text:
C 219/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.9.2002
 Slettelse af sag C-144/01 (1) 01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Kongeriget Sverige, skal slettes af registeret.
 (2002/C 219/23)
 (1) EFT C 245 af 1.9.2001.
 Ved kendelse af 4. juni 2002 har præsidenten for De Europæi-
 ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-144/01, Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spani-
 en, skal slettes af registeret.
 Slettelse af sag C-365/01 (1)
 (1) EFT C 161 af 2.6.2001.
 (2002/C 219/27)
 Ved kendelse af 5. juni 2002 har præsidenten for De Europæi-
 ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-365/01, Kommis-
 Slettelse af sag C-247/01 (1) sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland, skal slettes
 af registeret.
 (2002/C 219/24)
 (1) EFT C 317 af 10.11.2001.
 Ved kendelse af 20. juni 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-247/
 01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Kongeriget Sverige, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 227 af 11.8.2001. Slettelse af sag C-391/01 (1)
 (2002/C 219/28)
 Ved kendelse af 27. juni 2002 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C-258/01 (1) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-391/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.
 (2002/C 219/25)
 (1) EFT C 348 af 8.12.2001.
 Ved kendelse af 14. maj 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-258/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 245 af 1.9.2001. Slettelse af sag C-412/01 (1)
 (2002/C 219/29)
 Ved kendelse af 7. juni 2002 har præsidenten for De Europæi-
 Slettelse af sag C-279/01 (1) ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-412/01, Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske
 (2002/C 219/26) Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 348 af 8.12.2001.
 Ved kendelse af 20. juni 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-279/


text:
C 55/18 DA Den Europæiske Unions Tidende 8.3.2003
 Slettelse af sag C-359/99 (1) Slettelse af sag C-486/99 ( 1)
 (2003/C 55/34) (2003/C 55/37)
 Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-359/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-486/99,
 Autogolf Srl mod Ministero delle Finanze (anmodning om Flos SpA m.fl. mod Ministero delle Finanze (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes af præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes af
 registeret. registeret.
 ( 1) EFT C 352 af 4.12.1999. (1 ) EFT C 79 af 18.3.2000.
 Slettelse af sag C-360/99 (1) Slettelse af sag C-487/99 ( 1)
 (2003/C 55/35) (2003/C 55/38)
 Ved kendelse af 15. november 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-360/ Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-487/
 99, Union Factor SpA m.fl. mod Ministero delle Finanze 99, Petra Srl mod Ministero delle Finanze (anmodning om
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes af
 skal slettes af registeret. registeret.
 ( 1) EFT C 352 af 4.12.1999. (1 ) EFT C 79 af 18.3.2000.
 Slettelse af sag C-485/99 (1) Slettelse af sag C-488/99 ( 1)
 (2003/C 55/36) (2003/C 55/39)
 Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-485/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-488/99,
 Gottinghen SpA m.fl. mod Ministero delle Finanze (anmodning Supercar Srl mod Ministero delle Finanze (anmodning om
 om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes af
 af registeret. registeret.
 ( 1) EFT C 79 af 18.3.2000. (1 ) EFT C 79 af 18.3.2000.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
21.10.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 302/15
 Omfatter den faste afgift, der i henhold til Rådets direktiv beslutning i henhold til artikel 86 EF (tidligere EF-trakta-
 88/409/EØF (1) af 15. juni 1988, som foreskriver anvendelse tens artikel 90), dog er en retsakt, som har betydning
 af Rådets direktiv 64/433/EØF (2) af 26. juni 1964 udadtil, og som straks medfører retsvirkninger til skade
 for adressaten. Det er således klart, at medlemsstaterne
 a) som affattet ved direktiv 89/662/EØF (3) af 11. december og andre interesserede parter kan anlægge sag til prøvelse
 1989, af kommissionsbeslutninger om at kvalificere bestemte
 foranstaltninger som »ny støtte« som omhandlet i EF-
 b) som affattet ved direktiv 91/497/EØF (4) af 29. juli 1991, traktatens artikel 92 (efter ændring nu artikel 87), og
 beslutninger om at indlede proceduren i henhold til
 gælder for undersøgelse af fersk kød bestemt for hjemmemar- artikel 88, stk. 2, EF (tidligere EF-traktatens artikel 93,
 kedet i henhold til stk. 2), hvis de er af den opfattelse, at de pågældende
 foranstaltninger udgør en »eksisterende støtte«, der skal
 a) Rådets direktiv 85/73/EØF (5) af 29. januar 1985, sam- behandles efter en anden procedure, der er foreskrevet i
 menholdt med Rådets beslutning 88/408/EØF (6) af artikel 88, stk. 1, EF (tidligere EF-traktatens artikel 93,
 15. juni 1988, stk. 1).
 b) Rådets direktiv 85/73/EØF som affattet ved Rådets direk- 2) Den Italienske Republik gør gældende, at det er åbenbart,
 tiv 93/118/EF (7) af 22. december 1993, at Kommissionen har foretaget en urigtig retsanvendelse
 ved afgørelsen af, efter hvilket retsgrundlag det skal
 bedømmes, om de omtvistede nationale bestemmelser er
 også omkostningerne til gennemførelse af undersøgelser af forenelige med fællesskabsretten, idet Kommissionen
 fersk svinekød for trikiner? udelukkende skulle have støttet og foretaget sin gennem-
 gang på og i forhold til de særlige bestemmelser i
 ( 1) EFT L 194, s. 28. direktivet om posttjenester. Denne urigtige retsanvendelse
 ( 2) EFT 1963-1964, s. 175. med hensyn til retsgrundlaget har i denne sag ført til, at
 ( 3) EFT L 395, s. 13. der klart er opstået væsentlige formelle mangler, og at der
 ( 4) EFT L 268, s. 69. foreligger procedurefordrejning, idet der er indledt en
 ( 5) EFT L 32, s. 14. procedure i henhold til artikel 86, stk. 3, EF, mens en
 ( 6) EFT L 194, s. 24. eventuel efterprøvelse af, om direktivet om posttjenester
 ( 7) EFT L 340, s. 15. er gennemført ukorrekt, skulle ske efter proceduren i
 henhold til artikel 226 EF (tidligere EF-traktatens ar-
 tikel 169).
 Ved at handle på denne måde har Kommissionen også
 overtrådt artikel 86, stk. 3, EF, som ikke finder anvendelse
 i denne sag, og artikel 226 EF, idet Kommissionen med
 urette har undladt at anvende denne bestemmelse.
 Sag anlagt den 20. juli 2000 af Den Italienske Republik
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Endelig har Kommissionen ikke anført nogen som helst
 begrundelse for, at den har valgt en anden procedure end
 (Sag C-286/00) proceduren i henhold til traktatens artikel 226 EF, selv
 om det — på grund af de alvorlige konsekvenser af det
 foretagne valg — har været så meget mere nødvendigt at
 (2000/C 302/28)
 give en begrundelse.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 20. juli
 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber af Den Italienske Republik ved professor Umberto
 Leanza, som befuldmægtiget, bistået af statens advokat Ivo
 M. Braguglia og statens advokat Francesca Quadri, og med
 valgt adresse i Luxembourg på Italiens ambassade, 5, rue Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 Marie-Adélaïde. se afsagt den 27. april 2000 af Bundesverwaltungsgericht
 i sagen Fleischversorgung Neuss GmbH und Co. KG mod
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Landrat des Kreises Neuss
 — Kommissionens åbningsskrivelse af 16. maj 2000 (SG (Sag C-288/00)
 (2000) — D/103687) annulleres.
 (2000/C 302/29)
 — Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 Ved kendelse afsagt den 27. april 2000, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 21. juli 2000, har Bundesverwaltungsgericht
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter i sagen Fleischversorgung Neuss GmbH und Co. KG mod
 Landrat des Kreises Neuss forelagt De Europæiske Fællesskabers
 1) Den Italienske Republik gør gældende, at åbningsskrivel- Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 sen, selv om den er forberedende i forhold til en eventuel spørgsmål:


text:
13.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 37/3
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Niedersächsisches Finanzgericht (Tyskland) den 19. november 2009 — Ulrich Schröder mod Finanzamt Hameln
 (Sag C-450/09)
 2010/C 37/04
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Niedersächsisches Finanzgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ulrich Schröder
 Sagsøgt: Finanzamt Hameln
 Præjudicielt spørgsmål
 Er det i strid med artikel 56 EF eller artikel 12 EF, at en person, der er begrænset skattepligtig i Tyskland, i modsætning til en fuldt skattepligtig ikke kan fradrage pensionsydelser, der skal erlægges i forbindelse med indtægter fra udlejning eller bortforpagtning, som særlige udgifter?


