenthel (Gilching, Tyskland) (ved Rechtsanwältin E. Aliki Busse)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Dynamic Promotion Co. Ltd (Bangkok, Thailand)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. november 2009 og 10. december 2009 af Tredje Appelkammer (sag R 621/2009-3) annulleres.
 —
 Subsidiært genindsættes sagsøgeren i tidligere rettigheder.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: EF-design nr. 217955-0001 for »stabelkasser (flettede kurve, tremmekasser) og kurve«
 Indehaver af EF-designet: Dynamic Promotion Co. Ltd
 Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Peter Reisenthel
 Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om, at det omhandlede EF-design erklæres ugyldigt
 Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af retten til at blive hørt og appelkammerets fejlagtige udøvelse af dets skønsbeføjelse


text:
Nr. C 74/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 3 . 97
 Sag anlagt den 12. december 1996 af J. J. M. van Rossum Søgsmålsgrundene og væsentligste argumenter er de
 og C. C. W. M. van Rossum mod Rådet og Kommissionen samme som i sag C-206/96 .
 for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-207/96 ) (') EFT nr. L 90 af 1 . 4. 1984, s. 13 .
 ( 2 ) EFT nr. L 84 af 29 . 3 . 1989 , s . 2 .
 ( 97/C 74/46 ) ( 3 ) EFT nr. L 131 af 26 . 5 . 1977, s. 1 .
 (Processprog: nederlandsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er Sag anlagt den 4. januar 1997 af Anna Maria
 der den 12 . december 1996 anlagt sag mod Rådet og Campogrande mod Kommissionen for De Europæiske
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af J. J. M. Fællesskaber
 van Rossum, Alphen (Nederlandene), og C. C. W. M.
 van Rossum, Maasbommel (Nederlandene ), ved advokat ( Sag T-3/97)
 A. A. M. van Beek, Tilburg. ( 97/C 74/47 )
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 1 ) Det fastslås, at Det Europæiske Økonomiske Fælles der den 4. januar 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 skab er erstatningspligtig over for sagsøgerne . De Europæiske Fællesskaber af Anna Maria Campo
 grande, Bruxelles, ved advokat Marc-Albert Lucas, Liége,
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Evelyne
 2) Det fastslås, at Det Europæiske Økonomiske Fælles Korn, 21 , rue de Nassau.
 skab er ansvarlig over for sagsøgerne for det indtægt
 stab, som sagsøgerne har lidt som følge af anvendelsen
 af Rådets forordning ( EØF ) nr. 857/84 af 31 . marts Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1984 ('), og anvendelsen af Rådets forordning ( EØF )
 nr. 764/89 af 20 . marts 1989 (2 ) om ændring af forord — Kommissionens afgørelse af 19 . juli 1988 om besæt
 ning ( EØF ) nr. 857/84, for så vidt der i de nævnte for telse af stillinger på mellemlederniveau ( KOM(88)PV
 ordninger ikke er eller var bestemt noget om, at der 928 , offentliggjort i » Meddelelser fra Administratio
 kan tildeles en repræsentativ referencemængde til nen « nr. 578 af 5 . december 1988 ), som ændret ved
 SLOM-erhververe, som i det af den pågældende med Kommissionens afgørelse af 28 . juni 1995 (offentlig
 lemsstat valgte referenceår ikke har leveret mælk på gjort i » Meddelelser fra Administrationen « nr. 898 af
 grund af en forpligtelse i henhold til Rådets forordning 7. juli 1995 ) annulleres eller erklæres ugyldig.
 ( EØF ) nr. 1078/77 af 17. maj 1977 ( 3 ).
 — Subsidiært at Kommissionens afgørelse om at placere
 3 ) Det fatslås, at sagsøgerne har lidt et indtægtstab med stillingen som chef for kontoret » Andes-pagten « i stil
 et beløb, der består af forskellen mellem på den ene lingsgruppe A 4-A 5 (» Oversigt over ledige stillinger «
 side den indtægt, dvs. bl.a . den omsætning og den til nr. 39 af 14 . december 1995 KOM/ 141 /95 ) annulleres
 vækst i forbindelse med deres kvægbesætninger, som eller erklæres ugyldig.
 de ville have opnået under normale omstændigheder af
 den mængde mælk, som de ville have leveret, såfremt
 de i perioden 1 . april 1984 (tidspunktet for ikrafttræ — Subsidiært at meddelelsen om den pågældende ledige
 delsen af forordning ( EØF ) nr. 857/84 ) til 31 . marts stilling annulleres eller erklæres ugyldig.
 1994 (tidspunktet for udløbet af tillægsafgiftsperioden
 1993/94 ) havde haft rådighed over den reference — Subsidiært at ansættelsesmyndighedens afgørelse om at
 mængde for mælk, som de havde ret til, og på den an udnævne en anden person i den pågældende stilling
 den side den indtægt, som de faktisk har opnået i den annulleres .
 ovennævnte periode .
 — Ansættelsesmyndigheden tilpligtes i alle tilfælde at be
 4 ) Det fatslås, at der af det til sagsøgerne skyldige erstat tale sagens omkostninger.
 ningsbeløb betales rente 8 % p.a . fra dommens forkyn
 delse indtil fuld erlæggelse af beløbet, eller med en ef
 ter Rettens skøn fastsat rentefod . Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren, der er tjenestemand i lønklasse A 4, løntrin 5 ,
 5 ) Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. anfægter ansættelsesmyndighedens afslag på hendes ansøg


text:
12.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/33
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court of Justice (Chancery Division) (Det Forenede Kongerige) den 5. november 2012 — Eli Lilly and Company Ltd mod Human Genome Sciences Inc
 (Sag C-493/12)
 2013/C 9/55
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Eli Lilly and Company Ltd
 Sagsøgt: Human Genome Sciences Inc
 Præjudicielle spørgsmål
 a)
 Hvilke kriterier skal anvendes for at afgøre, om »produktet er beskyttet ved et grundpatent, der er i kraft« i henhold til artikel 3, litra a), i forordning nr. 469/2009/EF (1) (herefter »forordningen«)?
 b)
 Gælder der andre kriterier, såfremt produktet ikke er et kombinationsprodukt, og i bekræftende fald hvilke?
 c)
 Er det i tilfælde af, at der gøres krav på et antistof eller en klasse af antistoffer, tilstrækkeligt, at antistoffet eller antistofferne er defineret i forhold til deres bindeevne i forhold til et målprotein eller er det nødvendigt at give en strukturmæssig definition på antistoffet eller antistofferne, og i bekræftende fald i hvilken grad?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6.5.2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (kodificeret udgave) (EØS-relevant tekst) (EUT L 152, s. 1).


