text:
26.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/8
 Sag anlagt den 25. januar 2011 — Air France — KLM mod Kommissionen
 (Sag T-62/11)
 2011/C 95/13
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Air France — KLM (Paris, Frankrig) (ved advokaterne A. Wachsmann og S. Thibault-Liger)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Kommissionens afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, artikel 53 i EØS-aftalen og artikel 8 i aftalen mellem Det Schweiziske Forbund og Det Europæiske Fællesskab om lufttransporten sag COMP/39.258 — luftfragt, og begrundelsen for konklusionen annulleres i det hele i henhold til artikel 263 TEUF for så vidt afgørelsen vedrører Air France — KLM.
 —
 Subsidiært annulleres artikel 5, litra b) og d), i afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010, der pålægger Air France — KLM to bøder, og begrundelsen for konklusionen, eller disse bøder nedsættes til et passende beløb i henhold til artikel 261 TEUF.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren fremført tolv anbringender.
 1)
 Det første anbringende støttes på, at sagsøgeren urigtigt er blevet pålagt ansvaret for selskabet Air France og KLM’s adfærd i strid med begrundelsespligten, med reglerne om, at moderselskaber pålægges ansvaret for deres datterselskabers adfærd og om virksomhedssuccession indenfor koncerner samt principperne om personligt ansvar og om individuelle straffe.
 2)
 Ifølge det andet anbringende foreligger der en tilsidesættelse af retten til en uafhængig og upartisk domstol på grund af den anfægtede afgørelse, der er vedtaget af en myndighed, der på samme tid har beføjelser til at efterforske og pålægge straf, hvilket er i strid med artikel 47, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og artikel 6, stk. 1, i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.
 3)
 Ifølge det tredje anbringende foreligger der en tilsidesættelse af Kommissionens samarbejdsmeddelelse, der er vedtaget i 2002 (1), og af ligebehandlingsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning som følge af anvendelsen af denne meddelelse til fordel for Lufthansa/Swiss, der ikke opfylder betingelserne i samarbejdsmeddelelsen.
 4)
 Ifølge det fjerde anbringende foreligger der en tilsidesættelse af begrundelsespligten på grund af en modsigelse mellem konklusionen og begrundelsen i den anfægtede afgørelse for så vidt angår definitionen af den overtrædelse, der er gjort gældende overfor sagsøgeren.
 5)
 Ifølge det femte anbringende foreligger der en begrundelsesmangel og en tilsidesættelse af principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling på grund af afkaldet på at retsforfølge elleve flyselskaber.
 6)
 Ifølge det sjette anbringende foreligger der en tilsidesættelse af principperne om, at strafskærpelse ikke kan have tilbagevirkende kraft og om berettigede forventninger som følge af anvendelsen af Kommissionens retningslinjer fra 2006 om beregning af bøder (2) på beregningen af de bøder, der er pålagt sagsøgeren, på trods af, at disse retningslinjer blev vedtaget efter indledningen af undersøgelsen. Denne anvendelse af retningslinjerne fra 2006 med tilbagevirkende kraft har ført til en væsentlig forhøjelse af bødeniveauet, der ikke med rimelighed kunne forudses på tidspunktet for de faktiske omstændigheder.
 7)
 Ifølge det syvende anbringende foreligger der en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til at blive hørt og af princippet om ligebehandling ved beregningen af de bøder, der er pålagt sagsøgeren, da der ikke har fundet nogen kontradiktorisk forhandling sted vedrørende de afgørende forhold ved bødeberegningen.
 8)
 Ifølge det ottende anbringende foreligger der fejl ved beregningen af de bøder, der er pålagt sagsøgeren, da disse bøder er blevet beregnet på baggrund af forkerte salgsværdier, der i) kun omfatter de omhandlede tillægsgebyrer og ikke taksterne og ii) ikke omfatter de beløb, der svarer til 50 % af selskabet Air France og KLM’s inbound-indkomst i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
 9)
 Det niende anbringende vedrører en fejlagtige vurdering af grovheden af den af selskabet Air France og KLM udviste adfærd, idet der er anlagt åbenbart fejlagtige skøn og sket en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, dels ved at der ikke er taget hensyn til den mindre grove karakter af overtrædelsen vedrørende tillægsgebyrerne, parternes samlede beskedne markedsandel, selskabet Air France og KLM’s beskedne fortjenstmargen og selskabet Air France og KLM’s forværrede finansielle situation på grund af den økonomiske krise i luftfragtsektoren, dels ved at lade kontakterne vedrørende praksis udenfor Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde være omfattet af overtrædelsen omfang.
 10)
 Ifølge det tiende anbringende foreligger der en tilsidesættelse af princippet om straffes forholdsmæssighed og der er anlagt et åbenbart fejlagtigt skøn ved anvendelsen af et tillægsbeløb på 16 % for de bøder, der er pålagt sagsøgeren, og en manglende begrundelse vedrørende den takst på 16 %, som er anvendt i den forbindelse.
 11)
 Ifølge det ellevte anbringende er der foretaget en forkert beregning af varigheden af den overtrædelse, der er gjort gældende over selskabet Air France, hvilket har ført til en uberettiget forhøjelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren som følge af denne overtrædelse.
 12)
 Det tolvte anbringende vedrører den omstændighed, at nedsættelsen på 15 % af de bøder, der er pålagt sagsøgeren i henhold til reguleringsordninger om luftfragt mellem medlemsstaterne og tredjelande, er åbenlyst utilstrækkelig.
 (1) Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EUT 2002, C 45, s. 3).
 (2) Retningslinjer for beregning af bøder efter artikel 23, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1/2003 (EUT 2006, C 219, s. 2).


text:
C 166/12 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 30.5.98
 Slettelse af sag C-251/96 (1) Slettelse af sag C-305/95 (1)
 (98/C 166/20) (98/C 166/24)
 Ved kendelse af 29. oktober 1997 har prñsidenten for De Ved kendelse af 29. januar 1998 har formanden for Sjette
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 C-251/96, straffesag mod Giuseppe Cordella (anmodning besluttet, at sag C-305/95 (anmodning om prñjudiciel
 om prñjudiciel afgùrelse fra Pretura circondariale di afgùrelse fra Cour du travail de Mons), UniversiteÂ catho-
 Rovigo), skal slettes af registret. lique de Louvain mod Francine Plapied og Danielle Gallez,
 skal slettes af registret.
 (1) EFT C 294 af 5.10.1996.
 (1) EFT C 299 af 11.11.1995.
 Slettelse af sag C-224/96 (1)
 Slettelse af sag C-325/97 (1)
 (98/C 166/21)
 (98/C 166/25)
 Ved kendelse af 13. november 1997 har prñsidenten for Ved kendelse af 11. februar 1998 har prñsidenten for De
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-224/96, Promotion LeÂopold SA mod Europa-Parlamen- C-325/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 tet, skal slettes af registret. mod Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af regis-
 tret.
 (1) EFT C 269 af 14.9.1996.
 (1) EFT C 331 af 1.11.1997.
 Slettelse af sag C-91/97 (1)
 (98/C 166/22) Slettelse af sag C-238/97 (1)
 (98/C 166/26)
 Ved kendelse af 27. januar 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-91/ Ved kendelse af 18. februar 1998 har prñsidenten for De
 97 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Bundessozial- Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 gericht), Arif Altiney mod Bundesanstalt für Arbeit, skal C-238/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 slettes af registret. mod Kongeriget Spanien, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 131 af 26.4.1997. (1) EFT C 252 af 16.8.1997.
 Slettelse af sag C-146/96 (1)
 Slettelse af sag C-142/97 (1)
 (98/C 166/27)
 (98/C 166/23)
 Ved kendelse af 3. marts 1998 har formanden for Sjette
 Ved kendelse af 27. januar 1998 har prñsidenten for De Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers domstol beslut-
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag tet, at sag C-146/96, Kommissionen for De Europñiske
 C-142/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber Fñllesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland, skal
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registret. slettes af registret.
 (1) EFT C 181 af 14.6.1997. (1) EFT C 197 af 6.7.1996.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
23.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/44
 Sag anlagt den 7. december 2007 — YKK m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-448/07)
 (2008/C 51/83)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: YKK Corp. (Tokyo, Japan), YKK Holding Europe BV (Sneek, Nederlandene), YKK Stocko Fasteners GmbH (Wuppertal, Tyskland) (ved lawyers H. Kaneko og C. Vennemann)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af den anfægtede beslutning for så vidt som den vedrører hver af sagsøgerne.
 —
 Som følge heraf ophæves bøderne pålagt hver af sagsøgerne.
 —
 Subsidiært, annullation af den anfægtede beslutnings artikel 2, for så vidt som den vedrører hver af sagsøgerne, eller i det mindste ophævelse eller nedsættelse af bøderne pålagt hver af sagsøgerne.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 4257 endelig udg. af 19. september 2007 i sag COMP/E-1/39.168 — PO/ Kortevarer i metal og plast: lynlåse, hvorved Kommissionen konstaterede, at sagsøgerne sammen med andre virksomheder havde tilsidesat artikel 81 EF ved at:
 —
 aftale koordinerede prisforhøjelser og udveksle fortrolige oplysninger om priser og indførelse af prisforhøjelser indenfor »Basel, Wuppertal og Amsterdamsamarbejdet«.
 —
 fastsætte og kontrollere priser og fordele kunder i et bilateralt samarbejde med Prym Fashion.
 —
 udveksle oplysninger om og drøfte priser og aftale en metode til fastsættelse af minimumspriser i en trilateral aftale med Coats og Prym.
 Sagsøgerne har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at det udgør en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet at pålægge dem en multiplikator på 1,25 med henblik på afskrækkelse.
 Hvad angår »Basel, Wuppertal og Amsterdamsamarbejdet« har sagsøgerne påstået, at Kommissionen med hensyn til YKK Stocko Fasteners har foretaget en urigtig anvendelse af artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003 (1), der bestemmer, at en bøde pålagt en virksomhed ikke kan overstige 10 % af den samlede omsætning i det foregående regnskabsår. Endvidere er forhøjelsen på 1,25 med henblik på afskrækkelse ifølge sagsøgerne ikke berettiget for perioden forud for YKK Holding Europes overtagelse af YKK Stocko Fasteners.
 Vedrørende den bilaterale aftale mellem Prym Fashion og sagsøgerne YKK Stocko Fasteners og YKK Corp, har sagsøgerne anført, at Kommissionen ukorrekt antog, at der var tale om et verdensomspændende samarbejde.
 Hvad angår det trilaterale samarbejde mellem Coats, Prym og sagsøger YKK Holding Europe finder sagsøgerne, at
 —
 Kommissionen ikke på tilstrækkelig måde har godtgjort, at drøftelserne om harmonisering af priser på de fem møder om lynlåse i 1998 og 1999 udgør en aftale eller en samordnet praksis i strid med artikel 81 EF.
 —
 hvis drøftelserne på de fem møder om lynlåse i 1998 og 1999 skulle udgøre en tilsidesættelse af artikel 81 EF, skulle sagsøgerne være tildelt en nedsættelse af bøderne for deres samarbejde med Kommissionen i henhold til Kommissionens samarbejdsmeddelelse.
 —
 disse drøftelser er ikke tilstrækkeligt alvorlige til at blive betragtet som en »meget alvorlig« tilsidesættelse.
 —
 den af Kommissionen pålagte bøde er uforholdsmæssig i forhold til enhver mulig tilsidesættelse.
 —
 Kommissionen undlod at tage stilling til en sådan tilsidesættelses indvirkning på EF-markedet.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 1, s. 1).