text:
C 47/12 DA Den Europæiske Unions Tidende 21.2.2004
 8) Skal EF-traktatens bestemmelser, hvorefter staten i tilfæl- ret ikke indeholder bestemmelser om erstatning som
 de, hvor der er sket en kvalificeret tilsidesættelse af følge af fejl, som lovgiver har begået (§ 1 i AHG — »til
 en unionborgers umiddelbare rettigheder i henhold til gennemførelse af love ...«), kvalificeres som et erstatnings-
 traktaten, pålægges ansvar under de betingelser, som krav?
 Domstolen for De Europæiske Fællesskaber har fastlagt,
 fortolkes således, at begrænsningerne i statens ansvar på
 grundlag af den nationale retsorden samt de nationale (1) Sml. 1996 I, s. 1029.
 domstoles afgørelser (navnlig med henblik på, at krav om (2) Sml. 2001 I, s. 6297.
 skadeserstatning som følge af udenrigspolitiske foranstalt-
 ninger udelukkes) under alle omstændigheder er ulovlige?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 7. april 2003 af Landesgericht für Zivilrechts-
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørel- sachen Wien i sagen Monika Herbstrith mod Republikken
 se truffet den 15. april 2003 af Landesgericht für Zivil- Østrig
 rechtssachen Wien i sagen Helmut Fröschl mod Republik-
 ken Østrig
 (Sag C-229/03)
 (Sag C-184/03)
 (2004/C 47/20)
 (2004/C 47/19)
 Ved kendelse afsagt den 7. april 2003, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 26. maj 2003, har Landesgericht für Zivil-
 rechtssachen Wien i sagen Monika Herbstrith mod Republik-
 Ved afgørelse truffet den 15. april 2003, indgået til Domstolens ken Østrig forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 Justitskontor den 5. maj 2003, har Landesgericht für Zivil- anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 rechtssachen Wien i sagen Helmut Fröschl mod Republikken
 Østrig forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: 1) Er EU-rettens bestemmelser om ligebehandling af mænd
 og kvinder på erhvervsområdet, og navnlig Rådets direk-
 tiv 76/207/EØF (1), umiddelbart anvendelige, således at et
 1) Var en fortolkning af § 373 c, stk. 3, litra a), b) og c), i erstatningskrav i henhold til B-GBG’s (Bundes-Gleichbe-
 Gewerbeordnung 1994 (GewO 1994), BGBl. nr. 194, handlungsgesetz, den østrigske forbundslov om ligebe-
 som affattet i BGBl. nr. I 63/1997, samt af bekendtgørel- handling) § 15, stk. 1, tilkommer den pågældende i
 sen fra forbundsministeren for økonomiske anliggender skadens fulde omfang og uden hensyn til begrænsninger,
 om meddelelse af anerkendelse af det kvalifikationsbevis, der er foreskrevet ved østrigske nationale bestemmelser,
 der kræves for statsborgere i medlemsstaterne af Det eller har den pågældende, hvis EU-retten ikke er umiddel-
 Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, BGBl. bart anvendelig, for så vidt over for staten et krav på
 nr. 775/1993, hvorefter det blev nægtet en østrigsk erstatning for hele skaden?
 fotograf at udøve erhvervet, fordi han havde erhvervet de
 deri opstillede forudsætninger for kvalifikationsbeviset i
 Østrig og ikke i en anden EØS-stat, i 1998 i strid med 2) Er bevisbyrdereglen i artikel 4 i Rådets direktiv 97/80/
 den dengang umiddelbart anvendelige fællesskabsret, EF (2) umiddelbart anvendelig, når der skal foretages en
 navnlig EF-traktatens artikel 12, 43 og 49? bedømmelse af krav på grundlag af ovenstående, og i
 givet fald
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, fore-
 lægges følgende spørgsmål: a) gælder denne regel da således, at en sagkyndig
 udtalelse i henhold til B-GBG’s § 22, stk. 1, er
 Skal i henhold til Domstolens faste praksis (f.eks. Domsto- tilstrækkelig som skriftligt bevis, hvis den entydigt
 lens dom af 5.3.1996, forenede sager C-46/93 og C-48/ og uden betænkning giver udtryk for, at der forelig-
 93 (1) og Domstolens dom af 20.9.2001, sag C-453/ ger en forskelsbehandling, og det ikke kan udeluk-
 99 (2)) også tilbagebetalingen af de sagsomkostninger, kes, at denne forskelsbehandling særligt er baseret
 som sagsøgeren har måttet afholde i sager for nationale på køn, således at forbundsstatens Ligebehandlings-
 domstole, herunder forvaltningsdomstole, for at få ophæ- kommissions udtalelse af 9. november 1998 i det
 vet en lov, der er i strid med fællesskabsretten, og national foreliggende tilfælde opfylder dette krav
 ---pagebreak--- 21.2.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 47/13
 b) er dette tilfældet, uanset om der foreligger en 4. Skal der i henhold til fællesskabsretten også ydes godtgø-
 sagkyndig udtalelse i henhold til ovennævnte be- relse for ikke-økonomisk skade?
 stemmelse, således at bevisbyrdebestemmelsen —
 hvis sagsøgeren godtgør eller endog fremlægger 5. Skal den nationale domstol i henhold til fællesskabsretten
 skriftligt bevis for, at den ansøger, der er blevet også træffe bestemmelse ex officio om erstatning som
 foretrukket frem for sagsøgeren, var mindre egnet straffesanktion og godtgørelse for ikke-økonomisk skade?
 (kvalificeret) end sagsøgeren — i henhold til dette
 direktiv er blevet overholdt
 6. Strider en forældelsesfrist på et år for erstatningssøgsmål
 c) er dette også tilfældet, således, at modbeviset kun til prøvelse af en overtrædelse af artikel 81 EF og 82 EF
 anses for at være ført, hvis det medfører, at det fastsat i italiensk ret mod fællesskabsretten på grund af,
 lægges til grund, at det i sagen forholder sig sådan, at den er for kort?
 at den udnævnte ansøger var bedre egnet, eller
 konkret, at intet motiv baseret på køn, har ført til 7. Medfører fællesskabsretten en forpligtelse til at lægge den
 afgørelsen om at udnævne en mindre egnet ansøger? dag, hvor overtrædelsen af artikel 81 EF og 82 EF blev
 fuldbyrdet, til grund for, hvornår forældelsesfristen for
 erstatningssøgsmål begynder at løbe, eller er det den dag,
 (1) EFT L 39, s. 40. hvor overtrædelsen ophørte?
 (2) EFT L 14, s. 6.
 8. Medfører fællesskabsretten en forpligtelse for den natio-
 nale domstol til at undlade at anvende nationale bestem-
 melser, som strider mod fællesskabsretten, eller skal den
 fortolke de nationale bestemmelser i overensstemmelse
 med fællesskabsretten?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 6. oktober 2003 af Ufficio del giudice di pace
 di Bitonto i sagen Antonio Cannito mod Fondiaria-Sai
 Ass.ni.
 (Sag C-438/03)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 6. oktober 2003 af Ufficio del giudice di pace
 (2004/C 47/21) di Bitonto i sagen Pasqualina Murgolo mod Assitalia
 Ass.ni.
 (Sag C-439/03)
 Ved kendelse afsagt den 6. oktober 2003, indgået til Domsto-
 lens Justitskontor den 16. oktober 2003, har Ufficio del giudice
 di pace di Bitonto i sagen Antonio Cannito mod Fondiaria-Sai (2004/C 47/22)
 Ass.ni. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1. Udgør de omstændigheder, der er fastslået ved dom
 nr. 2199 af 23. april 2002 fra Consiglio di Stato og dom Ved kendelse afsagt den 6. oktober 2003, indgået til Domsto-
 nr. 6139 af 5. juli 2001 fra Tribunale Amministrativo lens Justitskontor den 16. oktober 2003, har Ufficio del giudice
 Regionale Lazio (Rom), som her skal betragtes som di pace di Bitonto i sagen Pasqualina Murgolo mod Assitalia
 fuldstændigt fremstillet og gengivet, en tilsidesættelse af Ass.ni. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 fællesskabsretten, særligt artikel 81 EF og 82 EF? anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 2. Medfører tilsidesættelsen af artikel 81 EF og 82 EF en 1. Udgør de omstændigheder, der er fastslået ved dom
 forpligtelse for dem, der har begået den, til at yde nr. 2199 af 23. april 2002 fra Consiglio di Stato og dom
 erstatning til de endelige forbrugere og alle, der beviser at nr. 6139 af 5. juli 2001 fra Tribunale Amministrativo
 have lidt skade, for den skade, de har lidt? Regionale Lazio (Rom), som her skal betragtes som
 fuldstændigt fremstillet og gengivet, en tilsidesættelse af
 3. Skal den nationale domstol, når den opgør skadens fællesskabsretten, særligt artikel 81 EF og 82 EF?
 størrelse, ud over tilbagebetaling af beløb opkrævet i
 strid med fællesskabsretten, også (stadig i henhold til 2. Medfører tilsidesættelsen af artikel 81 EF og 82 EF en
 fællesskabsretten) tilkende skadelidte et beløb som straffe- forpligtelse for dem, der har begået den, til at yde
 sanktion over for dem, som har indgået ulovlige aftaler erstatning til de endelige forbrugere og alle, der beviser at
 eller misbrugt en dominerende stilling? have lidt skade, for den skade, de har lidt?


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/12
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. september 2013 — sag indledt af ÖBB Personenverkehr AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)
 (Sag C-509/11) (1)
 (Forordning (EF) nr. 1371/2007 - jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser - artikel 17 - erstatning for billetprisen i tilfælde af forsinkelse - udelukket i tilfælde af force majeure - lovlighed - artikel 30, stk. 1, første afsnit - kompetencen hos det nationale organ, der er ansvarlig for håndhævelsen af forordningen - muligheden for at pålægge jernbaneoperatøren at ændre sine betingelser for erstatning til passagererne)
 2013/C 344/19
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 ÖBB Personenverkehr AG
 Procesdeltagere: Schienen-Control Kommission og Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgerichtshof — tilsidesættelse af artikel 17 og artikel 30, stk. 1, første afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1371/2007 af 23. oktober 2007 om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (EUT L 315, s. 14) — erstatningsbetingelser — lovligheden af udelukkelse af erstatning i tilfælde af force majeure — muligheden for at det organ, der er udpeget til at håndhæve forordningen, erstatter aftalebetingelser, som ikke opfylder betingelserne i nævnte forordning, med betingelser, som er forenelige hermed
 Konklusion
 1)
 Artikel 30, stk. 1, første afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1371/2007 af 23. oktober 2007 om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser skal fortolkes således, at det nationale organ, der er udpeget til at håndhæve denne forordning, ikke i mangel af nationale bestemmelser herom kan påbyde en jernbanevirksomhed, hvis betingelser for erstatning af billetpriser ikke opfylder kriterierne i nævnte forordnings artikel 17, det konkrete indhold af disse erstatningsbetingelser.
 2)
 Artikel 17 i forordning nr. 1371/2007 skal fortolkes således, at en jernbanevirksomhed ikke har ret til i sine almindelige befordringsbetingelser at indføje en klausul, hvorefter den er fritaget for sin forpligtelse til at yde erstatning for billetprisen i tilfælde af forsinkelse, når forsinkelsen skyldes et tilfælde af force majeure eller en af de grunde, der er opregnet i artikel 32, stk. 2, i de fælles regler for kontrakten om international befordring af passagerer og bagage med jernbane til konventionen om internationale jernbanebefordringer af 9. maj 1980, som ændret ved Vilniusprotokollen af 3. juni 1999.
 (1) EUT C 13 af 14.1.2012.