text:
4.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 253/35
 Sag anlagt den 13. maj 2014 — Davó Lledó mod KHIM — Administradora y Franquicias América e Inversiones Ged (DoggiS)
 (Sag T-335/14)
 2014/C 253/50
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: José-Manuel Davó Lledó (Cartagena, Spanien) (ved advokat J. V. Gil Martí)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Administradora y Franquicias América, SA e Inversiones Ged Ltda (Santiago de Chile, Chile)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 5. juli 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag 824/2013-1, annulleres, og dermed stadfæstes annullationsafdelingens afgørelse af 18. juli 2013, hvorved denne afslog den af Administradora y Franquicias América, SA og Inversiones Ged Ltda indgivne ugyldighedsbegæring rettet mod EF-varemærke no 8 8 94 826 (DOGGIS), de andre parter i sagen for appelkammeret tilpligtes at efterkomme denne afgørelse med de virkninger, det måtte indebære, og sagsøgte og de andre parter i sagen for appelkammeret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke der begæres erklæret ugyldigt: Figurmærke indeholdende ordbestanddelen »DoggiS« for varer og tjenesteydelser i klasse 29, 30 og 43 — EF-varemærkeansøgning nr. 8 8 94 826
 Indehaver af EF-varemærket: José-Manuel Davó Lledó
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Administradora y Franquicias América, SA e Inversiones Ged Ltda
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: ansøgeren var i ond tro ved indgivelsen af ansøgningen
 Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt
 Appelkammerets afgørelse: afslag på ugyldighedsbegæringen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Overtrædelse af artikel 76 af forordning nr. 207/2009
 —
 Overtrædelse af artikel 52, stk. 1, litra b), af forordning nr. 207/2009


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/73
 Sag anlagt den 21. november 2006 — FRESYGA mod Kommissionen
 (Sag T-323/06)
 (2006/C 326/150)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: FRESYGA, SA (Almería, Spanien) (ved abogada J. Rovira Daudi)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det erklæres, at dette annullationssøgsmål kan antages til behandling, og at beslutningen af 19. juli 2006 om vedtagelse i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område er delvist ugyldig, i det omfang den angår SCI ES6110006, og at denne SCI skal undtages fra dens anvendelsesområde.
 —
 Subsidiært erklæres det, at beslutningen af 19. juli 2006 om vedtagelse i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område er delvist ugyldig, idet ejendommen »Coto de Padilla«, der er beliggende i Nijar kommune, med en grund på 8 500 000 kvadratmeter skal undtages fra SCI ES6110006
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Denne sag vedrører en påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 19. juli 2006 om vedtagelse i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område (1), idet det anføres, at ES6110006 »Ramblas de Jergal, Tabernas y Sur de Sierra Alhamilla« er en lokalitet af fællesskabsbetydning, i sin helhed eller subsidiært, i det omfang listen omfatter en ejendom, der tilhører sagsøgeren.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er fremført i sag T-322/06, Manuel Espinosa m.fl. mod Kommissionen.
 Sagsøgeren anfører navnlig, at Kommissionen ikke foretog en vurdering af de sociale og økonomiske forhold inden for området eller af landarealernes beskyttelsestilstand i perioden mellem forslaget og fastlæggelsen af SCI ES6110006, på trods af anmodningen herom fra Nijar kommune, men accepterede forslaget fra det regionale råd i Andalusien, uden at vurdere om området var egnet.
 (1) EUT L 259 af 21.09.2006, s. 1.


text:
25.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 147/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 25. februar 2013 — Gemeente ’s-Hertogenbosch, den anden part: Staatssecretaris van Financiën
 (Sag C-92/13)
 2013/C 147/19
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Appellant: Gemeente ’s-Hertogenbosch
 Den anden part: Staatssecretaris van Financiën
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal sjette direktivs artikel 5, stk. 7, litra a) (1), fortolkes således, at der er tale om levering mod vederlag i den situation, at en kommune tager en bygning i brug, som den har ladet opføre på egen grund, og som den for 94 % vedkommende vil anvende til sin handlen som offentlig myndighed og for 6 % vedkommende til sin virksomhed som afgiftspligtig, hvoraf 1 % vedrører fritagne transaktioner, der ikke giver ret til fradrag?
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).


text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/50
 Sag anlagt den 26. juli 2016 — Starbucks mod EUIPO — Nersesyan (COFFEE ROCKS)
 (Sag T-398/16)
 (2016/C 335/66)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Starbucks Corp. (Seattle, Washington, De Forenede Stater) (ved solicitor I. Fowler og advokat J. Schmitt)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Hasmik Nersesyan (Borgloon, Belgien)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Hasmik Nersesyan
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »COFFEE ROCKS« — registreringsansøgning nr. 11 881 943
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 24. maj 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 559/2015-4)
 Påstande
 —
 Kontorets anfægtede afgørelse af 24. maj 2016 i sag R 559/2015-4 annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger eller — i det tilfælde at den anden part intervenerer — betales omkostningerne mellem den sagsøgte og intervenienten in solidum.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009.


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/23
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank ’s-Gravenhage (Nederlandene) den 31. oktober 2012 — Georgetown University mod Octrooicentrum Nederland, der handler under navnet NL Octrooicentrum
 (Sag C-484/12)
 2013/C 26/43
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank ’s-Gravenhage
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Georgetown University
 Sagsøgt: Octrooicentrum Nederland, der handler under navnet NL Octrooicentrum
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (1), navnlig forordningens artikel 3, litra c), i tilfælde af, at et gyldigt grundpatent beskytter flere produkter, til hinder for at der udstedes et certifikat for hvert enkelt af de beskyttede produkter til indehaveren af grundpatentet?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 skal besvares bekræftende: Hvordan skal artikel 3, litra c), i forordning nr. 469/2009 fortolkes i tilfælde af, at et gyldigt grundpatent beskytter flere produkter, og der på det tidspunkt, hvor der blev ansøgt om et certifikat for ét af de ved grundpatentet beskyttede produkter (produkt A), ganske vist endnu ikke var udstedt nogen certifikater for andre af grundpatentet beskyttede produkter (produkt B, C), men der på grundlag af ansøgninger vedrørende disse andre produkter (produkt B, C) er blevet udstedt certifikater, inden der er truffet afgørelse om ansøgningen vedrørende certifikat for førstnævnte produkt (produkt A)?
 3)
 Har det betydning for besvarelsen af spørgsmål 2, om ansøgningen vedrørende ét af de ved grundpatentet beskyttede produkter (produkt A) indgives samme dag som ansøgningerne vedrørende andre ved samme grundpatent beskyttede produkter (produkt B, C)?
 4)
 Såfremt spørgsmål 1 skal besvares bekræftende: Kan der udstedes certifikat for et ved et gyldigt grundpatent beskyttet produkt, hvis der allerede inden er blevet udstedt et certifikat for et andet ved samme grundpatent beskyttet produkt, men ansøgeren giver afkald på sidstnævnte certifikat for at kunne opnå et nyt certifikat på grundlag af samme grundpatent?
 5)
 Såfremt det ved besvarelsen af spørgsmål 4 har betydning, om afkaldet har tilbagevirkende kraft: Skal spørgsmålet om et afkalds tilbagevirkende kraft afgøres på grundlag af artikel 14, litra b), i forordning nr. 469/2009 eller national ret? Såfremt spørgsmålet om et afkalds tilbagevirkende kraft skal afgøres på grundlag af artikel 14, litra b), i forordning nr. 469/2009, skal denne bestemmelse da fortolkes således, at et afkald har tilbagevirkende kraft?
 (1) EUT L 152, s. 1.