text:
16.3.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 68/9
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- Sag anlagt den 31. januar 2002 af Kommissionen for De
 ninger. Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (Sag C-28/02)
 Artikel 249 EF, hvorefter et direktiv med hensyn til det
 tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, som det (2002/C 68/18)
 rettes til, indebærer en forpligtelse for medlemsstaterne til at
 overholde de gennemførelsesfrister, der er fastsat i direktiver.
 For så vidt angår ovennævnte direktiv udløb denne frist den
 18. januar 2001, uden at Den Italienske Republik havde
 udstedt de bestemmelser, der var nødvendige for at efterkom-
 me direktivet.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 31. januar 2002 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Gregorio
 Valero Jordana, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuld-
 mægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Luis Escobar
 Guerrero, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret,
 Kirchberg.
 Sag anlagt den 31. januar 2002 af Kongeriget Spanien mod
 Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-26/02) Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 (2002/C 68/17)
 — Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets
 direktiv 1999/94/EF af 13. december 1999 om adgang til
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den forbrugeroplysninger om brændstoføkonomi og CO2-
 31. januar 2002 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske emissioner i forbindelse med markedsføring af nye per-
 Union af Kongeriget Spanien ved Rosario Silva de Lapuerta, sonbiler (1), idet det ikke har sat de love og administrative
 som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg. bestemmelser i kraft, der er nødvendige for at efterkomme
 direktivet, eller i givet fald ikke har givet Kommissionen
 underretning herom.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Note 2 i rubrikken om ansjoser i »område IX, X, CECAF — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost-
 34.1.1« (EF-farvande) i bilag I D til Rådets forordning (EF) ninger.
 nr. 2555/2001 (1) af 18. december 2001 om fastsættelse
 for 2002 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingel-
 ser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande
 gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre
 farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger, annul-
 leres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale
 sagens omkostninger.
 I henhold til artikel 12 i direktiv 1999/94/EF skulle Kongeriget
 Spanien senest den 18. januar 2001 træffe de nødvendige
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter foranstaltninger for at efterkomme direktivet og underrette
 Kommissionen herom.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de
 i sag C-22/01 (2) anførte.
 (1) EFT L 12 af 18.1.2000, s. 16.
 ( 1) EFT L 347 af 31.12.2001, s. 1.
 (2) EFT C 79 af 10.3.2001, s. 18.


text:
29.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/49
 Sag anlagt den 23. april 2015 — ZZ og ZZ mod Parlamentet
 (Sag F-62/15)
 (2015/C 213/79)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: ZZ og ZZ (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)
 Sagsøgte: Europa-Parlamentet
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelserne om nedsættelse af den justeringskoefficient, der finder anvendelse på pensionen til sagsøgerne, som er bosat i Danmark, således som dette fremgår af deres pensionsopgørelser for juni 2014, og påstand om erstatning af det ikke-økonomiske tab, der angiveligt er lidt som følge af de divergerende og modstridende oplysninger med henblik på at begrunde de anfægtede afgørelser.
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af de afgørelser, der er indeholdt i pensionsopgørelsen for juni 2014, hvorved den justeringskoefficient, der finder anvendelse på sagsøgernes pension, er nedsat fra den 1. januar 2014.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger og at betale et beløb, der fastsættes efter ret og billighed, i erstatning for det forvoldte ikke-økonomiske tab.


text:
7.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/44
 Sag anlagt den 23. december 2008 — DVB Project mod KHIM — Eurotel (DVB)
 (Sag T-578/08)
 (2009/C 55/78)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: DVB Project (Le Grand Saconnex, Schweiz) (ved lawyer W. Pors)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Eurotel SpA (Milano, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 14. oktober 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1387/2007-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Varemærket »DVB« for varer og tjenesteydelser i klasse 9 og 38
 Indehaver af EF-varemærket: DVB Project
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Eurotel SpA
 Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om ugyldighed
 Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen og annullation af den anfægtede beslutning
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret urigtigt fastslog, at et monopol på det registrerede EF-varemærke, der er genstand for en ugyldighedsbegæring, alvorligt ville hæmme erhvervsdrivendes virksomhed på området for telekommunikation; tilsidesættelse af artikel 7, stk. 3, og artikel 51, stk. 2, i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret undlod at undersøge velbegrundetheden af sagsøgerens anbringende om særpræg opnået ved brug.


text:
12.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/3
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 22. september 2011 — Budějovický Budvar, národní podnik mod Anheuser-Busch, Inc. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-482/09) (1)
 (Varemærker - direktiv 89/104/EØF - artikel 9, stk. 1 - begrebet »at tåle« - rettighedsfortabelse på grund af passivitet - begyndelsestidspunkt for fristen for rettighedsfortabelse - betingelser, der skal være opfyldt, for at fristen for rettighedsfortabelse begynder at løbe - artikel 4, stk. 1, litra a) - registrering af to identiske varemærker, som betegner varer af samme art - varemærkets funktioner - redelig sideløbende brug)
 2011/C 331/04
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Budějovický Budvar, národní podnik
 Sagsøgt: Anheuser-Busch, Inc.
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — fortolkning af artikel 4, stk. 1, litra a) og artikel 9, stk. 1, i direktiv 89/104/EØF, Rådets første direktiv af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (EFT L 40, s. 1) — rettighedsfortabelse på grund af passivitet — begrebet »at tåle« — fællesskabsretligt begreb — muligheden for at anvende national ret på området, herunder reglerne vedrørende redelig, sideløbende brug af to identiske mærker
 Konklusion
 1)
 »Passivitet« som omhandlet i artikel 9, stk. 1, i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker er et EU-retligt begreb, og indehaveren af et ældre varemærke kan ikke hævdes at have tålt en tredjemands lange og veletablerede, redelige brug af et yngre varemærke, der er identisk med varemærkeindehaverens, som varemærkeindehaveren længe har kendt til, når han har været ude af stand til at forhindre denne brug.
 2)
 En registrering af det ældre varemærke i den berørte medlemsstat er ikke en nødvendig betingelse for, at fristen for rettighedsfortabelse på grund af passivitet som omhandlet i artikel 9, stk. 1, i direktiv 89/104 begynder at løbe. De nødvendige betingelser for, at fristen for rettighedsfortabelse begynder at løbe, og som det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, er for det første registrering af det yngre varemærke i det berørte medlemsstat, for det andet, at anmeldelsen af dette varemærke er sket i god tro, for det tredje, at indehaveren af det yngre varemærke har anvendt mærket i den medlemsstat, det er registreret i, og for det fjerde, at indehaveren af det ældre varemærke har haft kendskab til registreringen af det yngre varemærke og til anvendelsen af dette mærke efter dets registrering.
 3)
 Artikel 4, stk. 1, litra a), i direktiv 89/104 skal fortolkes således, at indehaveren af et ældre varemærke ikke kan få et identisk yngre varemærke, som betegner varer af samme art, annulleret i en situation, hvor der har været tale om en længerevarende, redelig og sideløbende brug af to varemærker, når denne brug under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede ikke gør eller kan gøre indgreb i varemærkets væsentligste funktion, som er at garantere varens eller tjenesteydelsens oprindelse over for forbrugerne.
 (1) EUT C 24 af 30.1.2010.


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/47
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 26. juni 2013 Buschak mod Kommissionen
 (Sag F-56/12) (1)
 (Personalesag - midlertidigt ansat - arbejdsløshedsunderstøttelse - pensionsbidrag - for sent indgivet klage)
 2013/C 252/81
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Willy Buschak (Dresden, Tyskland) (ved advokat T. Menssen)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved B. Eggers og D. Martin, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om ikke efter udløbet af sagsøgerens kontrakt som midlertidigt ansat at betale pensionsbidrag i den periode, hvor han var arbejdsløs, til en national pensionsordning eller til Den Europæiske Unions pensionsordning og påstand om, at sagsøgeren enten optages i sidstnævnte pensionsordning, eller at hans pensionsrettigheder overføres til en national pensionsordning
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Willy Buschak bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 243 af 11.8.2012, s. 34.


text:
20.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 53/32
 Sag anlagt den 30. november 2016 — Access Info Europe mod Kommissionen
 (Sag T-852/16)
 (2017/C 053/40)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Access Info Europe (Madrid, Spanien) (ved advokaterne O. Brouwer, E. Raedts og J. Wolfhagen)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse C(2016) 6030 af 19. september 2016 om afslag på aktindsigt i de af sagsøgeren ansøgte dokumenter i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder eventuelle intervenerende parters omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.
 1.
 Det første anbringende vedrører det forhold, at Kommissionen ikke har anvendt artikel 4, stk. 1, litra a), tredje led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 korrekt, da den har truffet afgørelse om, at aktindsigt i de ønskede dokumenter vil være til alvorlig skade for beskyttelsen af internationale forbindelser.
 2.
 Med det andet anbringende anføres det, at Kommissionen ikke har anvendt artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 korrekt, da den har truffet afgørelse om, at aktindsigt i de ønskede dokumenter vil være til skade for beskyttelsen af de retslige procedurer, der var indledt i sagerne T-192/16, T-193/16 og T-257/16, og at aktindsigt i de nævnte dokumenter vil være til skade for Kommissionens interesse i at søge juridisk rådgivning og modtage åben, objektiv og omfattende rådgivning. Det anføres ligeledes, at Kommissionen ikke har anerkendt, at aktindsigt i de ønskede dokumenter er af en mere tungtvejende offentlig interesse, og at de derfor bør udleveres.
 3.
 Med det tredje anbringende anføres det, at Kommissionen ikke har anvendt artikel 4, stk. 3, første og andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1049/2001 korrekt, da den har truffet afgørelse om, at aktindsigt i de ønskede dokumenter vil være til alvorlig skade for beslutningsprocessen, og/eller idet den har undladt at anerkende, at der forelå en mere tungtvejende offentlig interesse, navnlig fordi den pågældende beslutningsproces er afsluttet.
 4.
 Med det fjerde anbringende anføres det subsidiært, at Kommissionen ikke har anvendt artikel 4, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1049/2001 korrekt, da den ikke har givet i det mindste delvis aktindsigt i de ønskede dokumenter, som den har tilbageholdt i deres helhed.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).