text:
15.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 59/9
 Appel iværksat den 8. december 2015 af Viasat Broadcasting UK Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 24. september 2015 i sag T-125/12, Viasat Broadcasting UK Ltd mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-660/15 P)
 (2016/C 059/09)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Viasat Broadcasting UK Ltd (ved advokaterne M. Honoré og S. Kalsmose-Hjelmborg)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen, Kongeriget Danmark og TV2/Danmark A/S
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen i sag T-125/12 ophæves, Viasat Broadcasting UK Ltd mod Kommission, ophæves,
 —
 Kommissionens afgørelse 2011/839/EU (1) af 20. april 2011 om Danmarks foranstaltninger (C 2/03) for TV2/Danmark (EUT L 340, s. 1), og
 —
 sagsøgeren i første instans tilpligtes at betale Viasats omkostninger så vel i første instans som ved Domstolen
 subsidiært,
 —
 den appellerede dom ophæves,
 —
 sagen hjemvises til Retten i Første Instans, og
 —
 afgørelsen om sagsomkostningerne i de to instanser udsættes.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har Viasat gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl ved at fastslå, at Kommissionen i forbindelse med dens undersøgelse efter artikel 106, stk. 2, TEUF ikke var forpligtet til at tage hensyn til den omstændighed, at der var tildelt støtte til TV2, uden at de grundlæggende principper om gennemsigtighed og omkostningseffektivitet var overholdt.
 Viasat har nærmere bestemt anført, at Retten har begået en retlig fejl ved 1) at lægge dom M6 og den hermed forbundne retspraksis til grund for at forkaste Viasats påstande, 2) at fastslå, at Viasats argumenter førte til en »logisk blindgyde«, 3) at forkaste betydningen af SGEI-meddelelserne af 2005 og 2011 og meddelelsen om statsstøttereglernes anvendelse på public service radio- og TV-virksomhed fra 2009, og 4) at fastslå, at meddelelsen om statsstøttereglernes anvendelse på public service radio- og TV-virksomhed fra 2001 forhindrede Kommissionen i at anvende den metode, som efter Viasats opfattelse følger af artikel 106, stk. 2, TEUF.
 (1) Kommissionens afgørelse af 20.4. 2011 om Danmarks foranstaltninger (C 2/03) for TV2/Danmark (EUT L 340, s. 1).


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Republikken Ungarn) den 15. november 2010 — ERSTE Bank Hungary Nyrt. mod Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt.
 (Sag C-527/10)
 ()
 2011/C 30/34
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága
 Parter i hovedsagen
 Appellant: ERSTE Bank Hungary Nyrt
 Indstævnte: Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt
 Intervenient: dr. Bárándy és Társai Ügyvédi Iroda, Kommercni Banka A.S
 Præjudicielt spørgsmål
 Finder artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs anvendelse på en civil retssag, der vedrører sikkerhedsstillelse, hvis det land, som det værdipapir, der var stillet som sikkerhed, og efterfølgende det kontantbeløb, som dette værdipapir blev indløst til, befandt sig i, endnu ikke var medlemsstat på tidspunktet for indledningen af insolvensbehandlingen i en anden medlemsstat, men dog var blevet medlem på tidspunktet for anlæggelsen af sagen?


text:
22.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 399/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Nederlandene) den 18. september 2012 — X mod Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst
 (Sag C-426/12)
 2012/C 399/15
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: X
 Sagsøgt: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er der tale om dobbelt anvendelse som omhandlet i direktivets artikel 2, stk. 4, litra b) (1), når kul (varer under KN-kode 2701, 2702 og 2704) anvendes som brændsel til opvarmning i en kalkovn, og den kuldioxid, der frembringes af kullet (og kalksten) i denne kalkovn, tjener til produktion af kalkovngas, som derefter anvendes til rensning af råsaft udvundet af sukkeroer, til hvilket formål kalkovngas er uundværlig?
 2)
 Er der tale om dobbelt anvendelse som omhandlet i direktivets artikel 2, stk. 4, litra b), når kul (varer under KN-kode 2701, 2702 og 2704) anvendes som brændsel til opvarmning, og den ved opvarmningen fremkomne kuldioxid, der er optaget i kalkovngassen, ved den førnævnte efterfølgende rensning for 66 %’s vedkommende optages i kalkslammet, der herefter sælges til agrarsektoren som kalkgødning?
 3)
 Såfremt der er tale om dobbelt anvendelse som omhandlet i direktivets artikel 2, stk. 4, litra b), finder direktivet da ikke anvendelse i betragtning af den (bogstavelige) affattelse af dets artikel 2, stk. 4, således at den pågældende ikke [ved fortolkningen af det nationalretlige begreb for dobbelt anvendelse i Wbm’s (2) artikel 20, litra e)] kan påberåbe sig direktivets direkte virkning?
 4)
 Såfremt der er tale om dobbelt anvendelse som omhandlet i direktivets artikel 2, stk. 4, litra b), og direktivet (følgelig) ikke finder anvendelse, er EU-retten da til hinder for en efter national ret mere snæver fortolkning af begrebet dobbelt anvendelse end en fortolkning efter direktivet ved opkrævning af en afgift som den foreliggende brændstofafgift?
 (1) Rådets direktiv 2003/96/EF af 27.10.2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283, s. 51).
 (2) Wet belastingen op milieugrondslag (lov om forbrugsafgifter til beskyttelse af miljøet).


text:
5.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 72/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 8. december 2010 — Staatssecretaris van Financiën, den anden part: P. Mook
 (Sag C-579/10)
 2011/C 72/12
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Staatssecretaris van Financiën
 Den anden part: P. Mook
 Præjudicielt spørgsmål
 Er der henset til artikel 18 EF (nu artikel 21 TEUF) tale om en af fællesskabsretten omfattet situation, når en medlemsstat afgiftspålægger den første [org. s. 10] anvendelse af en bil på vejnettet på dens område, i et tilfælde hvor bilen er indregistreret i en anden medlemsstat, er udlånt af en indbygger i denne anden medlemsstat og benyttes af en indbygger i den førstnævnte medlemsstat til privat kørsel mellem denne medlemsstat og den anden medlemsstat?


text:
9.11.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 274/3
 verserende sager, Baumbast og R mod Secretary of State for DOMSTOLENS DOM
 the Home Department, at opnå en præjudiciel afgørelse
 vedrørende fortolkningen af artikel 18 EF og af artikel 12 i (Sjette Afdeling)
 Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om
 arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT
 1968 II, s. 467), har Domstolen, sammensat af præsidenten, af 24. september 2002
 G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene P. Jann,
 F. Macken (refererende dommer), N. Colneric og S. von Bahr i sag C-471/99, Alfredo Martínez Domínguez, Joaquín
 samt dommerne C. Gulmann, D.A.O. Edward, A. La Pergola, Benítez Urbano, Agapito Mateos Cruz, Carmen Calvo
 J.-P. Puissochet, M. Wathelet, V. Skouris, J.N. Cunha Rodrigues Fernández mod Bundesanstalt für Arbeit, Kindergeldkasse
 og C.W.A. Timmermans; generaladvokat: L.A. Geelhoed; jus- (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sozialge-
 titssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 17. septem- richt Nürnberg) (1)
 ber 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (»Forordning (EØF) nr. 1408/71 — artikel 77 og 78 —
 personer, der har ret til pension efter lovgivningen i flere
 medlemsstater — personer, der har ret til pension efter
 1) En EU-borgers børn, der har taget bopæl i en medlemsstat på en overenskomst om social sikring, der er indgået, før
 et tidspunkt, hvor en af deres forældre udøvede sin opholdsret medlemsstaten tiltrådte De Europæiske Fællesskaber —
 som vandrende arbejdstager i denne medlemsstat, har ret til at ydelser til børn, der forsørges af pensionister, samt til børn,
 opholde sig i medlemsstaten for at gennemføre almindelig der har mistet begge forældre eller en af dem — ret til
 skolegang dér i henhold til artikel 12 i Rådets forordning familieydelser for den kompetente institutions regning i en
 (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens anden medlemsstat end bopælsmedlemsstaten — betingelser
 frie bevægelighed inden for Fællesskabet. Den omstændighed, for tildeling«)
 at børnenes forældre i mellemtiden er blevet skilt, at kun en af
 forældrene er unionsborger, og at denne forælder ikke længere
 (2002/C 274/04)
 er vandrende arbejdstager i værtsmedlemsstaten, eller den
 omstændighed, at børnene ikke selv er statsborgere i Den
 Europæiske Union, er i den forbindelse uden betydning. (Processprog: tysk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 2) Såfremt børn har ret til at opholde sig i en værtsmedlemsstat
 for at følge almindelig undervisning dér i henhold til artikel 12
 i forordning (EØF) nr. 1612/68, skal denne bestemmelse
 fortolkes således, at den berettiger den af forældrene, der faktisk
 I sag C-471/99, angående en anmodning, som Sozialgericht
 passer børnene, uanset den pågældendes nationalitet, til at Nürnberg (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 opholde sig sammen med dem for at lette udøvelsen af den Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Alfredo
 nævnte ret, selv om forældrene i mellemtiden er blevet skilt, eller
 Martínez Domínguez, Joaquín Benítez Urbano, Agapito Mateos
 den forælder, der er EU-borger, ikke længere er vandrende Cruz, Carmen Calvo Fernández mod Bundesanstalt für Arbeit,
 arbejdstager i værtsmedlemsstaten. Kindergeldkasse, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 fortolkningen af artikel 77, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 2,
 litra b), sammenholdt med artikel 79, stk. 1, i Rådets forordning
 3) En EU-borger, der ikke længere har opholdsret i værtsmedlems- (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af
 de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige
 staten som vandrende arbejdstager, har i sin egenskab af
 unionsborger ret til ophold dér direkte i medfør af artikel 18, erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden
 stk. 1, EF. Udøvelsen af denne ret er undergivet de begrænsnin- for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forord-
 ger og betingelser, som denne bestemmelse henviser til, men de ning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983 (EFT L 230, s. 6), har
 kompetente myndigheder og i givet fald de nationale domstole Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, F. Macken, og dommerne C. Gulmann (refererende
 skal påse, at anvendelsen af de nævnte begrænsninger og
 betingelser finder sted under overholdelse af de almindelige dommer), R. Schintgen, V. Skouris og J.N. Cunha Rodrigues;
 principper i fællesskabsretten, og navnlig af proportionalitets- generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: ekspeditionssekre-
 tær L. Hewlett, den 24. september 2002 afsagt dom, hvis
 princippet.
 konklusion lyder således:
 Artikel 77, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 2, litra b), i Rådets
 forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af
 ( 1) EFT C 6 af 8.1.2002. de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervs-
 drivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesska-
 bet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/
 83 af 2. juni 1983, sammenholdt med forordningens artikel 79,
 stk. 1, skal fortolkes således, at den kompetente institution i en
 anden medlemsstat end den medlemsstat, hvori modtageren af en
 alderspension eller en invalidepension er bosat, eller den medlemsstat,
 ---pagebreak--- C 274/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9.11.2002
 hvori børn af en afdød arbejdstager er bosat, ikke er forpligtet til at Anden Afdeling, N. Colneric, som fungerende formand for
 udrede ydelser til børn, der forsørges af disse pensionister, eller til Sjette Afdeling, og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet,
 børn, der har mistet begge forældre eller en af dem, når de betingelser, R. Schintgen (refererende dommer) og V. Skouris; generaladvo-
 der er fastsat i lovgivningen i bopælsmedlemsstaten, for tildeling af kat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den
 sådanne ydelser ikke eller ikke længere er opfyldt, og pensionistens 17. september 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 eller rentemodtagerens ret eller de efterladte børns ret efter den afdøde
 arbejdstager ikke er erhvervet i den anden medlemsstat i henhold til
 dennes lovgivning alene. Den kompetente institution i en anden 1) Artikel 2, nr. 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj
 medlemsstat end bopælsmedlemsstaten kan i en sådan situation ikke 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om
 desto mindre være forpligtet til at udrede de pågældende ydelser i omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensar-
 tet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at en tjenesteydel-
 medfør af en overenskomst om social sikring, der er indgået mellem
 de to berørte medlemsstater, og som er blevet inkorporeret i deres se, der præsteres mod vederlag, men som — da det er aftalt, at
 nationale lovgivning før det tidspunkt, hvor forordningen trådte i tjenesteyderen kun er moralsk forpligtet til at præstere den
 kraft, når de berørte kan støtte ret på denne overenskomst også efter pågældende ydelse — ikke præsteres i henhold til en forpligtelse,
 forordningens ikrafttræden. der kan påberåbes ved domstolene, er en merværdiafgiftspligtig
 transaktion.
 ( 1) EFT C 122 af 29.4.2000. 2) Sjette direktivs artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), skal
 fortolkes således, at den samlede gebyrsum, arrangøren af en
 konkurrence har modtaget, udgør beskatningsgrundlaget for
 konkurrencen, når arrangøren frit kan disponere over dette
 beløb.
 (1 ) EFT C 47 af 19.2.2000.
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 17. september 2002
 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-498/99, Town & County Factors Ltd mod Commis-
 sioners of Customs & Excise (anmodning om præjudiciel
 af 17. september 2002
 afgørelse indgivet af VAT and Duties Tribunal, Manche-
 ster) ( 1)
 i sag C-513/99, Concordia Bus Finland Oy Ab mod
 Helsingin kaupunki, HKL-Bussiliikenne (anmodning om
 (»Sjette momsdirektiv — anvendelsesområde — konkurren-
 præjudiciel afgørelse indgivet af korkein hallinto-oi-
 ce, hvor arrangøren kun påtager sig en moralsk forpligtelse
 keus) ( 1)
 — beskatningsgrundlag«)
 (»Offentlige tjenesteydelsesaftaler inden for transportsekto-
 (2002/C 274/05)
 ren — direktiv 92/50/EØF og 93/38/EØF — ordregivende
 kommune, der organiserer bustransport, og hvis økonomisk
 (Processprog: engelsk) uafhængige enhed deltager i udbuddet som bydende —
 hensyntagen til kriterier vedrørende beskyttelse af miljøet
 ved fastlæggelsen af det økonomisk mest fordelagtige bud —
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- spørgsmålet om, hvorvidt dette er lovligt, når den bydende
 gjort i Samling af Afgørelser) kommunale enhed lettere kan opfylde disse kriterier«)
 (2002/C 274/06)
 I sag C-498/99, angående en anmodning, som VAT and Duties
 Tribunal, Manchester (Det Forenede Kongerige) i medfør af (Processprog: finsk)
 artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for
 nævnte ret verserende sag, Town & County Factors Ltd mod
 Commissioners of Customs & Excise, at opnå en præjudiciel (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 2, nr. 1, artikel 6, gjort i Samling af Afgørelser)
 stk. 1, og artikel 11, punkt A, stk. 1, i Rådets sjette direktiv 77/
 388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstater-
 nes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdi-
 afgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), I sag C-513/99, angående en anmodning, som korkein hallin-
 har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af formanden for to-oikeus (Finland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til