text:
30.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 202/9
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 2014 — Idrodinamica Spurgo Velox m.fl. mod Acquedotto Pugliese SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Italien)
 (Sag C-161/13) (1)
 ((Offentlige kontrakter - vandsektoren - direktiv 92/13/EØF - effektive og hurtige klageprocedurer - klagefrister - tidspunktet, fra hvilket disse frister begynder at løbe))
 2014/C 202/10
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Idrodinamica Spurgo Velox, Giovanni Putignano e figli srl, Cogeir srl, Splendor Sud srl og Sceap srl
 Sagsøgt: Acquedotto Pugliese SpA
 Procesdeltagere: Tundo srl og Giovanni XXIII Soc. coop. arl
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — fortolkning af artikel 1, 2a, 2c og 2f i Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (EFT L 76, s. 14) — frist for indgivelse af klage — udgangspunkt — national lovgivning, hvorefter fristen for indgivelse af klage begynder at løbe fra datoen for forkyndelsen for klageren af beslutningen om endelig tildeling af kontrakten — situation, hvor klageren fik kendskab til en tilsidesættelse af bestemmelserne om indgåelse af offentlige kontrakter efter nævnte forkyndelse
 Konklusion
 Artikel 1, stk. 1 og 3, og artikel 2a, stk. 2, sidste afsnit, i Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF af 11. december 2007, skal fortolkes således, at fristen for indgivelse af klage med påstand om annullation af en beslutning om tildeling af en kontrakt skal begynde at løbe på ny, når ordregiveren har truffet en ny beslutning efter denne tildelingsbeslutning, men før undertegnelsen af kontrakten, som kan have betydning for lovligheden af beslutningen om tildeling. Denne frist begynder at løbe fra den dato, hvor tilbudsgiverne meddeles den senere beslutning, eller i mangel heraf fra den dato, hvor de sidstnævnte har fået kendskab hertil.
 Hvis en tilbudsgiver efter udløbet af den frist for indgivelse af en klage, som er fastsat i de nationale bestemmelser, får kendskab til en uregelmæssighed, som angiveligt er blevet begået før beslutningen om tildeling af en kontrakt, er vedkommende kun sikret en ret til at indgive en klage til anfægtelse af denne beslutning inden for denne frist, medmindre national ret indeholder en udtrykkelig bestemmelse, der sikrer en sådan ret i overensstemmelse med EU-retten
 (1) EUT C 189 af 29.6.2013


text:
4.11.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 316/3
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 11. juli 2000
 af 13. juli 2000
 i sag C-473/98, Kemikalieinspektionen mod Toolex Alpha
 AB (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kammarrät-
 ten i Stockholm) (1) i sag C-46/97, Den Hellenske Republik mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Frie varebevægelser — principielt nationalt forbud mod
 (»Afslutning af EUGFL-regnskaber — regnskabsåret 1992«)
 anvendelse af trichlorethylen — EF-traktatens artikel 36
 (efter ændring nu artikel 30 EF))
 (2000/C 316/05)
 (2000/C 316/04)
 (Processprog: græsk)
 (Processprog: svensk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- I sag C-46/97, Den Hellenske Republik (befuldmægtigede:
 gjort i Samling af Afgørelser) P. Mylonopoulos og I. Chalkias) mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: M. Condou-Duran-
 de), angående en påstand om delvis annullation af Kommissio-
 I sag C-473/98, angående en anmodning, som Kammarrätten nens beslutning 96/701/EF af 20. november 1966 om ændring
 i Stockholm (Sverige) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu af beslutning 96/311/EF om afslutning af medlemsstaternes
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte regnskaber over de udgifter for regnskabsåret 1992, der
 ret verserende sag, Kemikalieinspektionen mod Toolex Alpha finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond
 AB, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, samt over visse
 af EF-traktatens artikel 30 og 36 (efter ændring nu artikel 28 udgifter for regnskabsåret 1993 (EFT L 323, s. 26), for så vidt
 EF og 30 EF), har Domstolen, sammensat af præsidenten, angår den del heraf, der vedrører Den Hellenske Republik, har
 G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene J.C. Moitinho Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 de Almeida, D.A.O. Edward, L. Sevón og R. Schintgen samt den, R. Schintgen, formand for Anden Afdeling, som fungeren-
 dommerne J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm, de formand for Sjette Afdeling, og dommerne P.J.G. Kapteyn,
 M. Wathelet (refererende dommer) og F. Macken; generaladvo- G. Hirsch (refererende dommer), H. Ragnemalm og V. Skouris;
 kat: J. Mischo; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: fuldmægtig L. Hew-
 11. juli 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: lett, den 13. juli 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således:
 Nationale bestemmelser, der dels fastsætter et principielt forbud mod 1) Kommissionen frifindes.
 erhvervsmæssig anvendelse af trichlorethylen, dels en ordning med
 individuelle og betingede dispensationer, er begrundet i hensynet til
 beskyttelse af menneskers sundhed og dermed berettigede i henhold til 2) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 EF-traktatens artikel 36 (efter ændring nu artikel 30 EF).
 (1) EFT C 71 af 13.3.1999. (1) EFT C 142 af 10.5.1997.