text:
C 317/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.11.2001
 Ifølge sagsøgeren udførte det administrerende selskab sine tildelte sagsøgeren kontrakten vedrørende parti nr. 5 om
 ydelser i forbindelse med ladningen utilfredsstillende, og det transport af 6 500 tons skummetmælkspulver fra Irland til
 polske politi pålagde sagsøgeren bøder efter at have konstateret Rusland.
 tilfælde af overvægt. Endvidere rejste det administrerende
 selskab krav om forudbetaling af ekstraomkostningerne i Department of Agriculture, Food and Rural Development
 forbindelse med ladningen. (D.A.F.) overgav imidlertid sagsøgeren varerne med betydelig
 forsinkelse, hvilket tvang selskabet til at betale rederen omkost-
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende, at ningerne som følge af, at det af selskabet fragtede skib lå stille.
 Kommissionen er ansvarlig såvel inden som uden for kontrakt-
 forhold. Til støtte for sine påstande om erstatning af det lidte tab gør
 sagsøgeren gældende, at Kommissionen ifalder ansvar inden
 Sagsøgeren fremfører herved de samme argumenter som i sag for, subsidiært uden for kontraktforhold. Til støtte herfor
 T-215/01 og gør gældende, at ekstraomkostningerne i den fremfører sagsøgeren tilsvarende anbringender og argumenter
 foreliggende sag blev forvoldt af den handlemåde, som blev som i sag T-215/01.
 fulgt af interventionsorganets lager, der krævede forudbetaling
 af et pristillæg for frigivelse og ladning af varerne, og som
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1815/1999 af 18.8.1999 om
 udførte transaktionerne i forbindelse hermed utilfredsstillende, levering af skummetmælkspulver til Rusland (EFT L 220, s. 13).
 hvorved sagsøgeren pådrog sig bøder.
 Slettelse af sag T-42/00 (1)
 Sag anlagt den 24. september 2001 af Calberson G.E. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (2001/C 317/71)
 (Sag T-221/01) (Processprog: tysk)
 (2001/C 317/70) Ved kendelse af 5. juni 2001 har formanden for Anden
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 (Processprog: fransk) besluttet, at sag T-42/00, City-Broker Deutschland GmbH mod
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der og Design), skal slettes af registeret.
 den 24. september 2001 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af selskabet Calberson G.E., Paris,
 ved avocat Thierry Gallois. (1) EFT C 135 af 13.5.2000.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgø-
 relse svarende til fakturabeløbene på 114 4316 BRU
 Slettelse af sag T-359/00 (1)
 (25 761,11 USD) og 413 1828 BRU (23 115,49 EUR).
 — Det fastslås, at der skal betales legale renter af godtgørel- (2001/C 317/72)
 sen fra den ottende dag efter udstedelsen af de ubetalte
 fakturaer (Processprog: spansk)
 — Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost- Ved kendelse af 21. juni 2001 har formanden for Fjerde
 ninger. Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-359/00, Organización de Productores
 Asociados de Grandes Atuneros Congeladores (OPAGAC) y
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Empresarios Asociados mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 Sagsøgeren har forklaret, at Kommissionen ved beslutning af
 23. september 1999 i henhold til forordning nr. 1815/1999 (1) (1) EFT C 45 af 10.2.2001.


text:
22.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/38
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 8. november 2007 — Charlott mod KHIM — Charlo (Charlott France Entre Luxe et Tradition)
 (Sag T-169/06) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket Charlott France Entre Luxe et Tradition - ældre nationalt figurmærke Charlot - reel brug af det ældre varemærke - artikel 43, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2007/C 315/72)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Charlott SARL (Chaponost, Frankrig) (ved avocats L. Conrad, T. Parisot og L. Tremeaud)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Charlo — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA og Charlott SARL
 Sagens genstand
 Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 24. april 2006 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 223/2005-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Charlo — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA og Charlott SARL.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Charlott SARL betaler sagens omkostninger med undtagelse af de omkostninger, der er afholdt af intervenienten.
 3)
 Charlo — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 212 af 2.9.2006.


text:
Nr . C 180/ 12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 6 . 96
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling ) ( Sjette Afdeling)
 af 28 . marts 1996 af 25 . april 1996
 i sag C-3 18/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles i sag C-274/93 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (*) skaber mod Storhertugdømmet Luxembourg ( 1 )
 (Traktatbrud — offentlige bygge- og anlægskontrakter — (Traktatbrud — manglende gennemførelse afRådets direk
 manglende offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse) tiv 86/609/EØF — beskyttelse af dyr, der anvendes til
 { 961C 180/23 ) forsøg og andre videnskabelige formål)
 ( 96/C 180/24 )
 (Processprog: tysk) (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-274/93 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber ( befuldmægtiget: Xavier Lewis ) mod Storhertug
 I sag C-3 1 8/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles dømmet Luxembourg, angående en påstand om, at det
 skaber ved Hendrik van Lier og oprindeligt Angela Barden fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat
 hewer, derefter Claudia Schmidt, som befuldmægtigede, sine forpligtelser efter artikel 25 i Rådets direktiv 84/
 mod Forbundsrepublikken Tyskland ved Ernst Roder og 609/EØF af 24 . november 1986 om indbyrdes tilnærmelse
 Gereon Thiele, som befuldmægtigede, angående en påstand af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser
 om, at det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv videnskabelige formål, og efter EØF-traktatens artikel 5 og
 71 /305/EØF af 26 . juli 1971 om samordning af fremgangs 189 ved ikke at have truffet alle de nødvendige foranstalt
 måderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og ninger til at efterkomme direktivet inden for de fastsatte
 anlægskontrakter ( EFT 1971 II, s . 613 ), som ændret ved frister, har Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af
 Rådets direktiv 89/440/EØF af 18 . juli 1989 ( EFT L 210, afdelingsformanden, C. N. Kakouris, og dommerne G.
 s . 1 ), da Wasser- und Schiffahrtsamt Emden har indgået en Hirsch ( refererende dommer ), F. A. Schockweiler, P. J. G.
 offentlig bygge- og anlægskontrakt om uddybning af den Kapteyn og J. L. Murray; generaladvokat: F. G. Jacobs;
 nedre Ems fra Papenburg til Oldersum ved udbud efter justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Hol
 forhandling uden forudgående offentliggørelse af en stein, den 25 . april 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 udbudsbekendtgørelse i De Europæiske Fællesskabers således :
 Tidende, har Domstolen ( Femte Afdeling ), sammensat af
 afdelingsformanden, D. A. O. Edward, og dommerne J. C. 1 ) Sagen afvises.
 Moitinho de Almeida, P. Jann ( refererende dommer ),
 L. Sevôn og M. Wathelet; generaladvokat: M. B. Elmer; 2 ) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens om
 justitssekretær : R. Grass , den 28 . marts 1996 afsagt dom, kostninger.
 hvis konklusion lyder således :
 0 ) EFT nr. C 168 af 19 . 6 . 1993 .
 1 ) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine for
 pligtelser i henhold til Rådets direktiv 71 /305/EØF af
 26. juli 1971 om samordning affremgangsmåderne med
 hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskon DOMSTOLENS DOM
 trakter, som ændret ved Rådets direktiv 89/440/EØF af
 1 8, juli 1 989, da Wasser- und Schiffahrtsamt Emden har ( Femte Afdeling )
 indgået en offentlig bygge- og anlægskontrakt om af 25 . april 1996
 uddybning af den nedre Ems fra Papenburg til Older
 sum ved udbud efter forhandling uden forudgående i sag C-87/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse i De Eu skaber mod Kongeriget Belgien ( 1 )
 ropæiske Fællesskabers Tidende . (Offentlige kontrakter — transportsektoren — direktiv
 90/53 l/EØF)
 ( 96/C 180/25 )
 2 ) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkost
 ninger. (Processprog: fransk)
 (') EFT nr . C 380 af 31 . 12 . 1994 .
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-87/94 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber ( befuldmægtiget: Hendrik van Lier ) mod Kongeriget


text:
8.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 64/14
 Domstolens kendelse af 29. november 2007 — Eurostrategies SPRL mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-122/07 P) (1)
 (Appel - kendelse om slettelse - ophævelse - omkostninger)
 (2008/C 64/21)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Eurostrategies SPRL (ved R. Lang og solicitor S. Crosby)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. Costa de Oliveira og M.I. Hadjiyiannis, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af formanden for Fjerde Afdeling ved Retten i Første Instans den 1. december 2006 i sag T-203/06, Eurostrategies mod Kommissionen, hvorved Retten slettede sagen fra Rettens register og pålagde appellanten at betale sagens omkostninger.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Eurostrategies SPRL betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 95 af 28.4.2007.


text:
21.4.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/24
 Rettens dom af 6. marts 2012 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-230/10) (1)
 (EUGFL - Garantisektionen - udgifter, som er udelukket fra finansiering - frugt og grøntsager - forpligtelse til dokumentation for udgifter - betingelser for anerkendelse af producentorganisationer)
 2012/C 118/40
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (først ved abogados del Estado M. Muñoz Pérez og A. Rubio González, derefter ved A. Rubio González)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Jimeno Fernández, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse 2010/152/EU af 11. marts 2010 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), »Garantisektionen«, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 63, s. 7), for så vidt som den udelukker visse udgifter afholdt af Kongeriget Spanien i frugt- og grøntsagssektoren
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 209 af 31.7.2010.