text:
10.11.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/60
 Sag anlagt den 13. september 2007 — La Banque Postale mod Kommissionen
 (Sag T-345/07)
 (2007/C 269/109)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: La Banque Postale (ved avocats S. Hautbourg og J.-E. Skovron)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede beslutning annulleres i sin helhed i henhold til artikel 230, stk. 4, EF.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Under denne sag har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 2110 endelig udg., af 10. maj 2007, hvorved de bestemmelser i den franske Code Monétaire et Financier, som forbeholder tre kreditinstitutter, nemlig Banque Postale, Caisses d'Epargne et de Prévoyance og Crédit Mutuel, særlige rettigheder med hensyn til udstedelse af bank- og sparekassebøger af typerne livret A og livret bleu, erklæres for uforenelige med artikel 86, stk. 1, EF.
 Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål påberåbt sig fire anbringender.
 Det første anbringende er, at Kommissionen har tilsidesat sagsøgerens ret til at blive hørt under den procedure, som førte til den anfægtede beslutning, da sagsøgeren ikke har fået lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger til to rapporter, som klagerne har forelagt Kommissionen, og som ifølge sagsøgeren har vist sig at være væsentlige for Kommissionens bevisførelse.
 For det andet gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har begået en række retlige fejl og fejlskøn ved at antage, at ordningen for udstedelse af bank- og sparekassebøger af typen livret A udgjorde en hindring for etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen begået retlige fejl ved at fortolke begrebet »restriktion« i artikel 43 EF og 49 EF samt de omstændigheder, hvorunder de to principper kan påberåbes, meget bredt. Sagsøgeren har ligeledes anført, at Kommissionen med urette har konkluderet, at den særlige rettighed gør det vanskeligere og mere bekosteligt at komme ind på markedet for bankopsparing i Frankrig.
 For det tredje har sagsøgeren anført, at den anfægtede beslutning er behæftet med retlige fejl og fejlskøn fra Kommissionens side, og at Kommissionen har antaget, at den nuværende ordning for udstedelse af bank- og sparekassebøger af typen livret A ikke kan begrundes i henhold til artikel 86, stk. 2, EF. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen begået en retlig fejl og en række fejlskøn ved definitionen af tjenesteydelse af almindelig interesse i form af adgang til banktjenesteydelser i tilknytning til livret A og i sin analyse af spørgsmålet, om de særlige rettigheder er nødvendige og rimelige for udførelse den tjenesteydelse af almindelig interesse, der består i adgang til banktjenesteydelser og adgang til boliger.
 Med sit fjerde anbringende gør sagsøgeren gældende, at beslutningens begrundelse er selvmodsigende og utilstrækkelig.


text:
Nr. C 131/14 1 DA [ De Europæiske Fællesskabers Tidende 26 . 4 . 97
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 6 . marts 1997 den 18 . marts 1997
 i de forenede sager T-178/95 og T-179/95 , Santo Picciolo
 i de forenede sager T-40/96 og T-55/96, Armel de Kerros
 og Giuseppe Caló mod Den Europæiske Unions Regions
 og Véronique Kohn-Bergé mod Kommissionen for De
 udvalg ( ] )
 Europæiske Fællesskaber ( 1 )
 (Tjenestemænd — ny stilling ved Regionsudvalget — stil
 (Tjenestemænd — ansættelse — adgang til interne udvæl lingsoplag — afslag på ansøgninger — annullationssøgs
 gelsesprøver — meddelelse om udvælgelsesprøve — ad mål — forsinket meddelelse om afslagene — manglende
 gangsbetingelser — betingelse vedrørende anciennietet in begrundelse — ligebehandling — åbenbart fejlskøn)
 den for tjenesten)
 ( 97/C 131 /35 )
 ( 97/C 131 /34)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk) I de forenede sager T-178/95 og T-179/95 , Santo Picciolo,
 tjenestemand ved Europa-Parlamentet, Itzig ( Luxem
 bourg), og Giuseppe Caló, tjenestemand ved Kommissio
 I de forenede sager T-40/96 og T-55/96, Armel de Kerros, nen for De Europæiske Fællesskaber, Luxembourg, ved ad
 midlertidigt ansat ved Kommissionen for De Europæiske vokaterne Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure og Ariane
 Fællesskaber, med bopæl i Grez-Doiceau ( Belgien ), og Vé Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 ronique Kohn-Bergé, midlertidigt ansat ved Kommissionen Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange; mod Den
 for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Florange Europæiske Unions Regionsudvalg ( befuldmægtiget: Do
 ( Frankrig), ved advokaterne Jean-Noël Louis, Thierry De minique Lagasse ), hvori der er nedlagt påstand dels om
 maseure og Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse annullation af Regionsudvalgets afgørelser af 5 . december
 i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de 1994 om afslag på sagsøgernes ansøgninger til stillingen
 Cessange, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles som direktør for Regionsudvalgets Sekretariats-, Forvalt
 skaber ( befuldmægtigede : sag T-40/96 : Julian Currall; sag nings- og Finanskontrolafdeling i henhold til stillingsop
 T-55/96 : Ana Maria Alves Vieira ), hvori der i sag T-40/96 slag CdR/1 /94 , dels om annullation af afgørelsen af samme
 er nedlagt påstand om annullation af den af udvælgelses dato om udnævnelse af M. til stillingen, har Retten ( Femte
 komitén ved den interne udvælgelsesprøve KOM/T/B/96 Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, R. García-
 trufne afgørelse, og i sag T-55/96 påstand om annullation Valdecasas, og dommerne J. Azizi og M. Jaeger; justitsse
 af den af udvælgelseskomitéen ved den interne udvælgel kretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den 18 . marts
 sesprøve KOM/T/C/96 trufne afgørelse, begge om ikke at 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 give sagsøgerne adgang til de nævnte udvælgelsesprøver
 med den begrundelse, at de ikke opfylder betingelsen om 1 ) Den Europæiske Unions Regionsudvalg frifindes.
 tre års uafbrudt ansættelse ved De Europæiske Fællesska
 ber som midlertidigt ansat i henhold til ansættelsesvilkå 2 ) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 rene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, har Retten
 ( Første Afdeling), sammensat af præsidenten , A. Saggio,
 (') EFT nr. C 315 af 25 . 11 . 1995 .
 og dommerne V. Tiili og R. M. Moura Ramos; justitsse
 kretær: fuldmægtig A. Mair, den 6 . marts 1997 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således :
 1 ) Den af udvælgelseskomitéen ved den interne udvælgel DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 sesprøve KOM/T/B/96 trufne afgørelse om ikke at give
 Armel de Kerros adgang til prøverne annulleres. den 18 . marts 1997
 i sag T-35/96, Lars Bo Rasmussen mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (')
 2 ) Den af udvælgelseskomitéen ved den interne udvælgel (Tjenestemænd — meddelelse om ledig stilling — annulla
 sesprøve KOM/T/C/96 trufne afgørelse om ikke at give tion af den løbende procedure — meddelelse om udvælgel
 Véronique Kohn-Bergé adgang til prøverne annulleres. sesprøve — stilling forbeholdt statsborgere fra nye med
 lemsstater — annullationssøgsmål — formaliteten —
 vedtægtens artikel 4 og 29 — princippet om beskyttelse af
 3 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler den berettigede forventning — retssikkerhedsprincippet —
 sagens omkostninger. magtfordrejning — erstatningssøgsmål)
 ( 97/C 131 /36 )
 (') EFT nr. C 145 af 18 . 5 . 1996 , og
 EFT nr. C 158 af 1 . 6 . 1996 . (Processprog: fransk)
 I sag T-35/96 , Lars Bo Rasmussen, tjenestemand ved Kom
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i