text:
22.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 52/33
 Rettens dom af 16. januar 2014 — Aloe Vera of America mod KHIM — Detimos (FOREVER)
 (Sag T-528/11) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket FOREVER - det ældre nationale figurmærke 4 EVER - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - reel brug af de ældre varemærker - artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning nr. 207/2009)
 2014/C 52/60
 Processprog: engeæsk
 Parter
 Sagsøger: Aloe Vera of America, Inc. (Dallas, Texas, De Forenede Stater) (ved advokaterne R. Niebel og F. Kerl)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Detimos — Gestão Imobiliária, SA (Carregado, Portugal) (ved advokat V. Caires Soares)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 8. august 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 742/2010-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Diviril — Distribuidora de Viveres do Ribatejo, Lda og Aloe Vera of America, Inc.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Aloe Vera of America, Inc., betaler sagens omkostninger, herunder også de omkostninger, Detimos — Gestão Imobiliária, SA, har afholdt under sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret.
 (1) EUT C 362 af 10.12.2011.


text:
23.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/30
 Domstolens kendelse af 19. oktober 2007 — Derya Beyatli mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-238/07 P) (1)
 (Appel - personalesag - generel udvælgelsesprøve for statsborgere fra Republikken Cypern - meddelelse om udvælgelsesprøve - frist - klage - skrivelse stilet til chefen for Kommissionens delegation på Cypern)
 (2008/C 51/51)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Derya Beyatli (ved dikogoros A. Demetriades)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og M.H. Kraemer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 5. marts 2007 i sag T-455/04, Derya Beyatli og Armagan Candan mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvorved Retten afviste en sag med påstand om annullation af en afgørelse truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/A/1/03 om oprettelse af en ansættelsesreserve af sekretærer med cypriotisk statsborgerskab, hvori det blev besluttet ikke at give sagsøgerne adgang til de mundtlige prøver i forbindelse med denne udvælgelsesprøve — fristen for at indgive klage i medfør af vedtægtens artikel 90, stk. 2.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Derya Beyatli betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 183 af 4.8.2007.


text:
C 335/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.11.2000
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Under disse omstændigheder begik Retten en retlig fejl
 ved at antage, at ABM ikke havde gjort sig skyldig i nogen
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de åbenbar skønsfejl eller i magtfordrejning ved ikke at
 i sag C-335/00 (2) anførte. Den i direktivets artikel 2 fastsatte imødekomme appellantens ansøgning, og ved ikke at
 frist for gennemførelse udløb den 30. juni 1999. fastslå den åbenbare begrundelsesmangel, som den appel-
 lerede afgørelse er behæftet med.
 (1) EFT L 318, s. 43.
 (2) EFT C ... — Retlig fejl: Retten har begået en retlig fejl ved at antage, at
 appellanten ikke fristmæssigt havde indgivet en klage
 over afgørelsen om ikke at forny hans kontrakt som
 midlertidig ansat efter den 30. juni 1998. Den endelige
 og klare afgørelse herom fremgår ikke af skrivelsen fra
 Cedefop’s direktør af 25. maj 1998, men af skrivelsen af
 3. juni 1998, der hviler på en fornyet undersøgelse af
 sagsøgerens retsstilling i lyset af et nyt forhold, nemlig
 Appel iværksat den 18. september 2000 af Michel Hen-
 rapporten fra formanden for bedømmelsesudvalget.
 drickx til prøvelse af dom afsagt den 13. juli 2000 af De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte
 Afdeling) i sag T-87/99, Michel Hendrickx mod Det
 Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse
 (Sag C-344/00 P)
 (2000/C 335/62)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 18. sep-
 tember 2000 iværksat appel af Michel Hendrickx ved advoka-
 terne Jean-Noël Louis og Véronique Peere, og med valgt adresse
 i Luxembourg hos Société de Gestion Fiduciaire SARL, 13, Appel iværksat den 19. september 2000 af Fédération
 avenue du Bois, til prøvelse af dom afsagt den 13. juli 2000 af nationale d’agriculture biologique des régions de France
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte (FNAB), Syndicat européen des transformateurs et distri-
 Afdeling) i sag T-87/99 Michel Hendrickx mod Det Europæiske buteurs de produits de l’agriculture biologique (SETRAB)
 Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (CEDEFOP). og Sàrl Est Distribution Biogam til prøvelse af kendelse
 afsagt den 11. juli 2000 af De Europæiske Fællesskabers
 Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-268/99,
 Appellanten har nedlagt følgende påstande: Fédération nationale d’agriculture biologique des régions
 de France (FNAB), Syndicat européen des transformateurs
 — Cedefop’s afgørelse om ikke at imødekomme appellantens et distributeurs de produits de l’agriculture biologique
 ansøgning til stillingen som ansvarlig for den generelle (SETRAB) og Sàrl Est Distribution Biogam mod Rådet for
 infrastruktur (forvaltning) annulleres. Den Europæiske Union
 — Cedefop’s afgørelse om ikke at forny appellantens kon-
 trakt som midlertidig ansat efter den 30. juni 1998
 annulleres. (Sag C-345/00 P)
 — Appelindstævnte tilpligtes at betale sagsomkostningerne
 i de to instanser. (2000/C 335/63)
 Anbringender og væsentligste argumenter Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 19. sep-
 tember 2000 iværksat appel af Fédération nationale d’agricul-
 — Retlig fejl: Retten har gjort sig skyldig i en retlig fejl ved ture biologique des régions de France (FNAB), Syndicat euro-
 at antage, at den aftalebeføjede myndighed (»ABM«) ikke péen des transformateurs et distributeurs de produits de
 havde gjort sig skyldig i en åbenbar skønsfejl eller i l’agriculture biologique (SETRAB) og Sàrl Est Distribution
 magtfordrejning, da den ikke imødekom appellantens Biogam ved advokat Dirk Leermakers, Bruxelles og Luxem-
 ansøgning til stillingen som ansvarlig for den generelle bourg, og solicitor Catriona Hatton og med valgt adresse i
 infrastruktur (forvaltning) med den begrundelse, at han Luxembourg på adressen, 5, place du Théâtre, til prøvelse af
 »ikke havde opnået det krævede minimumsantal points«. kendelse afsagt den 11. juli 2000 af De Europæiske Fællesska-
 Retten har gjort sig skyldig i en retlig fejl ved ikke bers Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-268/99,
 at undersøge retmæssigheden af bedømmelsesudvalgets Fédération nationale d’agriculture biologique des régions de
 arbejde, herunder navnlig lovligheden af beslutningen om France (FNAB), Syndicat européen des transformateurs et
 at fastsætte en mindsteprocentdel på 90 points i relation distributeurs de produits de l’agriculture biologique (SETRAB)
 til den bindende ramme, der udgøres af meddelelsen om og Sàrl Est Distribution Biogam mod Rådet for Den Europæiske
 ledig stilling og om afholdelsen af en udvælgelsesprøve. Union.