text:
14.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Varna (Bulgarien) den 13. juni 2017 — »Varna Holideis« EOOD mod Direktor na Direktsia »Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika« Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
 (Sag C-364/17)
 (2017/C 269/18)
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad Varna
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger:»Varna Holideis« EOOD
 Sagsøgt: Direktor na Direktsia »Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika« Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Skal artikel 90, stk. 1, og artikel 185, stk. 1, i direktiv 2006/112 (1) fortolkes således, at de kræver en regulering af det foretagne momsfradrag for en leverance også i et tilfælde som i hovedsagen, hvor den retshandel, for hvilken momsfradraget blev foretaget, er blevet erklæret ugyldig ved en endelig dom, eller skal det, henset til definitionen i artikel 14, stk. 1, i direktiv 2006/112, i et sådant tilfælde lægges til grund, at der ikke foreligger en leverance, og at afgiftskravet fra begyndelsen af ikke er opstået?
 2.
 Skal artikel 185, stk. 1 og 2, i direktiv 2006/112 fortolkes således, at der i mangel af en national bestemmelse om regulering af et foretaget momsfradrag i tilfælde af, at en retshandel erklæres ugyldig ved dom, kan ske regulering ved direkte anvendelse af direktivets artikel 90, stk. 1?
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT 2006, L 347, s. 1).


text:
28.10.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/20
 Sag anlagt den 26. august 2006 — Budějovický Budvar mod KHIM — Anheuser-Busch (BUD)
 (Sag T-225/06)
 (2006/C 261/39)
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: Budějovický Budvar, národni podnik (České Budějovice, Den Tjekkiske Republik) (ved: avocat F. Fajgenbaum)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Anden part i sagen for appelkammeret: Anheuser-Busch, Incorporated
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse truffet den 14. juni 2006 af Harmoniseringskontorets Andet Appelkammer annulleres.
 —
 Ansøgningen om registrering af ordmærket »BUD« (nr. 1 603 539) for varer i klasse 32 og 33 afslås.
 —
 Rettens afgørelse videregives til Harmoniseringskontoret.
 —
 Anheuser-Busch tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Anheuser-Busch, Incorporated
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »BUD« for varer i klasse 32 og 33 — ansøgningsnr. 1 603 539
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Budějovický Budvar
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den beskyttede oprindelsesbetegnelse »BUD« for øl
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på indsigelsen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 62, stk. 1, i forordning nr. 40/94 (1) og artikel 20 i gennemførelsesforordning nr. 2868/95 (2), for så vidt som appelkammeret ikke har kompetence til at træffe afgørelse vedrørende gyldigheden af den oprindelsesbetegnelse, som sagsøgeren har påberåbt sig til støtte for sin indsigelse. Endvidere gøres det gældende, at tegnet »BUD« er en oprindelsesbetegnelse, som er beskyttet i både Frankrig og Østrig. Sagsøgeren har desuden anført, at artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 40/94 ikke er blevet anvendt korrekt, da oprindelsesbetegnelsen »BUD« ifølge sagsøgeren er et tegn, der anvendes i erhvervsmæssigt.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT 1995 L 303, s. 1).


text:
30.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 226/28
 Sag anlagt den 10. juni 2011 — Buzzi Unicem mod Kommissionen
 (Sag T-297/11)
 2011/C 226/56
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Italien) (ved advokaterne C. Osti og A. Prastaro)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres i sin helhed under henvisning til afgørelsens manglende eller utilstrækkelige begrundelse og en heraf følgende tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar og af princippet om god forvaltningsskik.
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres i sin helhed under henvisning til, at Kommissionen har overskredet sine beføjelser, og at der er sket magtfordrejning med en heraf følgende omvendt bevisbyrde.
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres helt eller delvist under henvisning til, at Kommissionen har overskredet de beføjelser, som den er tillagt i medfør af artikel 18, og under henvisning til, at der er sket en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, princippet om god forvaltningsskik og kontradiktionsprincippet i strid med Kommissionens Best Practices.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender
 1)
 Første anbringende om en manglende eller utilstrækkelig begrundelse, om en tilsidesættelse af retten til forsvar og om en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik
 —
 Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter den begrundelsespligt, som påhviler Kommissionen, og tilsidesætter sagsøgerens ret til forsvar for så vidt som den ikke eller ikke i tilstrækkelig grad indeholder oplysninger om undersøgelsens genstand eller formål.
 2)
 Andet anbringende om, at Kommissionen har overskredet sine beføjelser, om at der er sket magtfordrejning, og om at bevisbyrden er blevet vendt
 —
 Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har overskredet sine beføjelser og gjort sig skyldig i magtfordrejning for så vidt som anmodningen om oplysninger skal tjene til at bekræfte oplysninger, som den allerede råder over, og ikke har til formål at danne en komplet database vedrørende markedet, medmindre der foreligger holdepunkter herfor. Der er således også tale om en tilsidesættelse af princippet om uskyldsformodning, og bevisbyrden er utvivlsomt blevet vendt.
 3)
 Tredje anbringende om, at Kommissionen har overskredet sine beføjelser i henhold til artikel 18 i forordning nr. 1/2003
 —
 Sagsøgeren har anført, at Kommissionens begæringer overskrider de beføjelser, som følger af artikel 18, hvorefter Kommissionen kun kan anmode virksomheden om de oplysninger, som er nødvendige med hensyn til de faktiske omstændigheder, som virksomheden kan have kendskab til, og anmode virksomheden om at fremsende den dokumenter desangående, som den måtte være i besiddelse af.
 4)
 Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, og om Kommissionens overskridelse af sine beføjelser i henhold til artikel 18
 —
 Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse overskrider de grænser for nødvendighed, som er fastsat i artikel 18, og tilsidesætter proportionalitetsprincippet for så vidt som den anmoder om oplysninger, som ikke er nødvendige, for så vidt som den ikke blandt flere egnede foranstaltninger har valgt den foranstaltning, som er mindst til ulempe for virksomheden og for så vidt som begæringerne er forbundet med for store omkostninger for sagsøgeren.
 5)
 Femte anbringende om en tilsidesættelse af Kommissionens Best practices og af princippet om god forvaltningsskik
 —
 Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har tilsidesat sine Best Practices for så vidt som den først har anmodet sagsøgeren om at fremkomme med bemærkninger til udkastet til den anfægtede afgørelse, men derefter slet ikke har taget hensyn til disse bemærkninger, og for så vidt som den anfægtede afgørelse i væsentlig grad afviger fra udkastet. Sagsøgeren gør desuden gældende, at de konstante ændringer af spørgsmålene udgør et klart bevis for den manglende omhu, som har kendetegnet Kommissionens handlinger, hvilket er i strid med princippet om god forvaltningsskik.


text:
27.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/4
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. december 2009 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik
 (Sag C-387/05) (1)
 (Traktatbrud - toldfritagelse for indførsel af materiel til både civilt og militært brug)
 2010/C 51/05
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved G. Wilms, L. Visaggio og C. Cattabriga, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved I.M. Braguglia, som befuldmægtiget, og avvocato dello Stato G. De Bellis)
 Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Kongeriget Danmark (ved J. Bering Liisberg, som befuldmægtiget), Den Hellenske Republik (ved E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou og K. Boskovits, som befuldmægtigede), Den Portugisiske Republik (ved C. Guerra Santos, L. Inez Fernandes og J. Gomes, som befuldmægtigede), og Republikken Finland (ved A. Guimaraes-Purokoski, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 26 EF og forskellige bestemmelser i toldlovgivningen (artikel 20 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1), artikel 2, 9, 10 og artikel 17, stk. 1, i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 155, s. 1) og af de tilsvarende bestemmelser i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 (EFT L 130, s. 1) — toldfritagelse for indførsel af materiel til både civilt og militært brug — afvisning af at beregne de beløb, der burde have været opkrævet og stillet til rådighed for Fællesskabets egne indtægter
 Konklusion
 1)
 Den Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhvilede den i henhold til dels artikel 26 EF, artikel 20 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, og følgelig den fælles toldtarif, dels artikel 2, 9, 10 og artikel 17, stk. 1, i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, som ændret ved Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 1355/96 af 8. juli 1996, og de samme artikler i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, idet den har toldfritaget indførsel af materiel til brug for både civile og militære formål i perioden fra den 1. januar 1999 til den 31. december 2002, og idet den har afvist at beregne, fastslå og stille de som følge af denne fritagelse unddragne egne indtægter til rådighed for Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber samt de skyldige morarenter som følge af, at de egne indtægter ikke har været stillet til rådighed for Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber inden for fristerne.
 2)
 Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Danmark, Den Hellenske Republik, Den Portugisiske Republik og Republikken Finland bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 22 af 28.1.2006.


text:
4.7.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 153/12
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 30. april 2009 — Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt. mod Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Bíróság — Republikken Ungarn)
 (Sag C-132/08) (1)
 (Frie varebevægelser - radio- og teleterminaludstyr - gensidig anerkendelse af overensstemmelse - ikke anerkendelse af en overensstemmelseserklæring, som er udstedt af producenten, der er etableret i en anden medlemsstat)
 2009/C 153/23
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Fővárosi Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt.
 Sagsøgt: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Fővárosi Bíróság — fortolkning af artikel 30 EF, artikel 8 i Europa-parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (EFT L 91, s. 10), samt artikel 2, litra e) og f), artikel 6, stk. 1, og artikel 8, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed (EFT 2002 L 11, s. 4) — national lovgivning, der pålægger importøren af radioudstyr, som benytter frekvenser, hvis anvendelse ikke er harmoniseret i hele Fællesskabet, og som er EF-mærket, at levere en overensstemmelseserklæring i henhold til nationale retsforskrifter, selv om det pågældende udstyr er ledsaget af en overensstemmelseserklæring udstedt af producenten, som har hjemsted i en anden medlemsstat
 Konklusion
 1)
 Medlemsstaterne kan ikke ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse kræve, at en person, som markedsfører et radioudstyr, fremlægger en overensstemmelseserklæring, selv når producenten af udstyret, som har hjemsted i en anden medlemsstat, har forsynet dette med en »CE«-mærkning og udfærdiget en overensstemmelseserklæring for produktet.
 2)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed finder ikke anvendelse, såfremt der er tale om vurderingen af spørgsmål vedrørende en persons forpligtelse til at fremlægge en overensstemmelseserklæring for et radioudstyr. Hvad angår medlemsstaternes beføjelse til i medfør af direktiv 2001/95 at pålægge andre forpligtelser i forbindelse med markedsføringen af radioudstyr end forpligtelsen til at fremlægge en overensstemmelseserklæring kan en person, som markedsfører et produkt, kun anses for producent, såfremt de betingelser, der er fastsat i dette direktivs artikel 2, litra e), er opfyldt, og kun anses for distributør, såfremt de betingelser, der er fastsat i artikel 2, litra f), er opfyldt. Producenten og distributøren kan kun være bundet af de forpligtelser, som direktiv 2001/95 fastsætter for hver af dem.
 3)
 Når et spørgsmål er reguleret ved harmoniserede bestemmelser på fællesskabsplan, skal alle nationale foranstaltninger herom bedømmes på grundlag af de harmoniserede bestemmelser og ikke på grundlag af artikel 28 EF og 30 EF. Inden for de områder, der henhører under direktiv 1999/5/EF, skal medlemsstaterne fuldt ud overholde bestemmelserne i dette direktiv og må ikke opretholde modstridende nationale bestemmelser. Hvis en medlemsstat finder, at overensstemmelse med en harmoniseret standard ikke sikrer overensstemmelse med de væsentlige krav i direktiv 1999/5, som denne standard skal dække, er medlemsstaten forpligtet til at følge proceduren i henhold til direktivets artikel 5. En medlemsstat kan dog til støtte for en restriktion påberåbe sig grunde, som ikke vedrører det område, der er harmoniseret ved direktiv 1999/5, men kan i så fald kun påberåbe sig de hensyn, som er fastsat i artikel 30 EF, eller ufravigelige almene hensyn.
 (1) EUT C 183 af 19.7.2008.