text:
29.10.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 271/2
 DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling)
 af 8. september 2005
 i sag C-121/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien (1)
 (Traktatbrud - direktiv 75/442/EØF og 91/156/EØF - begrebet affald - direktiv 85/337/EØF og 97/11/EF - vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet - direktiv 80/68/EØF - beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer - direktiv 80/778/EØF - kvaliteten af drikkevand)
 (2005/C 271/03)
 Processprog: spansk
 I sag C-121/03, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 19 marts 2003, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: G. Valero Jordana) mod Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: N. Díaz Abad), har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne J.-P. Puissochet (refererende dommer), S. von Bahr, U. Lõhmus og A.Ó Caoimh; generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.M. Ferreira, den 8. september 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser ifølge nedennævnte direktiver, da det i strid med artikel 2 og artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, ikke inden opførelsen eller ombygningen af svineavlsbedrifterne i Baix Ter-området har foretaget en vurdering af deres indvirkning på miljøet, og da det i strid med artikel 7, stk. 6, i Rådets direktiv 80/778/EØF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand i flere offentlige vandforsyningsanlæg i Baix Ter-området har overskredet den tilladte maksimale koncentration af nitrat, som er fastsat i punkt 20, afsnit C, i direktivets bilag I.
 2)
 I øvrigt frifindes Kongeriget Spanien.
 3)
 Kongeriget Spanien betaler to tredjedele af sagens samlede omkostninger. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler den resterende tredjedel.
 (1) EUT C 135 af 7.6.2003.


text:
8.1.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/3
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 28. oktober 2004
 i sag C-185/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik (1)
 (Traktatbrud - håndtering af affald - bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler - direktiv 96/59/EF)
 (2005/C 6/04)
 Processprog: portugisisk
 I sag C-185/02, angående et traktatbrugssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 17. maj 2002, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved A. Caeiros, som befuldmægtiget, mod Den Portugisiske Republik ved L. Fernandes, M. Telles Romão og J. Lois, som befuldmægtigede, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Borg Barthet, og dommerne S. von Bahr og J. Malenovský (refererende dommer); generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den 28. oktober 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i Rådets direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler, idet den ikke inden for den fastsatte frist har underrettet Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om de i direktivets artikel 11 omhandlede programmer og skitserede planer.
 2)
 I øvrigt frifindes Den Portugisiske Republik.
 3)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Den Portugisiske Republik bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EFT C 180 af 27.7.2002.


text:
5.5.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 133/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein hallinto-oikeus (Finland) den 29. februar 2012 — Laboratoires Lyocentre mod Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus og Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 (Sag C-109/12)
 2012/C 133/36
 Processprog: finsk
 Den forelæggende ret
 Korkein hallinto-oikeus
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Laboratoires Lyocentre
 Sagsøgte: Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus og Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er en definition, der i en medlemsstat er foretaget i henhold til direktiv 93/42/EØF (1), ifølge hvilken et præparat betragtes som CE-mærket medicinsk udstyr, til hinder for, at en anden medlemsstats nationale kompetente myndighed definerer det pågældende præparat, på baggrund af dets farmakologiske, immunologiske eller metaboliske virkningsmekanismer, som et lægemiddel i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, litra b), i lægemiddeldirektiv 2001/83/EF (2)?
 2)
 Hvis det forudgående spørgsmål besvares benægtende, skal den kompetente myndighed da kun følge procedurerne i lægemiddeldirektiv 2001/83/EF, eller skal man inden påbegyndelsen af proceduren vedrørende klassificering af lægemiddel i henhold til lægemiddeldirektivet følge beskyttelsesklausulproceduren i artikel 8 i direktiv 93/42/EØF om medicinsk udstyr eller bestemmelserne i artikel 18 vedrørende ubegrundet CE-mærkning?
 3)
 Er lægemiddeldirektiv 2001/83/EF, direktiv 93/42/EØF om medicinsk udstyr eller EU-retten i øvrigt (herunder beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed og forbrugerbeskyttelse) til hinder for, at der på den samme medlemsstats område kan markedsføres præparater med samme ingredienser og samme virkning, dels som lægemiddel i henhold til lægemiddeldirektiv 2001/83/EF, dels som medicinsk udstyr i henhold til direktiv 93/42/EØF om medicinsk udstyr?
 (1) Rådets direktiv 93/42/EØF af 14.6.1993 om medicinske anordninger (EFT L 169, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6.11.2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67).