text:
Nr . C 31 / 18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3 . 2 . 96
 2 ) Sagsøgerne betaler sagsomkostningerne. sagsøgeren fik afslag på finansiel støtte under THERMIE-
 programmet i 1 993 , og dels en påstand om, at det pålægges
 ( 1 ) EFT nr. C 172 af 23 . 6 . 1993 og EFT nr . C 209 af 3 . 8 . Kommissionen at træffe en ny beslutning, har Retten ( Første
 1993 . Afdeling ), sammensat af H. Kirschner, som fungerende
 afdelingsformand , og dommerne A. Kalogeropoulos og V.
 Tiili ; justitssekretær : fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den
 13 . december 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således :
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 1 ) Kommissionen frifindes.
 den 13 . december 1995
 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 i sag T-85/94 ( 122 ), Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber mod Eugénio Branco Lda ( ! ) (') EFT nr . C 146 af 28 . 5 . 1994 .
 (Den Europæiske Socialfond — nedsættelse afet oprindeligt
 bevilget tilskud — begrundelse — genoptagelse)
 ( 96/C 31 /41 )
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: portugisisk)
 den 14 . december 1995
 I sag T-85/94 ( 122 ), Kommissionen for De Europæiske i sag T-72/94, Komninos Diamantaras mod Kommissionen
 Fællesskaber ( befuldmægtigede : Francisco De Sousa Fialho for De Europæiske Fællesskaber ( 1 )
 og Horstpeter Kreppel ), mod Eugénio Branco Lda , Lissa (Tjenestemænd — udlandstillæg — ingen varig bopæl i
 bon, ved advokat Bolota Belchior, Vila Nova de Gaia , og tjenestestaten — tjenestemandsvedtægten, bilag VII, arti
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Jacques kel 4, stk. 1, litra a))
 Schroeder, 6 , rue Heine , hvorunder der er fremsat begæring ( 96/C 31 /43
 om genoptagelse af sag T-85/94 , Branco mod Kommissio
 nen, hvori Retten afsagde udeblivelsesdom den 12 . januar (Processprog: græsk)
 1995 ( Sml . II, s . 45 ), har Retten ( Tredje Afdeling ), sammen
 sat af C. P. Briët, som fungerende afdelingsformand, og I sag T-72/94, Komninos Diamantaras, tjenestemand ved
 dommerne C. W. Bellamy og J. Azizi; justitssekretær : H. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles,
 Jung, den 13 . december 1995 afsagt dom, hvis konklusion ved advokaterne Athanassios D. Damis og Nikos E.
 lyder således : Stavropoulos , Athen, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos Emmanuel Kaïlis , 14, rue Julien Vasque , Gasperich
 1 ) Kommissionens begæring om genoptagelse tages ikke til ( Luxembourg ), mod Kommissionen for De Europæiske
 følge. Fællesskaber ( befuldmægtiget: Dimitrios Gouloussis ), angå
 ende dels annullation af Kommissionens afgørelse, som blev
 2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger. meddelt sagsøgeren ved administrativ note af 22 . februar
 1993 , og hvorved Kommissionen afslog at yde sagsøgeren
 (') EFT nr. C 120 af 30 . 4 . 1994 . udlandstillæg, og dels om, at Kommissionen tilpligtes at
 betale sagsøgeren nævnte tillæg fra den dato, da sagsøgeren
 blev ansat ved Kommissionen, har Retten ( Fjerde Afdeling ),
 sammensat af afdelingsformanden , K. Lenaerts , og dom
 merne R. Schintgen og P. Lindh; justitssekretær: J. Palacio
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Gonzålez, den 14 . december 1995 afsagt dom, hvis kon
 klusion lyder således :
 den 13 . december 1995
 i sag T- 109/94, Windpark Groothusen GmbH & Co. 1 ) Kommissionens afgørelse, som blev meddelt sagsøgeren
 Betriebs KG mod Kommissionen for De Europæiske Fæl ved skrivelse af 22 . februar 1993 , og hvorved Kommis
 lesskaber (') sionen afslog at yde sagsøgeren udlandstillæg, annulle
 res .
 (Finansiel støtte inden for energisektoren — THERMIE-
 programmet — begrundelsespligt — udvalgsudtalelse — ret 2 ) Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren nævnte
 til kontradiktion — skøn) udlandstillæg fra den 1 . november 1 992 med fradrag af
 ( 96/C 31 /42 ) de beløb , som allerede er blevet udbetalt ham som
 særligt udlandstillæg, forhøjet med 8 % rente fra
 (Processprog: tysk) tidspunktet for de respektive udlandstillægs forfald
 indtil deres betaling.
 I sag T-109/94, Windpark Groothusen GmbH & Co . 3 ) Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost
 Betriebs KG ved professor Detlef Schumacher, Bremen, og ninger.
 advokat Benno Grunewald, Bremen, mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget: Jürgen (') EFT nr . C 132 af 14 . 5 . 1994 .
 Grunwald ), angående dels en påstand om annullation af
 Kommissionens beslutning af 13 . januar 1994, hvorved


text:
16.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/3
 Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 4. december 2014 — Estación de Servicio Pozuelo 4 SL mod GALP Energía España SAU (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)
 (Sag C-384/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - karteller - artikel 81 EF - kontrakt om eksklusiv levering af brændstoffer - forordning (EØF) nr. 1984/83 - artikel 12, stk. 2 - forordning (EF) nr. 2790/1999 - artikel 4, litra a), og artikel 5, litra a) - varighed af eksklusivitet - kontrakt af uvæsentlig betydning))
 (2015/C 056/03)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Estación de Servicio Pozuelo 4 SL
 Sagsøgt: GALP Energía España SAU
 Konklusion
 1)
 En aftale som den i hovedsagen omtvistede, hvorefter der til fordel for leverandøren af olieprodukter stiftes en ret til bebyggelse og bygninger, mod at denne opfører en tankstation og bortforpagter den til grundens ejer, med pålæg om eksklusivt køb i en lang periode, anses i princippet for ikke at begrænse konkurrencen væsentligt og er følgelig ikke omfattet af forbuddet i artikel 81, stk. 1, EF såfremt for det første denne leverandørs markedsandel ikke overstiger 3 %, mens de tre andre leverandørers samlede markedsandel udgør ca. 70 %, og for det andet. såfremt kontraktens varighed ikke er åbenbar overdreven i forhold til den gennemsnitlige varighed af de kontrakter, der normalt indgås på det pågældende marked, hvilket den forelæggende ret skal efterprøve.
 2)
 Artikel 12, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. december 1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis skal fortolkes således, at en kontrakt, der har været gyldig siden 31. maj 2000, og som indeholder en konkurrenceklausul, og som opfylder undtagelsesbetingelserne fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1984/83 af 22. juni 1983 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af eksklusive købsaftaler, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1582 af 30. juli 1997, uden at den imidlertid overfylder betingelserne fastsat i forordning nr. 2790/1999, ikke er omfattet af det forbud, som var indeholdt i artikel 81, stk. 3, EF indtil den 31. december 2001.
 (1) EUT C 274 af 21.9.2013.