text:
16.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/11
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 7. juni 2016 — Sélina Affum mod Préfet du Pas-de-Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig)
 (Sag C-47/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - direktiv 2008/115 - fælles standarder og procedurer for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold - tilbageholdelse - national lovgivning, der foreskriver fængelsstraf i tilfælde af ulovlig indrejse - »gennemrejsesituation« - multilateral tilbagetagelsesordning))
 (2016/C 296/15)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Sélina Affum
 Sagsøgt: Préfet du Pas-de-Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai
 Konklusion
 1)
 Artikel 2, stk. 1, og artikel 3, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold skal fortolkes således, at en tredjelandsstatsborger opholder sig ulovligt på en medlemsstats område og af den grund er omfattet af direktivets anvendelsesområde, når den pågældende uden at opfylde betingelserne for indrejse, ophold eller bopæl rejser gennem denne medlemsstat som passager i en bus, der afgår fra en anden medlemsstat i Schengenområdet med bestemt ankomst i en tredje medlemsstat, der befinder sig uden for dette område.
 2)
 Direktiv 2008/115 skal fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning, der gør det muligt, alene på grund af en ulovlig indrejse ved en indre grænse, som fører til et ulovligt ophold, at fængsle en tredjelandsstatsborger, med hensyn til hvilken den tilbagesendelsesprocedure, der er fastsat i direktivet, endnu ikke er blevet afsluttet.
 Denne fortolkning gælder også, når en anden medlemsstat kan tilbagetage den pågældende tredjelandsstatsborger i henhold til en aftale eller en ordning som omhandlet i nævnte direktivs artikel 6, stk. 3.
 (1) EUT C 118 af 13.4.2015.


text:
15.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 198/34
 Rettens dom af 28. april 2015 — Saferoad RRS mod KHIM (MEGARAIL)
 (Sag T-137/13) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket MEGARAIL - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 198/45)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Saferoad RRS GmbH (Weroth, Tyskland) (ved advokat C. Czychowski)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Pohlmann, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 9. januar 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2536/2011-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet MEGARAIL som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Saferoad RRS GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 129 af 4.5.2013.


text:
21.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/45
 Sag anlagt den 12. januar 2009 — Hansen mod Kommissionen
 (Sag T-6/09)
 (2009/C 69/100)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Bent Hansen (Aarslev, Danmark) (ved advocate I. Anderson)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 800 000 EUR eller et andet efter Domstolens skøn passende beløb for hidtidig, nuværende og fremtidig svie, smerte og forringet livskvalitet på grund af alvorlig svækkelse af hans helbred som følge af, at Kommissionen umotiveret og ulovligt har nægtet at gennemtvinge iværksættelse af lægekontrol angående strålingsbetingede sygdomme og tilstande i henhold til direktiv 96/29 for så vidt angår tidligere Thule-arbejdere.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren eller behandlingsstedet eller behandleren de fremtidige omkostninger ved de lægelige behandlinger og medicinske behandlinger til lindring og/eller behandling hans svækkede helbred, jf. den første påstand ovenfor, som han ikke kan få gennem sin medlemsstats offentlige sundhedsvæsen
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale rimelige udgifter og udlæg, som sagsøgeren har afholdt i forbindelse med den foreliggende sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I den foreliggende sag har sagsøgeren rejst krav om erstatning uden for kontraktforhold for det tab, han hævder at have lidt som følge af, at Kommissionen angiveligt ulovligt har nægtet at efterkomme Europa-Parlamentets beslutning [vedtaget på plenarmøde] (1) og af at gennemtvinge Danmarks anvendelse af bestemmelserne i Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling (2) i sagen om de arbejdstagere, herunder sagsøgeren, der var involveret i atomulykken i Thule, Grønland.
 (1) Europa-Parlamentets betænkning om konsekvenserne for folkesundheden af flystyrtet i Thule i 1968 (andragende 720/2002) (2006/2012 (INI)).
 (2) EFT L 159, s. 1.


text:
7.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 256/20
 Rettens dom af 27. juni 2017 — Flamagas mod EUIPO — MatMind (CLIPPER)
 (Sag T-580/15) (1)
 ((EU-varemærker - ugyldighedssag - tredimensionelt EU-varemærke - formen på en lighter med sidevinge, der indeholder ordbestanddelen CLIPPER - udformning, der er nødvendig for at opnå et teknisk resultat - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b) og litra e), nr. ii), i forordning (EF) nr. 207/2009 - manglende beskrivelse af varemærket i registreringsansøgningen«))
 (2017/C 256/20)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Flamagas, SA (Barcelona, Spanien) (ved advokaterne I. Valdelomar Serrano, G. Hinarejos Mulliez og D. Gabarre Armengol)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved D. Hanf, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: MatMind Srl (Rom, Italien) (ved advokaterne G. Cipriani og M. Cavattoni)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 30. juli 2015 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 924/2013-1) vedrørende en ugyldighedssag mellem MatMind og Flamagas.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
 2)
 Flamagas, SA betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 38 af 1.2.2016.