text:
20.11.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 333/33
 Sagsøgeren har nærmere anført, at mens Rådet med hensyn til Italienske Republik), ved advokaterne Dr. Dietrich Ehle og Dr.
 hvert eneste dokument konsekvent har påberåbt sig artikel Dirk Ehle, Rechtsanwälte Ehle & Schiller, Köln, og med valgt
 4, stk. 1, i afgørelse 93/731/EF (herefter »afgørelsen«), har adresse i Luxembourg hos advokat Marc Lucius, 6, rue Michel
 Kommissionen henvist til afgørelsen og anført, at en udlevering Welter, Luxembourg.
 af de pågældende dokumenter kunne være til skade for EU’s
 situation med hensyn til løbende og fremtidige forhandlinger Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 med Rusland, og at sagsøgerens begæring om aktindsigt derfor
 ikke kunne imødekommes. 1. Kommissionens beslutning af 5. februar 1999 (REM:
 14/98) annulleres.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren endvidere anført 2. Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 følgende:
 — Spørgsmålet om, hvorvidt afgørelserne om ikke at give Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 aktindsigt er relevante, og hvilken vægt de skal tillægges,
 må vurderes og behandles i lyset af det overordnede princip Sagsøgerens søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter sva-
 om åbenhed, der tilsigtes gennemført med afgørelsen. rer til dem, der er anført i sagerne T-186/97, T-187/97,
 T-190/97, T-191/97, T-192/97, T-210/97, T-211/97,
 — Undtagelsen med hensyn til internationale forbindelser T-216/97, T-217/97, T-218/97 (1), T-279/97 (2), T-280/97 (2),
 skal fortolkes indskrænkende og anvendes omhyggeligt fra T-293/97 (3) og T-147/99 (4).
 sag til sag.
 ( 1) Samtlige EFT C 318 af 18.10.1997, s. 17-25.
 — I den foreliggende sag har Rådet og Kommissionen an- ( 2) EFT C 387 af 20.12.1997, s. 24.
 vendt, hvad de betegner som værende en del af det skøn, ( 3) EFT C 95 af 28.3.1998, s. 24.
 de er tillagt, og hvorefter de kan nægte aktindsigt. ( 4) EFT C 246 af 28.8.1999, s. 41.
 — Dagsordener for møder, der blev holdt i 1998, og som
 formentlig ikke indeholder kritiske kommentarer, opregner
 de emner, der er blevet behandlet og stilles normalt til
 pressens rådighed i forbindelse med møder. Det kan derfor
 næppe tænkes, at udleveringen af sådanne dagsordener
 efter et års forløb kan være farlige eller skadelige og Sag anlagt den 15. september 1999 af Métropole Télévi-
 have en negativ virkning for Den Europæiske Unions sion (M6) mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 internationale forbindelser. skaber
 — Det er et grundlæggende fællesskabsretligt princip, at (Sag T-206/99)
 borgere i Den Europæiske Union skal have videst mulig
 adgang til de dokumenter, Den Europæiske Unions institu- (1999/C 333/75)
 tioner ligger inde med.
 (Processprog: fransk)
 — I den foreliggende sag er det ikke kun offentlige interesser,
 der er involveret, men også sagsøgerens private interesser, Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 idet han for finske domstole skal kunne godtgøre, at den 15. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen for
 indholdet af de dokumenter, han har begæret aktindsigt i, De Europæiske Fællesskaber af Métropole Télévision (M6),
 ikke er så fortroligt, som Rådet og Kommissionen normalt Neuilly/Seine (Frankrig), ved advokat Didier Théophile, Paris,
 hævder. og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May,
 31, GrandRue.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning af 29. juni 1999 annulleres.
 — Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost-
 Sag anlagt den 15. september 1999 af HYPER Srl mod ninger.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Sag T-205/99)
 Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning af 29. juni
 (1999/C 333/74) 1999 om afvisning af en klage, sagsøgeren har indgivet over
 l’Union Européenne de Radiotélévision (European Broadca-
 sting Union, EBU), som hævdes at have handlet i strid med
 artikel 81, stk. 1, EF ved at afslå at acceptere sagsøgerens
 (Processprog: tysk) ansøgning om optagelse i organisationen. Beslutningen ligger
 i forlængelse af Rettens dom af 11. Juli 1996 i de forenede
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der sager T-528/93, T-542/93, T-543/93 og T-546/93, Métropole
 den 15. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen for Télévision (Sml. II, s. 649), hvorved Retten annullerede en
 De Europæiske Fællesskaber af HYPER Srl, Limena (Den beslutning om fritagelse af EBU’s vedtægtsbestemmelser
 ---pagebreak--- C 333/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20.11.1999
 og andre regler for erhvervelse af tv-rettigheder til sportsarran- Sagsøgeren har nedlagt følgende påstand: Kommissionens
 gementer inden for rammerne af Eurovision og andre selska- beslutning K(1999) 1501, meddelt den 18. juni 1999, annul-
 bers kontraktlige adgang til disse udsendelser. Ifølge sagsøgeren leres.
 er det netop på grund af EBU’s tilkendegivne og vedholdende
 vilje til at udelukke sagsøgeren fra de rettigheder, som EBU
 er indehaver af — ved over for sagsøgeren at anvende Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 vedtægtsmæssige kriterier, som er i strid med artikel 81, stk. 1,
 EF — og fordi EBU ikke længere er omfattet af en fritagelse, at Sagsøgeren har anlagt sag til prøvelse af Kommissionens
 sagsøgeren har besluttet at forelægge sagen for Kommissionen. beslutning K(1999) 1501 af 4. juni 1999 om ophævelse af den
 støtte, der var ydet sagsøgeren i henhold til Kommissionens
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende beslutning K(93) 3393 af 26. november 1993, som ændret
 ved beslutning K(96) 1603 af 18. juli 1996 om ydelse af
 støtte fra EUGFL, Udviklingssektionen, i henhold til Rådets
 — at sagsøgerens klage ikke er baseret på EBU’s afslag på at
 lade sagsøgeren indtræde som medlem, men på, at EBU forordning (EØF) nr. 4256/88, til projekt nr. 93.ES.06.028,
 fortsat under henvisning til sine konkurrencebegænsende betegnet »pilot- og demonstrationsprojekt vedrørende pro-
 duktudvikling til forbedring af kvaliteten og tilpasning til
 vedtægtskriterier nægter at sælge sagsøgeren de rettigheder,
 markedet af frugtproduktionen i Jalón Medio-området (Zarago-
 som EBU er indehaver af
 za, Aragón, Spanien)«.
 — at Retten, i modsætning til hvad Kommissionen hævder, i
 den nævnte dom har udtalt sig om, hvorvidt traktatens Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført følgende
 artikel 81, stk. 1, kan finde anvendelse på reglerne for anbringender:
 optagelse i EBU, og har udtalt, at reglerne delvis fordrejer
 konkurrencen over for rent kommercielle kanaler, der ikke — Tilsidesættelse af de garantier, der er fastsat med hensyn til
 kan blive medlemmer kontradiktoriske procedurer, hvorunder der kan pålægges
 sanktioner. Sagsøgeren har herved nærmere anført, at den
 anfægtede beslutning ikke indeholder oplysninger om, til
 — at selv om det er rigtigt, at Kommissionen ikke har pligt til hvilket organ der kan indgives klage eller om dette
 at tage stilling til hvert enkelt argument i klagen, har den eventuelt er en judiciel instans, og heller ikke den i den
 anlagt et urigtigt skøn, som må medføre annullation, ved forbindelse fastsatte frist. Endvidere har Kommissionen
 ikke at udtale sig om den forskelsbehandling, som M6 ikke foretaget de fornødne undersøgelser, bevisoptagelse
 udsættes for på grund af CANAL+’s deltagelse i Eurovision- eller truffet beslutningen inden for en rimelig frist.
 systemet indtil verdensmesterskabet 1998 og den omstæn-
 dighed, at CANAL+ er blevet optaget i EBU uden nogensin- — Tilsidesættelse af principperne for den fælles landbrugspoli-
 de at have opfyldt kriterierne herfor tik, navnlig med henblik på forskning og teknologisk
 udvikling inden for området og med henblik på den
 — at Kommissionen i denne sag ikke har anvendt sin nødvendige produktivitetsudvikling.
 kompetence til at træffe beslutning i konkurrencesager for
 at overvåge, at konkurrencen respekteres på markedet for — Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 2, artikel 23, stk. 2, og
 erhvervelse af sportsrettigheder, men alene med det formål artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. de-
 at underbygge afvisningen af den pågældende klage. cember 1988, som omhandler Fællesskabets strukturfonde.
 Sagsøgeren har i denne forbindelse nærmere anført, at
 eftersom den beslutning, hvorved det af sagsøgeren forelag-
 te projekt blev godkendt, ikke indeholder et udtrykkeligt
 forbud, må den fortolkes på den måde, at udgifterne til
 udvikling af projektet og til opnåelse af støtte kan udlignes
 med støtten. Sagsøgeren har endvidere anført, at der på
 intet tidspunkt er blevet foretaget stikprøvekontrol på
 stedet, hvilket kræves i henhold til ovennævnte artikel 23,
 Sag anlagt den 15. september 1999 af Asociación de stk. 2. Uden at sagsøgeren kan anerkende at have begået
 Fruticultores del Jalón Medio mod Kommissionen for De uregelmæssigheder, har sagsøgeren svært ved at forstå,
 Europæiske Fællesskaber hvorfor Kommissionen ikke nedsatte støtten med det
 beløb, der efter dens opfattelse ikke var anvendt.
 (Sag T-207/99)
 — Tilsidesættelse af ånden bag Rådets forordning (EØF)
 nr. 4256/88 af 19. december 1988, som omhandler Den
 (1999/C 333/76) Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget,
 for så vidt som de bestemmelser, der er indeholdt i sidste
 betragtning til forordningen, og de foranstaltninger, der
 omhandles i forordningens artikel 2, stk. 2, er blevet
 (Processprog: spansk)
 omgået gennem vedtagelsen af den strenge forholdsregel,
 der består i ophævelse af tidligere ydet EUGFL-støtte.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 15. september 1999 anlagt sag mod Kommission en for Endelig har sagsøgeren påberåbt sig, at den anfægtede beslut-
 De Europæiske Fællesskaber af Asociación de Fruticultores del ning er utilstrækkeligt begrundet.
 Jalón Medio, La Almunia de Doña Godina, ved advokaterne
 Javier Mirón Martı́nez og David Esteban Arregui, calle Bolonia,
 4, Zaragoza.


text:
21.2.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 47/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- 2. Hvilket sted skal anses som det sted, hvor eller hvorfra
 se afsagt den 27. november 2003 af Ufficio del Giudice di denne arbejdstager hovedsagelig opfylder sine forpligtel-
 Pace di Gorizia i sagen Azienda Agricola Silvano Tomadin ser over for arbejdsgiveren, når forpligtelserne ifølge
 Silvano mod AGEA. denne arbejdskontrakt delvis udføres på jorden (i lufthav-
 nen) i en kontraherende stat og delvis om bord på et
 (Sag C-554/03) luftfartøj, som er indregistreret i en anden kontraherende
 stat, hvor arbejdstageren i øvrigt også blev ansat?
 (2004/C 47/41)
 (1) EFT L 12 af 16.1.2001, s. 1.
 Ved kendelse afsagt den 27. november 2003, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 29. december 2003, har Ufficio
 del Giudice di Pace di Gorizia i sagen Azienda Agricola
 Silvano Tomadin Silvano mod AGEA forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 af følgende spørgsmål:
 Sag anlagt den 8. januar 2004 af Kommissionen for De
 Skal artikel 1 i forordning (EØF) nr. 856/84 (1) af 31. marts Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 1984 og artikel 1-4 i forordning (EØF) nr. 3950/92 (2) af
 28. december 1992 fortolkes således, at tillægsafgiften på
 mælk og mejeriprodukter har karakter af en administrativ (Sag C-4/04)
 sanktion, og skal producenten som følge heraf kun betale
 afgiften, såfremt han forsætligt eller uagtsomt har overskredet
 de tildelte mængder? (2004/C 47/43)
 (1) EFT L 90 af 1.4.1984, s. 10.
 (2) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. januar
 2004 anlagt sag mod Republikken Østrig af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ved Karen Banks og Dr. Claudia
 Schmidt, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 15. december 2003 af tribunal du travail de Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Charleroi, section de Charleroi, i sagen Magali Warbecq
 mod Ryanair Ltd, et irsk selskab. 1. Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets
 (Sag C-555/03) direktiv 98/44/EF (1) af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse
 af bioteknologiske opfindelser, idet den ikke har truffet de
 nødvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet,
 (2004/C 47/42) eller under alle omstændigheder ikke har underrettet
 Kommissionen herom.
 Ved dom afsagt den 15. december 2003, indgået til Domsto- 2. Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkost-
 lens Justitskontor den 24. december 2003, har tribunal du ninger.
 travail de Charleroi, section de Charleroi, i sagen Magali
 Warbecq mod Ryanair Ltd, et irsk selskab, forelagt De Europæi-
 ske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 afgørelse af følgende spørgsmål:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1. Hvilke kriterier skal — med henblik på anvendelse af
 artikel 19, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 (1)
 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. juli 2000.
 anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil-
 og handelsretlige område — lægges til grund for at afgøre,
 på hvilken kontraherende stats område en arbejdstager (1) EFT L 213, s. 13.
 sædvanligvis udfører sit arbejde, når arbejdstageren er
 ansat som besætningsmedlem i en virksomhed, der
 udfører international passagertransport med luftfartøjer?


text:
20.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/17
 Sag anlagt den 3. juli 2012 — ZZ mod Europol
 (Sag F-69/12)
 2012/C 319/30
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat N.D. Dane)
 Sagsøgt: Europol
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Europols stiltiende afgørelse om afslag på sagsøgerens ansøgning og på hans klage vedrørende betaling af de beløb, der blev aftalt i det udenretlige forlig mellem parterne i forbindelse med en tidligere sag.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den stiltiende afgørelse om afslag på ansøgningen af 26. maj 2011 samt annullation af den stiltiende afgørelse om afslag på klagen af 9. december 2011 over den stiltiende afgørelse om afslag på førnævnte ansøgning.
 —
 Europol tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/34
 Rettens dom af 16. oktober 2014 — Alro mod Kommissionen
 (Sag T-517/12) (1)
 ((Statsstøtte - elektricitet - favorable satser - afgørelse om at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, TEUF - annullationssøgsmål - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål - støtteforanstaltning, der delvis på datoen for afgørelsen og delvis på datoen for stævningens indgivelse er fuldstændig gennemført - afvisning))
 2014/C 421/46
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Alro SA (Slatina, Rumænien) (ved C. Quigley, QC, solicitor O. Bretz og advokat S. Verschuur)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier og T. Maxian Rusche, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Principal påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2012) 2517 endelig af 25. april 2012 om at indlede proceduren i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF vedrørende statsstøtte SA 33624 (2012/C) (ex 2011/NN) — Rumænien — favorable satser for elektricitet indrømmet Alro Slatina SA, og en subsidiær påstand om annullation af afgørelse K(2012) 2517 endelig, for så vidt som den finder anvendelse på perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2009.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Alro SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 32 af 2.2.2013.