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/24
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Spanien) den 11. februar 2010 — Aurora Sousa Rodríguez m.fl. mod Air France S.A.
 (Sag C-83/10)
 2010/C 113/37
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso og Yaiza Pato Rodríguez
 Sagsøgt: Air France S.A.
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal begrebet »aflysning« som defineret i artikel 2, litra l) [forordning nr. 261/2004/EF] (1), fortolkes således, at det udelukkende vedrører situationer, hvor flyet ikke afgår på det planlagte tidspunkt, eller omfatter det alle omstændigheder, der medfører, at det pågældende fly, hvortil der var reservationer, afgår, men ikke når frem til bestemmelsesstedet, herunder situationer, hvor flyet er nødsaget til at vende tilbage til afgangslufthavnen af tekniske årsager?
 2)
 Skal begrebet »yderligere kompensation« i artikel 12 i forordning nr. 261/2004/EF fortolkes således, at bestemmelsen giver den nationale domstol adgang til i tilfælde af aflysninger at tilkende erstatning for skade og tab, herunder torterstatning, som følge af misligholdelsen af en kontrakt om flytransport efter de kriterier der er fastsat i national lovgivning og retspraksis om misligholdelse af kontrakter, eller omfatter ovennævnte kompensation kun godtgørelse af passagerernes dokumenterbare udgifter, som det transporterende flyselskab ikke i tilstrækkeligt omfang har godtgjort i overensstemmelse med kravene i forordningens artikel 8 og 9, uden at de erstatningssøgende har påberåbt sig disse bestemmelser, eller kan disse to former for yderligere kompensation kombineres?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).