text:
7.8.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 226/35
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgerne i denne sag anfægter artikel 1, nr. 7, litra b), andet — Kommissionens forordning (EF) nr. 378/1999 annulleres,
 led, i Rådets forordning (EF) nr. 323/1999 af 8. februar for så vidt som den registrerer betegnelsen Pays d’Auge/
 1999 om ændring af forordning (EØF) nr. 2299/89 om en Pays d’Auge-Cambremer.
 adfærdskodeks for edb-reservationssystemer (CRS) (1). Denne
 artikel indsætter et nr. v) i den ændrede forordnings artikel 6, — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 stk. 1, litra b), hvorefter en gruppe luftfartsselskaber og/eller
 abonnenter har ret til at indkøbe data med henblik på fælles
 databehandling.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne gør gældende, at artikel 6, stk. 1, litra b), tilsidesæt-
 ter proportionalitetsprincippet, såfremt den pålægger CRS- Sagsøgeren fremstiller cidere, som selskabet har markedsført
 leverandører en forpligtelse til alene én gang at levere Marke- siden 1988, navnlig under varebetegnelserne »La Cidraie —
 ting Information Data Transfer (MIDT) (overførsel af marke- grand cru du Pays d’Auge« og »Jacques Toy — grand cru —
 tingsoplysninger) til grupper af luftfartsselskaber, der har en cidre du Pays d’Auge«. Selskabet rejser indsigelse mod den
 fælles interesse i den fælles databehandling. Dette skyldes to anfægtede forordning, idet dennes anvendelse kan have som
 forhold: konsekvens, at det forbydes selskabet at forsætte markedsfø-
 ringen af dets cidere under betegnelsen »Pays d’Auge«.
 — Såfremt bestemmelsen skal fortolkes således, at den tillader
 luftfartsselskaber at danne grupper, der skal indkøbe MIDT,
 uanset størrelsen af de pågældende selskaber og antallet af De anbringender, der er fremsat mod den omtvistede forord-
 deltager i gruppen, er denne regel for det første for ning, vedrører to forhold:
 vidtgående og unødvendig for at nå det mål, der blev
 fastlagt under proceduren, der førte til fastsættelsen af — formelt, idet den procedure, der førte til udstedelsen at
 artikel 6, stk. 1, litra b), nemlig at gøre det muligt for forordning nr. 378/1999, er behæftet med fejl som følge
 rejsebureauer at danne grupper til indkøb af MIDT. af, at den indsigelse, som sagsøgeren fremsatte mod
 registreringen af betegnelsen »Pays d’Auge«, ikke blev
 — For det andet står denne foranstaltning ikke i et rimeligt videregivet til Kommissionen;
 forhold til de meget alvorlige økonomiske følger, den har
 for CRS-leverandøver, der drev virksomhed med levering — indholdsmæssigt, idet forordningen, der registrerer beteg-
 af MIDT på den dato, hvor forordningen blev udstedt. nelsen »Pays d’Auge« for cider, ikke overholder de betingel-
 ser, der er omhandlet i artikel 2 i forordning nr. 2081/92,
 idet den omhandler et produkt, der ikke er specificeret for
 Sagsøgerne gør også gældende, at forpligtelsen til at angive de så vidt angår den anbefalede fremstillingsmetode, og som
 grunde, en foranstaltning er baseret på, er blevet overtrådt. hviler på en forarbejdningsmåde, der ikke garanterer
 forbrugernes sikkerhed.
 (1) EFT L 40 af 13.2.1999, s. 1.
 Sag anlagt den 12. maj 1999 af Société Système Européen
 Sag anlagt den 11. maj 1999 af CSR Pampryl mod Kom- Promotion »SEP« mod Kommissionen for De Europæiske
 missionen for De Europæiske Fællesskaber Fællesskaber
 (Sag T-114/99) (Sag T-115/99)
 (1999/C 226/62) (1999/C 226/63)
 (Processprog: fransk) (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11. maj 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De den 12. maj 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af selskabet CSR Pampryl, La Cour- Europæiske Fællesskaber af Société Système Européen Promo-
 neuve (Frankrig), ved advokat Dominique Couturier-Heller, tion »SEP«, Saint Vit (Frankrig), ved advokat Jean-Claude
 Paris, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Louis Fourgoux, Paris, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim. advokat Pierrot Schiltz, 4, rue Béatrix de Bourbon.
 ---pagebreak--- C 226/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.8.1999
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Europæiske Fællesskaber af Ilmailulaitos, Vantaa, ved advokat
 Tuomas Saraste og juridisk kandidat Jouni Alanen, og med
 — Kommissionens beslutning af 8. marts 1999 (SG-99 valgt adresse hos advokatfirmaet Asianajotalo ANPR Oy,
 D/1697) annulleres). Stenbäckinkatu 26, FIN-00250 Helsinki.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Kommissionens beslutning, hvori det fastslås, at den
 af Ilmailulaitos anvendte ordning med landingsafgifter
 Det sagsøgende selskab anfægter den beslutning, hvorved tilsidesætter EF-traktatens artikel 86, annulleres, og
 Kommissionen dels afviste klagen over Renault France, Renault
 Nederland og Renault Autocenter vedrørende hindringer for — Kommissionen tilpligtes at betale Ilmailulaitos’ sagsom-
 mellemmænds parallelimport, dels afslog ansøgningen om kostninger samt eventuelle morarenter.
 ophævelse af gruppefritagelsen som følge af, at forordning (EF)
 nr. 1475/95 (1) anvendes på Renault’s salgsaftaler.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for sine påstande anfører det sagsøgende sleskab, at
 — Kommissionen har foretaget en fejlagtig anvendelse af Kommissionen har med sin beslutning tilsidesat fællesskabsret-
 princippet om, at der skal være den fornødne fællesskabsin- ten, navnlig de væsentlige formforskrifter, der er indeholdt i
 teresse artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17 af 6. februar 1962 og i
 artikel 4 i forordning nr. 99/63, idet den har begrundet sin
 — Kommissionen ikke har foretaget en tilbundsgående un- beslutning med en tilsidesættelse, som ikke er blevet fremført i
 dersøgelse af alle de faktiske og retlige omstændigheder, den meddelelse af klagepunkter, der er blevet tilstillet Ilmailu-
 som er bragt til dens kundskab. Navnlig var Kommissionen laitos i sagen.
 ikke berettiget til at henlægge en klage over en adfærd,
 som hævdedes at være traktatstridig, alene med den
 begrundelse, at den pågældende adfærd var ophørt og Ved vurderingen af Kommissionens fejl skal der tages hensyn
 dermed ikke bestod den fornødne fællesskabsinteresse til formålet med klagepunktsmeddelelsen, som består i at
 meddele den virksomhed, der mistænkes for at have tilsidesat
 — der burde være fastslået at være begået magtfordrejning i konkurrenceforskrifterne, alle de oplysninger, som den har
 den foreliggende sag, i hvilken forbindelse sagsøgeren behov for effektivt at kunne forsvare sig, inden Kommissionens
 anfører, at institutionerne skal anvende Fællesskabets kon- endelige afgørelse i sagen træffes. Retten til effektivt forsvar,
 kurrenceregler strikte uden hensyn til politiske omskif- der er et grundlæggende princip i fællesskabsretten, forudsætter
 telser. endvidere, at Kommissionen udformer klagepunktsmeddelel-
 sen klart og entydigt.
 Det hvad angår leveringsfristerne, som efter Kommissionens
 opfattelse er teknisk begrundede som følge af succesen med Kommissionen har endvidere tilsidesat væsentlige formfor-
 Scenic-modellen, afgiver omkring 45 % af sine ordrer for andre skrifter, idet den — med hensyn til andre lufthavne end
 modeller end Scenic. Under alle omstændigheder forsømte Helsinki-Vantaa Lufthavn — i beslutningen har baseret vurde-
 Kommissionen at efterprøve, om de pågældende frister er ringen af, om handelskriteriet er opfyldt, på andre kriterier end
 diskriminerende. Efter sagsøgerens opfattelse er der nemlig dem, der var lagt til grund for klagepunktsmeddelelsen.
 alvorlig formodning for, at der har fundet en markedsopdeling Ilmailulaitos har således heller ikke i denne henseende haft
 sted, idet Renault har forsøgt at modvirke parallelimport ved tilstrækkelig mulighed for at forsvare sig.
 systematisk at forlænge fristerne.
 (1) EFT L 145 af 26.6.1995, s. 25.
 Sag anlagt den 17. maj 1999 af Beatrice Bonaiti Brighina
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sag anlagt den 10. maj 1999 af Ilmailulaitos mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-118/99)
 (Sag T-116/99)
 (1999/C 226/65)
 (1999/C 226/64)
 (Processprog: finsk) (Processprog: italiensk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 10. maj 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De den 17. maj 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De


text:
C 55/10 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.98
 om ñndring af direktiv 73/239/EéF og 88/357/EéF nens forordning (EéF) nr. 3174/88 af 21. september 1988
 (tredje skadesforsikringsdirektiv) (EFT L 228 af (EFT L 298 af 31.10.1988, s. 1), Kommissionens forord-
 11.8.1992, s. 1), subsidiñrt da det ikke har meddelt Kom- ning (EéF) nr. 2886/89 af 2. august 1989 (EFT L 282 af
 missionen disse bestemmelser, har Domstolen (Femte Afde- 2.10.1989, s. 1) og Kommissionens forordning (EéF)
 ling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og nr. 2472/90 af 31. juli 1990 (EFT L 247 af 10.9.1990,
 dommerne M. Wathelet, J. C. Moitinho de Almeida (refe- s. 1), har Domstolen (Fùrste Afdeling), sammensat af afde-
 rerende dommer), P. Jann og L. Sevón; generaladvokat: A. lingsformanden, M. Wathelet, og dommerne D. A. O.
 La Pergola; justitssekretñr: fuldmñgtig L. Hewlett, den Edward (refererende dommer) og L. Sevón; generaladvo-
 18. december 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle- kat: C. O. Lenz; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr H. A.
 des: Rühl, den 18. december 1997 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser efter
 Rådets direktiv 92/49/EéF af 18. juni 1992 om sam- Den billedforarbejdning, der kan foretages med en enhed
 ordning af love og administrative bestemmelser vedrù- til en automatisk databehandlingsmaskine, der bl.a. omfat-
 rende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsfor- ter en analog-digital-konverter, et grafikkort med en stùrre
 sikring og om ñndring af direktiv 73/239/EéF og 88/ kapacitet og en digital-analog-konverter, skal ikke betrag-
 357/EéF (tredje skadesforsikringsdirektiv), da det ikke tes som en »selvstñndig arbejdsfunktion« i den forstand,
 inden for den fastsatte frist har vedtaget de nùdvendige hvori udtrykket er anvendt i bestemmelse 5 B, sidste
 love og administrative bestemmelser for at efterkomme afsnit, til kapitel 84 i den kombinerede nomenklatur, der
 direktivet. er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EéF) nr. 2658/
 87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og
 den fñlles toldtarif, som ñndret ved bilagene til Kommis-
 2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger. sionens forordning (EéF) nr. 3174/88 af 21. september
 1988, Kommissionens forordning (EéF) nr. 2886/89 af
 (1) EFT C 16 af 20.1.1996. 2. august 1989 og Kommissionens forordning (EéF)
 nr. 2472/90 af 31. juli 1990.
 (1) EFT C 31 af 3.2.1996.
 DOMSTOLENS DOM
 (Fùrste Afdeling)
 af 18. december 1997 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-382/95, Techex Computer + Grafik Vertriebs (Femte Afdeling)
 GmbH mod Hauptzollamt München (anmodning om
 prñjudiciel afgùrelse fra Bundesfinanzhof) (1) af 18. december 1997
 (Fñlles toldtarif Ð toldpositioner Ð tarifering af en elek- i sag C-384/95, Landboden-Agrardienste GmbH & Co.
 tronisk komponent, »vista board«, som er bestemt til KG mod Finanzamt Calau (anmodning om prñjudiciel
 billedforarbejdning og kan anvendes som grafikkort i en afgùrelse fra Finanzgericht des Landes Brandenburg) (1)
 datamat Ð tarifering i den kombinerede nomenklatur)
 (Moms Ð begrebet tjenesteydelser Ð national godtgùrelse
 (98/C 55/17) for ekstensivering af kartoffelproduktionen)
 (98/C 55/18)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: tysk)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-382/95, angående en anmodning, som Bundesfi-
 nanzhof i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende sag, I sag C-384/95, angående en anmodning, som Finanzge-
 Techex Computer + Grafik Vertriebs GmbH mod Haupt- richt des Landes Brandenburg (Tyskland) i medfùr af EF-
 zollamt München, at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrù- traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den
 rende fortolkningen af den fñlles toldtarifs kombinerede for nñvnte ret verserende sag Landboden-Agrardienste
 nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forord- GmbH & Co. KG mod Finanzamt Calau at opnå en prñ-
 ning (EéF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og stati- judiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af artikel 6,
 stiknomenklaturen og den fñlles toldtarif (EFT L 256 af stk. 1, artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), og artikel 12,
 7.9.1987, s. 1), som ñndret ved bilagene til Kommissio- stk. 3, litra a), samt af bilag H til Rådets sjette direktiv