text:
25.6.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/17
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 20. april 2005
 i sag T-318/03, Atomic Austria GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (EF-varemærker - ordmærket ATOMIC BLITZ - indsigelse fra indehaveren af de nationale ordmærker ATOMIC - bevis for fornyelsen af registreringen af det ældre varemærke - omfanget af Harmoniseringskontorets behandling - afvisning af indsigelsen - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2005/C 155/33)
 Processprog: tysk
 I sag T-318/03, Atomic Austria GmbH, Altenmarkt (Østrig), ved advokaterne G. Kucsko og C. Schmacher, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: G. Schneider og B. Müller), den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)var Fábricas Agrupadas de Muñecas de Onil SA, Onil (Spanien), angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. juli 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 95/2003-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Atomic Austria GmbH og Fábricas Agrupadas de Muñecas de Onil SA, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne A.W.H. Meij og I Pelikánová; justitssekretær: J. Plingers, den 20. april 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Afgørelsen truffet den 9. juli 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 95/2003-2) annulleres.
 2)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 304 af 13.12.2003.


text:
25.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 58/13
 Sag anlagt den 26. december 2011 — Kaddour mod Rådet
 (Sag T-654/11)
 2012/C 58/24
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Khaled Kaddour (Damaskus, Syrien) (ved advokat M. Ponsard)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen påkendes efter den fremskyndede procedure.
 —
 Annullation af følgende retsakter, for så vidt som de vedrører sagsøgeren:
 —
 afgørelse 2011/273/FUSP, som suppleret og ændret til dags dato, herunder alle de i stævningens kapitel 13 nævnte afgørelser
 —
 forordning 442/2011, som suppleret og ændret til dags dato, herunder alle de i stævningens kapitel 14 nævnte forordninger
 —
 afgørelse 2011/782/FUSP, som suppleret og ændret til dags dato.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet påberåber sagsøgeren sig to anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er blevet påberåbt i sag T-653/11, Jaber mod Rådet.


text:
25.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 270/10
 Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 7. april 2016 — Antonio Tita, Alessandra Carlin og Piero Constantini mod Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri og Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento — Italien)
 (Sag C-495/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - direktiv 89/665/EØF - offentlige indkøb - national lovgivning - afgifter på adgang til forvaltningsdomstole på området for offentlige kontrakter - ret til effektive retsmidler - afgifter med afskrækkende virkning - domstolsprøvelse af forvaltningsakter - effektivitets- og ækvivalensprincippet))
 (2016/C 270/12)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Antonio Tita, Alessandra Carlin og Piero Constantini
 Sagsøgte: Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri og Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA)
 Konklusion
 Artikel 1 i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF af 11. december 2007, samt ækvivalens- og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, der pålægger retsafgifter, såsom den i hovedsagen omhandlede almindelige retsafgift, ved anlæggelse af søgsmål vedrørende offentligt udbud ved de administrative domstole.
 (1) EUT C 26 af 26.1.2015.


text:
10.7.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 179/2
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 27. maj 2004
 i sag C-68/03, Staatssecretaris van Financiën mod D. Lipjes (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Nederlandenes Hoge Raad) (1)
 (Sjette momsdirektiv - artikel 28b, punkt E, stk. 3 - tjenesteydelser, der leveres af formidlere - leveringsstedet for tjenesteydelser)
 (2004/C 179/03)
 Processprog: nederlandsk
 I sag C-68/03, angående en anmodning, som Nederlandenes Hoge Raad (Nederlandene) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Staatssecretaris van Financiën mod D. Lipjes, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 28b i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), i den affattelse, der følger af Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring, med henblik på afskaffelse af de fiskale grænser, af direktiv 77/388 (EFT L 376, s. 1), har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann (refererende dommer), og dommerne A. Rosas, A. La Pergola, R. Silva de Lapuerta og.K. Lenaerts; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 27. maj 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Artikel 28b, punkt E, stk. 3, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, i den affattelse, der følger af Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring, med henblik på afskaffelse af de fiskale grænser, af direktiv 77/388, skal ikke fortolkes således, at den kun angår tjenesteydelser, der leveres af formidlere, hvor aftageren af tjenesteydelsen er en afgiftspligtig person eller en ikke-afgiftspligtig juridisk person.
 2)
 Når en formidlingstransaktion henhører under artikel 28b, punkt E, stk. 3, i sjette direktiv 77/388, som ændret, skal direktivets artikel 28b, punkt A og B, anvendes med henblik på fastsættelsen af det sted, hvor de transaktioner, der ligger til grund for formidlingsydelserne, er blevet udført.
 (1) EFT C 83 af 5.4.2003


text:
17 . 2 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 46/ 15
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN
 den 17. november 1995 FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 12 . december 1995
 i sag T-330/94 , Salt Union Ltd mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (*) i sag T-203/95 R, Bernard Connolly mod Kommissionen
 (Intervention — regler om sprog) for De Europæiske Fællesskaber
 ( 96/C 46/28 ) ( 96/C 46/29
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: engelsk)
 I sag T-203/95 R, Bernard Connolly, tjenestemand ved
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl
 I sag T-330/94, Salt Union Ltd, Cheshire ( Det Forenede i Everberg ( Belgien ), ved advokaterne Jacques Sambon og
 Kongerige ), ved Solicitors Jonathan Scott og Craig Pouncey, Pierre-Paul van Gehuchten, Bruxelles, og med valgt adresse i
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Georges Luxembourg hos advokat Louis Schiltz på dennes kontor, 2 ,
 Baden, 8 , boulevard Royal, mod Kommissionen for De rue du Fort Reinsheim, mod Kommissionen for De Euro
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Nicholas pæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Gianluigi Valsesia
 Khan og Jean-Paul Keppenne ), hvori der dels er nedlagt og Julian Currall ) angående en begæring om som foreløbige
 påstand om annullation af den beslutning, som er indeholdt forholdsregler dels at forbyde Kommissionen at meddele
 i Kommissionens skrivelse af 5 . august 1994, hvorved oplysninger vedrørende den disciplinærsag, som er indledt
 Kommissionen meddelte sagsøgeren, at den ikke havde mod sagsøgeren, så længe denne verserer, eller oplysninger
 fundet grund til at foreslå passende foranstaltninger i vedrørende hans karriere, person, holdninger eller sund
 EF-traktatens artikel 93 , stk. l's forstand med hensyn til den hedstilstand, til pressen, og om at tilpligte Kommissionen at
 nederlandske regionalstøtteordning » Subsidieregelingen re træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at ingen
 gionale investeringsprojecten 1991 «, dels om, at Fællesska af disse oplysninger offentliggøres, dels at tilpligte Kommis
 bet tilpligtes at erstatte den skade, sagsøgeren mener at have sionen at betale sagsøgeren en bod på 100 000 bfr. for hver
 lidt som følge af beslutningen, har Retten ( Tredje Udvidede overtrædelse begået fra datoen for afsigelsen af nærværende
 Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, C. P. Briët, og kendelse om foreløbige forholdsregler, har Rettens præsi
 dommerne B. Vesterdorf, K. Lenaerts, P. Lindh og A. dent den 12 . december 1995 afsagt kendelse, hvis konklu
 Potocki ; justitssekretær: H. Jung, den 17. november 1995 sion lyder :
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således :
 1 ) Kommissionen opfordres til at vedtage træffe alle
 nødvendige foranstaltninger, således at Kommissionens
 1 ) Det tillades Frima BV at intervenere til støtte for personale ikke, i forbindelse med sin kontakt til pressen
 Kommissionens påstande. eller på anden vis, afslører nogen oplysninger vedrø
 rende Bernard Connolly 's person, holdninger eller
 sundhedstilstand, som direkte eller indirekte vil kunne
 2 ) Det tillades Verein Deutsche Salzindustrie eV at inter skade dennes personlige og faglige omdømme.
 venere til støtte for Salt Union s påstande, for så vidt
 som de er støttet på traktatens artikel 173 . 2 ) I øvrigt tages begæring om foreløbige forholdsregler
 ikke til følge.
 3 ) Der fastsættes en frist, inden for hvilken intervenien
 terne skriftligt skal fremføre anbringenderne til støtte 3 ) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 for deres påstande.
 4 ) Anmodningerne fra Frima BV og Verein Deutsche
 Salzindustrie eV om tilladelse til at anvende henholdsvis
 nederlandsk og tysk under den mundtlige forhandling
 tages til følge.
 Sag anlagt den 27. november 1995 af Telecom Italia SpA
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 5 ) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. ( Sag T-215/95 )
 ( 96/C 46/30 )
 (') EFT nr. C 380 af 31 . 12 . 1994 .
 (Processprog: italiensk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 27. november 1995 anlagt sag mod Kommissionen for
 ---pagebreak--- Nr . C 46/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 2 . 96
 De Europæiske Fællesskaber af Telecom Italia SpA, Torino, Europæiske Fællesskaber af Luigi Ronchi, Luxembourg,
 Italien, ved advokaterne Mario Sanino, Mario Siragusa og ved advokaterne Jean-Noél Louis, Thierry Demaseure og
 Antonio Lirosi , Rom, og advokat Giulio Cesare Rizza, Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem
 Siracusa , og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat bourg hos SARL Fiduciaire Myson, 1 , rue Glesener.
 firmaet Elvinger, Hoss & Prussen .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Kommissionens beslutning 95/489/EF om driftsbetingel
 serne for den anden udbygning af GSM-mobilradiokommu — Kommissionens afslag på sagsøgerens begæring om
 nikation i Italien annulleres, og Kommissionen tilpligtes at bistand af 30 . januar 1995 annulleres .
 betale sagens omkostninger .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren 1 ECU som
 symbolsk erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab
 Ifølge sagsøgeren må beslutningen annulleres som følge af, som følge af den tjenstlige fejl , som sagsøgte har gjort sig
 at sagsøgerens ret til kontradiktion er tilsidesat, at trakta skyldig i over for ham .
 tens artikel 86 og 90 er anvendt fejlagtigt og ukorrekt, at
 traktatens artikel 190 er tilsidesat, at begrundelsen i
 beslutningens dispositive del er åbenbart ulogisk, og at de — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 fastsatte, kompenserende foranstaltninger er retsstridige og
 åbenbart ulogiske.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 For så vidt angår traktatens artikel 86 har sagsøgeren
 navnlig gjort gældende, at begrebet » en enkelt økonomisk
 enhed « er anvendt fejlagtigt, at fastlæggelsen af det rele Sagsøgeren har anført, at han den 30 . januar 1 995 indgav en
 vante marked er inkonsekvent, og at Kommissionens begæring for i henhold til tjenestemandsvedtægtens arti
 henvisning til de oplysninger, der angiveligt er afgivet kel 24 at opnå Kommissionens bistand til at genoprette sit
 vedrørende Telecom/Telecom Italia Mobile's ( TIM ) domi omdømme og sin agtværdighed efter offentliggørelsen af en
 nerende stilling i forbindelse med vurderingen af det bog, som indeholder visse påstande, som han anser for
 påståede misbrug, er fejlagtig. bagvaskelse og ærerørige beskyldninger mod ham. Ved
 skrivelse af 27. februar s.å . har ansættelsesmyndigheden
 Med hensyn til traktatens artikel 86 , 90 og 190 har underrettet sagsøgeren om, at før den tog stilling til , hvilke
 sagsøgeren anført, at såvel vurderingen af, om der er tale om foranstaltninger der eventuelt skulle træffes, ville den
 særlige rettigheder for Telecom/TIM, som af, hvorvidt der er foretage en undersøgelse for at fastslå , om udtalelserne i den
 tale om en statslig foranstaltning, der kan medføre den nævnte bog var begrundede . Den 17. juli 1995 indgav
 påståede konkurrenceforvridning, er fejlagtig. Det samme sagsøgeren, da han ikke havde modtaget svar på sin
 gælder spørgsmålet om, hvorvidt samhandelen mellem begæring, en klage over det stiltiende afslag. Denne klage
 medlemsstaterne påvirkes . Såfremt der måtte være tale om blev ligeledes stiltiende afvist.
 en sådan statslig foranstaltning, er den ifølge sagsøgeren
 ikke i strid med traktatens artikel 86 . Endelig har sagsøgeren Sagsøgeren har for det første påberåbt sig, at denne afgørelse
 anført, at de former for misbrug, der ifølge Kommissionen helt savner begrundelse . Han har desuden hævdet, at
 er tale om, er uden betydning, både ud fra et logisk og et afgørelsen er truffet under tilsidesættelse af bistandspligten,
 økonomisk synspunkt, og de må derfor betragtes som således som den fremgår af vedtægtens artikel 24, for så vidt
 ikke-eksisterende .
 institutionen dels ikke har givet nogen oplysning, der gør det
 Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at traktatens arti muligt at fastslå , om undersøgelsen faktisk er blevet
 kel 190 er tilsidesat derved, at der er modstrid mellem foretaget, og dels ikke har truffet nogen foranstaltning til
 begrundelsen for beslutningen og de kompenserende foran offentligt og med navns nævnelse at forsvare sin angrebne
 staltninger, den italienske regering er blevet pålagt at tjenestemand .
 træffe .
 Med hensyn til kravet om erstatning har sagsøgeren gjort
 gældende, at sagsøgte har tilsidesat sin bistandspligt ved
 ikke på eget initiativ at træffe foranstaltninger, som kan
 genoprette hans ære og værdighed; denne tjenstlige fejl
 Sag anlagt den 7. december 1995 af Luigi Ronchi mod forværres ved afslaget på den udtrykkelige begæring om, at
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber der blev truffet sådanne foranstaltninger. Sagsøgeren mener
 desuden, at hvis hans faglige agtværdighed allerede er
 ( Sag T-223/95 )
 kompromitteret ved offentliggørelsen af den nævnte bog,
 ( 96/C 46/31 ) har Kommissionens undladelse af at træffe passende foran
 staltninger forværret det lidte ikke-økonomiske tab .
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 7. december 1 995 anlagt sag mod Kommissionen for De