text:
C 118/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.5.2002
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS af en præmieordning for ikke-markedsføring af mælk og
 mejeriprodukter og for omstilling af malkekvægsbesætninger
 ikke har leveret mælk i det af den pågældende medlemsstat
 den 7 februar 2002 valgte referenceår.
 2) Sagsøgeren har krav på erstatning for de tab, der er lidt som
 i sag T-187/94, Theresia Rudolph mod Rådet for Den
 følge af anvendelsen af forordning nr. 857/84, for perioden
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 mellem den 5 august 1987 og den 28 marts 1989.
 Fællesskaber (1)
 3) Inden seks måneder efter domsafsigelsen meddeler parterne
 (Erstatningssøgsmål — erstatning uden for kontraktforhold Retten størrelsen af de efter fælles aftale fastsatte erstatnings-
 — mælk — tillægsafgift — referencemængde — forordning beløb.
 (EF) nr. 2187/93 — erstatning til producenterne — afbrudt
 forældelse) 4) Såfremt en sådan aftale ikke kommer i stand, meddeler parterne
 inden samme frist Retten deres påstande opgjort i tal.
 (2002/C 118/34) 5) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (Processprog: tysk) (1) EFT C 174 af 25.6.1994.
 I sag T-187/94, Theresia Rudolph, Rasdorf-Grüsselbach (Tysk-
 land), ved Rechtsanwälte B. Meisterernst, M. Düsing, D. Man-
 stetten, F. Schulze og C.-H. Husemann, og med valgt adresse i
 Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuld- DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 mægtiget: A.-M. Colaert) og Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (befuldmægtigede: D. Booß, M. Niejahr, H.-J. Rabe
 og M. Núñez-Müller), angående en påstand om erstatning i den 7 februar 2002
 medfør af EF-traktatens artikel 178 og 215, stk. 2 (nu
 artikel 235 EF og 288, stk. 2, EF), for de af sagsøgeren lidte tab i sag T-199/94, Hans-Walter Gosch mod Kommissionen
 ved, at hun blev forhindret i at afsætte mælk i medfør af Rådets for De Europæiske Fællesskaber (1)
 forordning (EØF) nr. 857/84 af 31 marts 1984 om almindelige
 regler for anvendelse af den i artikel 5c i forordning (EØF)
 nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter (Erstatningssøgsmål — erstatning uden for kontraktforhold
 (EFT L 90, s. 13), suppleret med Kommissionens forordning — mælk — tillægsafgift — referencemængde — producent
 (EØF) nr. 1371/84 af 16 maj 1984 om gennemførelsesbestem- forpligtet til ikke-markedsføring — produktionen ikke ge-
 melserne for den tillægsafgift, der er omhandlet i artikel 5c i noptaget efter forpligtelsens ophør)
 forordning nr. 804/68 (EFT L 132, s. 11), har Retten (Fjerde
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og (2002/C 118/35)
 dommerne V. Tiili og R.M. Moura Ramos; justitssekretær:
 fuldmægtig D. Christensen, den 7 februar 2002 afsagt dom,
 hvis konklusion lyder således: (Processprog: tysk)
 1) Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber skal erstatte det tab, sagsøgeren har I sag T-199/94, Hans-Walter Gosch, Högersdorf (Tyskland),
 lidt som følge af anvendelsen af Rådets forordning (EØF) ved Rechtsanwälte D. Hansen og S. Vieregge, og med valgt
 nr. 857/84 af 31 marts 1984 om almindelige regler for adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske
 anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 Fællesskaber (befuldmægtigede: D. Booß, M. Niejahr og
 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter, som suppleret M. Núñez-Müller), angående en påstand om erstatning i medfør
 ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 af 16 maj af EF-traktatens artikel 178 og 215, stk. 2 (nu artikel 235 EF
 1984 om gennemførelsesbestemmelserne for den tillægsafgift, og 288, stk. 2, EF), for de af sagsøgeren lidte tab ved, at han
 der er omhandlet i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68, blev forhindret i at afsætte mælk i medfør af Rådets forordning
 for så vidt som disse forordninger ikke indeholder nogen (EØF) nr. 857/84 af 31 marts 1984 om almindelige regler for
 bestemmelse om tildeling af en referencemængde til producenter, anvendelse af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68
 som efter at have påtaget sig en forpligtelse i henhold til Rådets omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter (EFT L 90,
 forordning (EØF) nr. 1078/77 af 17 maj 1977 om indførelse s. 13), suppleret med Kommissionens forordning (EØF)
 ---pagebreak--- 18.5.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 118/23
 nr. 1371/84 af 16 maj 1984 om gennemførelsesbestemmelser- 1) Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De
 ne for den tillægsafgift, der er omhandlet i artikel 5c i Europæiske Fællesskaber skal erstatte det tab, sagsøgeren har
 forordning nr. 804/68 (EFT L 132, s. 11), har Retten (Fjerde lidt som følge af anvendelsen af Rådets forordning (EØF)
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og nr. 857/84 af 31 marts 1984 om almindelige regler for
 dommerne V. Tiili og R.M. Moura Ramos; justitssekretær: anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68
 fuldmægtig D. Christensen, den 7 februar 2002 afsagt dom, omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter, som suppleret
 hvis konklusion lyder således: ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 af 16 maj
 1984 om gennemførelsesbestemmelserne for den tillægsafgift,
 der er omhandlet i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68,
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. for så vidt som disse forordninger ikke indeholder nogen
 bestemmelse om tildeling af en referencemængde til producenter,
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. som efter at have påtaget sig en forpligtelse i henhold til Rådets
 forordning (EØF) nr. 1078/77 af 17 maj 1977 om indførelse
 af en præmieordning for ikke-markedsføring af mælk og
 (1) EFT C 218 af 6.8.1994. mejeriprodukter og for omstilling af malkekvægsbesætninger
 ikke har leveret mælk i det af den pågældende medlemsstat
 valgte referenceår.
 2) Sagsøgeren har krav på erstatning for de tab, der er lidt som
 følge af anvendelsen af forordning nr. 857/84, for perioden
 mellem den 5 august 1987 og den 28 marts 1989.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 3) Inden seks måneder efter domsafsigelsen meddeler parterne
 Retten størrelsen af de efter fælles aftale fastsatte erstatnings-
 beløb.
 den 7 februar 2002
 4) Såfremt en sådan aftale ikke kommer i stand, meddeler parterne
 i sag T-201/94, Erwin Kustermann mod Rådet for Den inden samme frist Retten deres påstande opgjort i tal.
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (1) 5) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (Erstatningssøgsmål — erstatning uden for kontraktforhold (1) EFT C 218 af 6.8.1994.
 — mælk — tillægsafgift — referencemængde — forordning
 (EF) nr. 2187/93 — erstatning til producenterne — afbrudt
 forældelse)
 (2002/C 118/36)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: tysk)
 af 7 februar 2002
 i sag T-261/94, Bernhard Schulte mod Rådet for Den
 I sag T-201/94, Erwin Kustermann, Eggenthal (Tyskland), ved Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Rechtsanwälte H.-P. Ried, Y. Schur og R. Brukhardt, og med Fællesskaber (1)
 valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske
 Union (befuldmægtiget: A.-M. Colaert) og Kommissionen
 (»Erstatningssøgsmål — erstatning uden for kontraktfor-
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: D. Booß,
 hold — mælk — forordning (EF) nr. 2187/93 — erstatning
 M. Niejahr, H.-J. Rabe og M. Núñez-Müller), angående en
 til producenterne — national retsakt — forældelse«)
 påstand om erstatning i medfør af EF-traktatens artikel 178 og
 215, stk. 2 (nu artikel 235 EF og 288, stk. 2, EF), for de af
 sagsøgeren lidte tab ved, at hun blev forhindret i at afsætte (2002/C 118/37)
 mælk i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af
 31 marts 1984 om almindelige regler for anvendelse af den i (Processprog: tysk)
 artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på
 mælk og mejeriprodukter (EFT L 90, s. 13), suppleret med
 Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 af 16 maj 1984
 om gennemførelsesbestemmelserne for den tillægsafgift, der er I sag T-261/94, Bernhard Schulte, Delbrück (Tyskland), ved
 omhandlet i artikel 5c i forordning nr. 804/68 (EFT L Rechtsanwalt R. Freise, mod Rådet for Den Europæiske Union
 132, s. 11), har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af (befuldmægtigede: A.-M. Colaert og M. Núñez-Müller) og
 afdelingsformanden, P. Mengozzi, og dommerne V. Tiili og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 R.M. Moura Ramos; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, gede: D. Booß, M. Niejahr og M. Núñez-Müller), angående en
 den 7 februar 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: påstand om erstatning i medfør af EF-traktatens artikel 178 og


text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/12
 Sag anlagt den 19. september 2012 — Europa-Kommissionen mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-427/12)
 2012/C 355/20
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved B. Smulders, C. Zadra og E. Manhaeve, som befuldmægtigede)
 Sagsøgte: Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Artikel 80, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 af 22. maj 2012 om tilgængeliggørelse på markedet og anvendelse af biocidholdige produkter (1) annulleres for så vidt som den foreskriver vedtagelse af bestemmelser om gebyrer, der skal erlægges til Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), ved en gennemførelsesretsakt som omhandlet i artikel 291 TEUF og ikke ved en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 290 TEUF.
 —
 Virkningerne af den annullerede bestemmelse samt af enhver afgørelse, som bliver truffet på grundlag heraf, opretholdes, indtil en ny bestemmelse, der skal træde i stedet for den annullerede, træder i kraft inden for en rimelig tid
 —
 De sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Subsidiært, for det tilfælde, at Domstolen måtte fastslå, at denne påstand om en delvis annullation ikke kan antages til realitetsbehandling:
 —
 Den nævnte forordning annulleres i sin helhed.
 —
 Virkningerne af den annullerede forordning samt af enhver afgørelse, som bliver truffet på grundlag heraf, opretholdes, indtil en ny lovgivning, der skal træde i stedet for den annullerede, træder i kraft inden for en rimelig tid.
 —
 De sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen har fremført et enkelt anbringende til støtte for sit søgsmål vedrørende tilsidesættelse af traktaten og navnlig af ordningen med tildeling af de lovgivningsbeføjelser, som EU-lovgiver kan tildele Kommissionen i henhold til artikel 290 TEUF og artikel 291 TEUF.
 Kommissionen gør gældende, at Rådet og Europa-Parlamentet med urette har besluttet at tildele Kommissionen gennemførelsesbeføjelser på grundlag af artikel 291 TEUF for at fastsætte de gebyrer, der skal betales til Det Europæiske Kemikalieagentur. Ifølge Kommissionen er den retsakt, den skal vedtage på grundlag af artikel 80, stk. 1, i forordning (EU) nr. 528/2012, faktisk en delegeret retsakt som omhandlet i artikel 290 TEUF, for så vidt som den har til formål at udbygge visse ikke-væsentlige bestemmelser i den lovgivningsmæssige retsakt. Henset til såvel arten af de beføjelser, der er tildelt Kommissionen, som til formålet med den retsakt, der skal vedtages på grundlag af disse beføjelser, bør en sådan retsakt derfor vedtages i overensstemmelse med proceduren i artikel 290 TEUF og ikke efter procedurerne i artikel 291 TEUF.
 (1) EUT L 167, s. 1.