text:
16.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 224/28
 Appel iværksat den 25. juli 2006 af Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland) til prøvelse af dom afsagt den 10. maj 2006 af Retten i Første Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-279/03 — Galileo International Technology LLC m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-325/06 P)
 (2006/C 224/53)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellanter: Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Company, Timas Ltd (trading as Galileo Ireland) (ved avocats J.-N. Louis og C. Delcorde)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande
 —
 Det kendes for ret, at
 dom afsagt den 10. maj 2006 af Retten (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-279/03, Galileo International Technology LLC m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, ophæves på alle punkter.
 —
 Det fastslås i nye punkter, at
 I.
 a)
 Kommissionen forbydes enhver brug af udtrykket Galileo i forbindelse med projektet om et satellitbaseret radionavigationssystem, og den ophører med, direkte eller indirekte at anspore enhver tredjemand til at bruge udtrykket i forbindelse med det samme projekt, og endelig forbydes den enhver form for medvirken i, at en tredjemand bruger udtrykket.
 b)
 Kommissionen tilpligtes under ét at betale appellanterne et beløb på 50 mio. EUR i erstatning for det lidte økonomiske tab.
 II.
 Subsidiært bestemmes,
 at såfremt Kommissionen vedbliver med at bruge udtrykket Galileo, tilpligtes den at betale appellanterne et beløb på 240 mio. EUR.
 III.
 Kommissionen tilpligtes at betale morarenter til appellanterne fra tidspunktet for indgivelsen af appelskriftet, beregnet på grundlag af Den Europæiske Centralbanks referencerente, forhøjet med to procentpoint, fra tidspunktet for fremsendelsen af den første klage til Kommissionen, den 30. april 2001.
 IV.
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanterne har i appelskriftet gjort gældende, at Retten fejlagtigt har gjort varemærkeindehaverens udbud af varer eller tjenesteydelser på markedet til en betingelse for, at det anerkendes, at indehaverens rettigheder krænkes som omhandlet i artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (1) og artikel 5, stk. 1, i Rådets første direktiv af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (2).
 Appellanterne har endvidere gjort indsigelse mod den indskrænkende fortolkning af begrebet »erhvervsmæssig brug«, for så vidt som begrebet nødvendigvis skulle henvise til en aktivitet af handelsmæssig karakter. Ifølge appellanterne indeholder Rettens dom desuden modsigelser på flere punkter, bl.a. i forbindelse med, hvorvidt »Galileo«-projektet har erhvervsmæssige formål, samt om skaden er sikker eller påregnelig.
 Appellanterne har tillige kritiseret Retten for at have undladt på tilstrækkelig vis at tage stilling til deres argumenter vedrørende krænkelsen af deres selskabsnavne og firmanavne, og for ikke at have taget i betragtning, at artikel 8 i Pariserkonventionen af 20. marts 1883 om beskyttelse af industriel ejendomsret, senest revideret i Stockholm den 14. juli 1967 og ændret den 28. september 1979 (3), udgør en bindende minimumsstandard.
 Endelig har appellanterne kritiseret Retten for at have tilsidesat de bestemmelser, der finder anvendelse i forbindelse med Kommissionens ansvar for lovlige handlinger. Ifølge appellanterne er varemærkeretten nemlig en rettighed, der tilegnes, og ikke en rettighed der skabes.
 (1) EFT 1994 L 11, s. 1.
 (2) EFT 1989 L 40, s. 1.
 (3) Recueil des traités des Nations unies, bind 828, nr. 11 847, s. 108.


text:
25.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 270/55
 Sag anlagt den 30. maj 2016 — Sun Media mod EUIPO — Meta4 Spain (METAPORN)
 (Sag T-273/16)
 (2016/C 270/62)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Sun Media Ltd. (Central Hong Kong, Hong Kong Special Administrative Region of China) (ved advokat A. Schnider)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Spanien)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Sun Media Ltd.
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »METAPORN« — EU-varemærkeregistrering nr. 11 819 281
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 3. marts 2016 af Andet Appelkammer ved EUIPO (forenede sager R 653/2015-2 og R 674/2015-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO og den anden part i sagen for EUIPO, såfremt sidstnævnte intervenerer skriftligt, tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten og for appelkammeret ved EUIPO.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 ff. i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af EUIPO’s forpligtelse til at udøve sine beføjelser i overensstemmelse med generelle EU-retlige principper.


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/45
 Sag anlagt den 8. december 2009 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik
 (Sag C-508/09)
 2010/C 24/78
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved C. Zadra og D. Recchia, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9 i direktiv 79/409/EØF (1), idet regionen Sardinien har indført og anvender bestemmelser vedrørende tilladelser til at fravige ordningen med beskyttelse af vilde fugle, der ikke opfylder betingelserne i nævnte direktivs artikel 9.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen er af den opfattelse, at den lovgivning, som regionen Sardinien har indført, ikke er i overensstemmelse med forskrifterne i artikel 9 i direktiv 79/409.
 Regionallov nr. 2 af 13. februar 2004 om udtagning til jagtformål i medfør af en fravigelse af den almindelige beskyttelsesordning, og dekret 3/V af 2004 og 8/IV af 2006, som er udstedt med hjemmel i den ovenfornævnte regionale lov, opfylder ikke kravene i direktivets artikel 9, for så vidt som
 —
 det videnskabelige organ anmodes undertiden om en udtalelse, og i tilfælde af et benægtende svar, efterkommes udtalelsen ikke, og andre gange anmodes der slet ikke om en udtalelse,
 —
 der mangler en tilstrækkelig begrundelse (vedrørende de betingelser, der skal overholdes ved udtagning til jagtformål i medfør af en fravigelse af den almindelige beskyttelsesordning, overvejelse af alternative løsninger, sandsynlige resultater),
 —
 der er findes ikke nogen passende kontrolordning, hvormed det kan kontrolleres, om betingelserne for fravigelsen er opfyldt, således at de nødvendige skridt kan tages rettidigt,
 —
 den regionale lov kræver ikke, at betingelserne i direktivets artikel 9, stk. 2, skal være opfyldt, og derfor er der heller ikke nogen henvisning hertil i undtagelsesbestemmelserne.
 Lov nr. 2 af 13. februar 2004 blev ændret ved regional lov nr. 4 af 11. maj 2006. Til trods for disse ændringer opfylder hverken lov nr. 2 af 13. februar 2004 eller dekret nr. 2225/DecA/3 af 30. januar 2009, udstedt med hjemmel i denne lov, kravene i direktivets artikel 9, idet
 —
 den omstændighed, at der kan foretages en høring af det videnskabelige organ, ikke er til hinder for, at der vedtages mangelfulde undtagelsesbestemmelser for så vidt angår berettigelse og begrundelse, eller at der udstedes undtagelsesbestemmelser uden, at der foretages en høring af det videnskabelige organ,
 —
 den ændrede regionale lov 2/2004 tager fortsat ikke hensyn til, at de konkrete undtagelsesbestemmelser skal henvise til betingelserne i artikel 9, stk. 2, i direktiv 79/409 (dekret 2225 er i denne henseende ligeledes mangelfuldt).
 (1) Rådets direktiv 79/409/EØF af 2.4.1979 om beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103, s. 1).


text:
23.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 288/31
 Rettens dom af 9. september 2010 — Tomra Systems m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-155/06) (1)
 (Konkurrence - misbrug af dominerende stilling - markedet for maskiner til indsamling af brugte drikkevareemballager - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 82 EF og EØS-aftalens artikel 54 - eksklusivitetsaftaler, individuelle mængdeforpligtelser og bonusrabatordninger som led i en strategi for at udelukke konkurrenterne fra markedet - bøde - proportionalitet)
 (2010/C 288/58)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Tomra Systems ASA (Asker, Norge), Tomra Europe AS (Asker), Tomra Systems GmbH (Hilden, Tyskland), Tomra Systems BV (Apeldoorn, Nederlandene), Tomra Leergutsysteme GmbH (Wien, Østrig), Tomra Systems AB (Sollentuna, Sverige) og Tomra Butikksystemer AS (Asker) (først ved solicitor A. Ryan og avocat J. Midthjell, derefter ved solicitors A. Ryan og N. Frey)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 734 endelig udg. af 29. marts 2006 om en procedure i henhold til artikel 82 EF og EØS-aftalens artikel 54 (sag COMP/E-1/38.113 — Prokent-Tomra)
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB og Tomra Butikksystemer AS bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 190 af 12.8.2006.


text:
13.3.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 71/9
 Sag anlagt den 18. december 1998 af Kommissionen for Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 De Europñiske Fñllesskaber mod Kongeriget Sverige
 (Sag C-468/98)
 (1999/C 71/15) Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til
 de i sag C-471/98 anfùrte (5).
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den (1) EFT L 240 af 24.8.1992, henholdsvis s. 1, 8 og 15.
 18. december 1998 anlagt sag mod Kongeriget Sverige af (2) EFT L 220 af 29.7.1989, s. 1.
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved de (3) EFT L 278 af 11.11.1993, s. 1.
 (4) EFT L 14 af 22.1.1993, s. 1.
 juridiske konsulenter Frank Benyon og Christina Tufves-
 (5) Se side 10 i denne Tidende.
 son, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmñgti-
 gede, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos
 Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 Wagnercentret, Kirchberg.
 Kommissionen har nedlagt fùlgende påstande:
 Sag anlagt den 18. december 1998 af Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber mod Republikken Finland
 1) Det fastslås, (Sag C-469/98)
 (1999/C 71/16)
 Ð at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtel-
 ser i henhold til EF-traktaten, herunder artikel 5
 og 52, samt den i henhold hertil vedtagne afledte
 ret, navnlig Rådets forordning (EéF) nr. 2407/92
 af 23. juli 1992 om udstedelse af licenser til Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 luftfartsselskaber (1), Rådets forordning (EéF) 18. december 1998 anlagt sag mod Republikken Finland
 nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselska- af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved
 bers adgang til luftruter inden for Fñllesskabet (1), ledende juridisk konsulent Allan Rosas og juridisk konsu-
 Rådets forordning (EéF) nr. 2409/92 af 23. juli lent Frank Benyon, og med valgt adresse i Luxembourg
 1992 om billetpriser og rater inden for luftfart (1), hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske
 Rådets forordning (EéF) nr. 2299/89 af 24. juli Tjeneste, Wagnercentret, Luxembourg.
 1989 om en adfñrdskodeks for edb-reservations-
 systemer (2), som ñndret ved Rådets forordning
 (EéF) nr. 3089/93 (3) af 29. oktober 1993, og
 Rådets forordning (EéF) nr. 95/93 af 18. januar
 1993 om fñlles regler for tildeling af ankomst- og Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 afgangstidspunkter i Fñllesskabets lufthavne (4),
 idet det individuelt har forhandlet, paraferet og
 indgået en »Open Skies«-aftale med USA på luft-
 fartsområdet. 1) Det fastslås, at Republikken Finland ved i 1995 indivi-
 duelt at have forhandlet og indgået en »Open Skies«-
 aftale med USA på luftfartsområdet har tilsidesat
 Ð subsidiñrt og yderligere fastslås det, at for så vidt traktaten om oprettelse af Det Europñiske Fñllesskab,
 som aftalen af 1995 ikke anses for radikalt at have bl.a. artikel 5 og 52, og de i henhold til traktaten
 ñndret og dermed erstattet tidligere indgåede afta- udstedte retsregler, sñrlig Rådets forordning (EéF)
 ler, har Kongeriget Sverige tilsidesat sine forpligtel- nr. 2407/92 af 23. juli 1992 om udstedelse af licenser
 ser i henhold til traktatens artikel 234, som affattet til luftfartsselskaber (1), Rådets forordning (EéF)
 ved tiltrñdelsesaktens artikel 6, idet det ikke har nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers
 fjernet bestemmelser i de tidligere aftaler, der er adgang til luftruter inden for Fñllesskabet (1), Rådets
 uforenelige med traktaten, navnlig artikel 52, eller forordning (EéF) nr. 2409/92 af 23. juli 1992 om bil-
 med den i henhold hertil vedtagne afledte ret, og letpriser og rater inden for luftfart (1), Rådets forord-
 det ikke har taget de nùdvendige retlige skridt med ning (EéF) nr. 2299/89 af 24. juli 1989 om en
 henblik herpå. adfñrdskodeks for edb-reservationssystemer (2), som
 ñndret ved Rådets forordning (EéF) nr. 3089/93 (3)
 af 29. oktober 1993, og Rådets forordning (EéF)
 nr. 95/93 af 18. januar 1993 om fñlles tildeling af
 2) Kongeriget Sverige tilpligtes at betale sagens omkost- ankomst- og afgangstidspunkter i Fñllesskabets luft-
 ninger. havne (4), og