text:
16.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 11/35
 Appel iværksat den 11. november 2009 af Eckehard Rosenbaum til prøvelse af dom afsagt den 10. september 2009 af Personaleretten i sag F-9/08, Rosenbaum mod Kommissionen
 (Sag T-452/09 P)
 2010/C 11/65
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Eckehard Rosenbaum (Bonn, Tyskland) (ved Rechtsanwalt H.J. Rüber)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Rådet for Den Europæiske Union
 Appellantens påstande
 —
 Personalerettens dom af 10. september 2009 i sagen Rosenbaum mod Kommissionen ophæves.
 —
 Kommissionens afgørelse om appellantens indplacering i lønklasse annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at indplacere appellanten i lønklasse uden forskelsbehandling og i overensstemmelse med hans erhvervserfaring og pålægges at træffe de fornødne foranstaltninger til opfyldelse af dommen.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellen er iværksat til prøvelse af Personalerettens dom af 10. september 2009 i sag F-9/08, Rosenbaum mod Kommissionen, hvorved Kommissionen blev frifundet.
 Appellanten har til støtte for sin appel for det første gjort gældende, at Personaleretten ikke foretog en fuldstændig prøvelse af appellantens første anbringende. Appellanten har endvidere anført, at Personaleretten foretog en urigtig retsanvendelse, idet den forkastede de tre øvrige anbringender, da appellanten i modsætning til Personaleretten er af den opfattelse, at disse anbringender kan medføre en annullation af den anfægtede foranstaltning. Endelig er appellanten af den opfattelse, at det er relevant for vurderingen af den anfægtede afgørelses retmæssighed, at der ikke afholdtes udvælgelsesprocedurer på et højere niveau, hvorfor afvisningen af de beviser, der blev fremlagt i den forbindelse, er retsstridig.


text:
21.12.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 377/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 22. oktober 2013 — Agenzia delle Dogane og Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane mod ADL American Dataline Srl
 (Sag C-546/13)
 2013/C 377/15
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte suprema di cassazione
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Agenzia delle Dogane og Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane
 Sagsøgt: ADL American Dataline Srl
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 10, stk. 2, og artikel 12 i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (1) af 23. juli 1987 samt retssikkerhedsprincippet til hinder for, at der af de ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1549/2006 af 17. oktober 2006 (2) indførte ændringer i de forklarende bestemmelser til kapitel 84 i Toldtariffen, II del, i Bilag I (hvormed højttalere er blevet udelukket fra position 8471, såfremt de foreligger særskilt fra automatiske databehandlingsmaskiner), udledes fortolkningsbidrag for at lægge til grund, at de af selskabet ADL s.r.l. (3) (...) indførte varer (...) udfører en selvstændig funktion (lydgengivelse og -forstærkning), »bortset fra« databehandling?
 2)
 Skal de af selskabet ADL s.r.l. (...) indførte varer (...) i sin egenskab af »højttalere«, som markedsføres særskilt fra den automatiske databehandlingsmaskine, opfattes som udstyr, der »udfører en selvstændig funktion, bortset fra databehandling«, — såfremt lydgengivelsen og — forstærkningen skal kvalificeres som en sådan funktion — eller kan de opfattes som anlægsenheder, der ikke udfører en selvstændig funktion, bortset fra databehandling, fordi varerne henset til deres specifikke tekniske kendetegn (tilslutning udelukkende med USB-kabel; behov for operativsystemet MAC OS 9) »ikke udfører en arbejdsfunktion, som de kunne udføre uden brug af en sådan maskine (dvs. en automatisk databehandlingsmaskine)« (jf. Domstolens dom af 19.10.2000, sag C-339/98, Peacock AG, præmis 14 og 15, og af 18.7.2007, sag C-142/06, Olicom, præmis 20, 29 og 30, i henhold til hvilke, selv om disse domme vedrører en anden udstyrstype — netværkskort og kombinerede kort —, varerne ikke har andre selvstændige funktioner »bortset fra (databehandling)«, når to elementer foreligger, navnlig at udstyret udelukkende kan fungere med brug af en pc, og at det er i stand til at modtage og omdanne de signaler, computeren har behandlet, til signaler, som det eksterne miljø kan anvende)?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23.7.1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (EFT L 256, s. 1).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1549/2006 af 17.10.2006 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 301, s. 1).
 (3) Der er tale om »højttalere fremstillet af det amerikanske selskab Harman Multimedia og bestemt til udelukkende at anvendes som periferiudstyr (udlæseenhed) til »APPLE« computere«.


text:
C 278/34 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 5.9.98
 Slettelse af sag C-403/97 (1) Slettelse af sag C-406/97 (1)
 (98/C 278/71) (98/C 278/74)
 Ved kendelse af 25. maj 1998 har prñsidenten for De Ved kendelse af 15. juni 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-403/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber C-406/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 mod Forbundsrepupublikken Tyskland, skal slettes af mod Storhertugdùmmet Luxembourg, skal slettes af regis-
 registret. tret.
 (1) EFT C 26 af 24.1.1998. (1) EFT C 41 af 7.2.1998.
 Slettelse af sag C-291/95 (1)
 Slettelse af sag C-411/97 (1)
 (98/C 278/72)
 (98/C 278/75)
 Ved kendelse af 15. juni 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 16. juni 1998 har prñsidenten for De
 C-291/95, Kongeriget Belgien mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 Europñiske Fñllesskaber, skal slettes af registret. C-411/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 268 af 14.10.1995.
 (1) EFT C 55 af 20.2.1998.
 Slettelse af sag C-155/97 (1)
 (98/C 278/73) Slettelse af sag C-105/97 (1)
 (98/C 278/76)
 Ved kendelse af 15. juni 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 25. juni 1998 har prñsidenten for De
 C-155/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registret. C-105/97, Leonardo Gulli mod Ente Poste Italiane
 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Pretura circonda-
 (1) EFT C 181 af 14.6.1997. riale di Trento), skal slettes af registret.
 (1) EFT C 142 af 10.5.1997.