text:
12.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/45
 Sag anlagt den 17. november 2014 — Consolidated Artists mod KHIM — Body Cosmetics International (MANGO)
 (Sag T-761/14)
 (2015/C 007/51)
 Stævningen affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: Consolidated Artists BV (Amstelveen, Nederlandene) (ved advokat B. Corne)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Body Cosmetics International GmbH (Willich, Tyskland)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Consolidated Artists BV
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »MANGO«
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 8. september 2014 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2337/2013-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 3, og artikel 52, stk. 2, i forordning nr. 207/2009.


text:
13.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 46/26
 Sag anlagt den 19. december 2016 — Air France mod Kommissionen
 (Sag T-894/16)
 (2017/C 046/30)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Société Air France (Roissy-en-France, Frankrig) (ved advokat R. Sermier)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse (EU) 2016/1698 af 20. februar 2014 om de foranstaltninger, SA.22932 (2011/C) (ex NN 37/2007), som Frankrig har iværksat til fordel for lufthavnen Marseille Provence og de luftfartsselskaber, som benytter lufthavnen (meddelt under nummer C(2014) 870), annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1.
 Første anbringende om de mangler, som den anfægtede afgørelse er behæftet med, for så vidt angår støtten fra departementet Bouches-du-Rhône til terminalen »Marseille-Provence 2« (MP2). Navnlig
 —
 tjener foranstaltningen ikke klart definerede mål af almen interesse. Kommissionens vurdering i den anfægtede afgørelse er behæftet med en begrundelsesmangel, en retlig fejl og et fejlskøn for så vidt angår
 —
 målet om at imødekomme en forventet stigning i lufttrafikken og
 —
 målet om at fremme regionens økonomiske udvikling.
 —
 Støtten er ikke nødvendig.
 2.
 Andet anbringende om de mangler, den anfægtede afgørelse er behæftet med, for så vidt angår aftalen med selskabet Airport Marketing Services om køb af annonceplads.
 3.
 Tredje anbringende om de mangler, den anfægtede afgørelse er behæftet med, for så vidt angår passagerafgiftssatserne for terminalen MP2.


text:
17.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 94/43
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 21. januar 2004
 i sag T-252/03 R, Fédération nationale de l'industrie et des commerces en gros des viandes (FNICGV) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Foreløbige forholdsregler - konkurrence - betaling af bøde - bankgaranti - formaliteten - uopsættelighed - foreligger ikke)
 (2004/C 94/122)
 Processprog: fransk
 I sag T-252/03 R, Fédération nationale de l'industrie et des commerces en gros des viandes (FNICGV), Paris (Frankrig), ved avocats P. Abegg, og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. de Bergues og F. Million), mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: P. Oliver og F. Lelièvre), angående en påstand om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2003/600/EF af 2. april 2003 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (Sag COMP/C.38.279/F3 — Fransk oksekød) (EFT L 209, s. 12), for så vidt som sagsøgeren herved pålægges en bøde på 720 000 EUR, og af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at bøden ikke inddrives, har Rettens præsident den 21. januar 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
20.9.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/15
 Ifølge det ORNIS-udvalg, der er oprettet i henhold til direktivets Slettelse af sag C-131/02 (1)
 artikel 16, forstås der ved »i mindre mængder« mindre end 1 %
 af den årligt påviste dødsrate af den pågældende population (2003/C 226/28)
 (middel) af de arter, som ikke må jages, og omtrent 1 % af den
 aftalte mængde af de arter, som kan jages, dog på den betin- Ved kendelse af 12. juni 2003 har præsidenten for De
 gelse, at anvendelsen af artikel 9 under alle omstændigheder er Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-131/02,
 afhængigt af, at direktivets andre artikler overholdes. Den jagt- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 rate, som Finland har godkendt om foråret, overskrider mange Republikken Østrig, skal slettes af registeret.
 gange den mængde, som er beregnet på grundlag af komitéens
 anbefalinger.
 (1) EFT C 131 af 1.6.2002.
 (1) EFT 1979, L 103, s. 1.
 Slettelse af sag C-393/02 (1)
 (2003/C 226/29)
 Sag anlagt den 5. august 2003 af Kommissionen for De Ved kendelse af 18. juni 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-393/02,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.
 (Sag C-345/03)
 (2003/C 226/27) (1) EFT C 323 af 21.12.2002.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 5. august 2003 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 M. Konstantinidis og F. Simonetti, som befuldmægtigede, og Slettelse af sag C-407/02 (1)
 med valgt adresse i Luxembourg.
 (2003/C 226/30)
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: Ved kendelse af 25. juni 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-407/02,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 1. Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine for- Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 pligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets
 direktiv 2000/53/EF af 18. september 2000 om udrange-
 rede køretøjer (1), idet det ikke har vedtaget alle de love og (1) EFT C 19 af 25.1.2003.
 administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 efterkomme direktivet eller i hvert fald ikke har givet
 Kommissionen underretning herom.
 2. Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger. Slettelse af sag C-10/03 (1)
 (2003/C 226/31)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved kendelse af 26. juni 2003 har præsidenten for De
 Fristen for direktivets gennemførelse udløb den 21. april 2002. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-10/03,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Republikken Finland, skal slettes af registeret.
 (1) EFT L 269 af 21.10.2000, s. 34.
 (1) EUT C 44 af 22.2.2003.


text:
12.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 220/7
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. juli 2009 — straffesag mod Mono Car Styling SA, under konkurs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour du travail de Liège — Belgien) — Mono Car Styling SA, under konkurs, mod Dervis Odemis m.fl.
 (Sag C-12/08) (1)
 (Anmodning om præjudiciel afgørelse - direktiv 98/59/EF - artikel 2 og 6 - procedure for høring og information af personale i tilfælde af kollektive afskedigelser - arbejdsgiverens forpligtelser - arbejdstagernes søgsmålsret - krav om direktivkonform fortolkning)
 2009/C 220/11
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour du travail de Liège
 Part i hovedsagen
 Sagsøger: Mono Car Styling SA, under konkurs
 Sagsøgt: Dervis Odemis m.fl.
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour du travail de Liège — fortolkning af artikel 2, 3 og 6 i Rådets direktiv 98/59 af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser (EFT L 225, s. 16) — retmæssigheden af proceduren til information og høring af de ansatte ved kollektive afskedigelser — manglende skriftlig meddelelse om bl.a. årsagerne til de påtænkte afskedigelser, hvor mange arbejdstagere der skal afskediges, og hvilken kategori de tilhører, samt hvilke kriterier der tænkes anvendt til at udvælge de pågældende arbejdstagere — betydningen af manglende indsigelse fra medarbejderrepræsentanternes side for arbejdstagernes ret til at anlægge et individuelt søgsmål ved domstolene med henblik på at bestride afskedigelsesprocedurens retmæssighed — rækkevidden af kravet om en overensstemmende fortolkning
 Konklusion
 1)
 Artikel 6 i Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser, sammenholdt med direktivets artikel 2, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, som fastlægger procedurer, hvis formål er at give såvel arbejdstagernes repræsentanter som arbejdstagerne individuelt betragtet mulighed for at kontrollere overholdelsen af forpligtelserne fastsat i dette direktiv, men som begrænser arbejdstagernes individuelle ret til at anlægge sag, for så vidt angår de klagepunkter, der kan gøres gældende, og betinger den af et krav om, at indvendingerne forudgående bliver tilkendegivet over for arbejdsgiveren af arbejdstagernes repræsentanter, samt af en forudgående meddelelse til arbejdsgiveren fra den berørte arbejdstager om, at han bestrider, at informations- og høringsproceduren er blevet overholdt.
 2)
 Den omstændighed, at en national lovgivning, hvorved der indføres procedurer, der giver arbejdstagernes repræsentanter mulighed for at kontrollere arbejdsgiverens overholdelse af samtlige forpligtelser til information og høring i henhold til direktiv 98/59, opstiller begrænsninger af og betingelser for den individuelle ret til at anlægge sag, som lovgivningen i øvrigt tildeler den enkelte berørte arbejdstager i forbindelse med en kollektiv afskedigelse, indebærer ikke en overtrædelse af princippet om effektiv retsbeskyttelse.
 3)
 Artikel 2 i direktiv 98/59 skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som begrænser forpligtelserne for en arbejdsgiver, som påtænker at foretage kollektive afskedigelser, i forhold til dem, der er fastsat i den nævnte artikel 2. Ved anvendelsen af national ret skal den nationale domstol i henhold til princippet om direktivkonform fortolkning af national ret tage alle dennes bestemmelser i betragtning og i videst muligt omfang fortolke den i lyset af ordlyden af og formålet med direktiv 98/59 for at opnå det med direktivet tilsigtede resultat. Det tilkommer følgelig den nationale domstol inden for rammerne af dens kompetence at sikre, at de forpligtelser, der påhviler en sådan arbejdsgiver, ikke bliver begrænset i forhold til dem, der er angivet i artikel 2 i det nævnte direktiv.
 (1) EUT C 79 af 29.3.2008.