text:
27.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 123/26
 Sag anlagt den 14. marts 2013 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-149/13)
 2013/C 123/46
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved S. Centeno Huerta)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Meddelelsen om den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AST/126/12-Assistenter (AST 3), forskningsområdet, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-148/13, Kongeriget Spanien mod Kommissionen.


text:
14.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/18
 Sag anlagt den 1. februar 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-39/07)
 (2007/C 82/33)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Støvlbæk og R. Vidal Puig, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Spanien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i medfør af Rådets direktiv 89/48/EØF (1) af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed, idet det ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre dette direktiv for så vidt angår erhvervet som »farmacéutico hospitalario «(hospitalsfarmaceut).
 —
 Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1.
 Det spanske eksamensbevis for uddannelsen til »farmacéutico hospitalario «er et »eksamensbevis «i direktiv 89/48/EØF's forstand, eftersom
 —
 der er tale om et eksamensbevis, der udstedes af den kompetente myndighed, der er udpeget i overensstemmelse med spansk lovgivning
 —
 eksamensbeviset godtgør en postgymnasial uddannelse på over tre år, eftersom det for at opnå et eksamensbevis som »farmacéutico hospitalario «er nødvendigt at være i besiddelse af en kandidateksamen som farmaceut, have fuldført den tilsvarende specialuddannelse og bestå en eksamen
 —
 det fremgå af eksamensbeviset, at indehaveren besidder de nødvendige kvalifikationer for at udøve erhvervet som »farmacéutico hospitalario «i Spanien.
 2.
 På samme måde er erhvervet som »farmacéutico hospitalario «et »lovreguleret erhverv «i Spanien i direktiv 89/48/EØF's forstand.
 3.
 Rådets direktiv 85/433/EØF (2) af 16. september 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser i farmaci samt om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten i forbindelse med visse former for virksomhed på det farmaceutiske område, finder ikke anvendelse på erhvervet som »farmacéutico hospitalario«.
 4.
 Følgelig var Kongeriget Spanien forpligtet til at gennemføre direktiv 89/48/EØF for så vidt angår erhvervet som »farmacéutico hospitalario«. Ved ikke at have truffet de herfor nødvendige foranstaltninger senest den 4. januar 1991, har Kongeriget Spanien tilsidesat sine forpligtelser i medfør af nævnte direktiv.
 (1) EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16.
 (2) EFT L 253, s. 37.


text:
12.4.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 92/51
 Sag anlagt den 8. februar 2008 — Wiame mod Kommissionen
 (Sag F-15/08)
 (2008/C 92/105)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Valérie Wiame (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/AST/7/05, hvorved sagsøgeren blev tildelt en utilstrækkelig karakter til prøven, således at hun ikke blev opført på reservelisten
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/AST/7/05, hvorved sagsøgeren blev tildelt en utilstrækkelig karakter til prøven, således at hun ikke blev opført på reservelisten.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
22.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 399/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Patent- und Markensenat (Østrig) den 6. september 2012 — Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH mod Pfahnl Backmittel GmbH
 (Sag C-409/12)
 2012/C 399/14
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Patent- und Markensenat
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH
 Sagsøgt: Pfahnl Backmittel GmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er et varemærke blevet til »en almindelig betegnelse for en vare eller tjenesteydelse« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 12, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/95/EF (1), hvis
 a)
 de erhvervsdrivende, selv om de er vidende om, at der er tale om en oprindelsesangivelse, dog som regel ikke gør dette klart for de endelige forbrugere, og
 b)
 de endelige forbrugere (også) af denne grund ikke længere opfatter varemærket som en oprindelsesangivelse, men som almindelig betegnelse for de varer eller tjenesteydelser, for hvilke varemærket er registreret?
 2)
 Foreligger der allerede »passivitet« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 12, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/95/EF, hvis varemærkeindehaveren forholder sig passiv, selv om de erhvervsdrivende ikke gør kunderne opmærksom på, at der er tale om et registreret varemærke?
 3)
 Skal rettighederne til et varemærke, der som følge af indehaverens virksomhed eller passivitet er blevet til en almindelig betegnelse for de endelige forbrugere, men ikke inden for handelen, anses for at være fortabt, hvis — og kun hvis — de endelige forbrugere er afhængige af denne betegnelse, fordi der ikke findes ligeværdige alternativer?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22.10.2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (kodificeret udgave) (EUT L 299, s. 25).


text:
C 113/20 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 11.4.98
 udvalg i Bruxelles, bl.a. ved indkaldelse af et nyt kon- Sag anlagt den 2. marts 1998 af Foreign Trade
 stitutivt mùde for udvalget. Association (FTA), HypermarcheÂ Auchan SA, Karstadt
 Aktiengesellschaft, Kaufhof Warenhaus AG, La Blanche
 Porte, Otto Versand GmbH & Co, Quelle Schickedanz
 Ð Sagsùgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. AG & Co og Textilimportörerna mod Rådet for Den
 Europñiske Union
 (Sag T-37/98)
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (98/C 113/48)
 Sagsùgeren anfñgter såvel på egne som på SFIE's vegne (Processprog: engelsk)
 administrationens afslag på at gribe ind i sammensñtnin-
 gen af prñsidiet for det lokale personaleudvalg i Bruxelles.
 Sagsùgeren anfùrer herved, at efter valget i 1997 af med- Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 lemmerne til det lokale personaleudvalg i Bruxelles, der den 2. marts 1998 anlagt sag mod Rådet for Den
 afholdt personaleudvalget konstitutivt mùde med henblik Europñiske Union af Foreign Trade Association (FTA),
 på at udvñlge medlemmerne af dets prñsidium. I stedet HypermarcheÂ Auchan SA, Karstadt Aktiengesellschaft,
 for at foretage en korrekt fordeling af pladserne i prñsi- Kaufhof Warenhaus AG, La Blanche Porte, Otto Versand
 diet, som stod i forhold til resultaterne, havde tre fagfor- GmbH & Co, Quelle Schickedanz AG & Co og Textilim-
 eningsorganisationer tilrevet sig alle pladserne på grundlag portörerne, alle ved Ursula Schliessner, og med valgt
 af det lille flertal, som disse tre organisationer havde i det adresse i Luxembourg hos advokatfirmaet Arendt &
 lokale personaleudvalg i Bruxelles. Alle ùvrige fagforenin- Medernach, 8-10, rue Mathias Hardt.
 ger og faglige sammeslutninger blev udstùdt af prñsidiet.
 Da sagsùgerens ansùgning om en intervention fra ansñttel- Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande:
 sesmyndighedens side med henblik på at udbedre denne
 situation blev afslået, anlagde sagsùgeren nñrvñrende sag.
 Ð Det fastslås, at Rådets forordning (EF) nr. 2398/97 er
 ugyldig og uden retsvirkning.
 Sagsùgeren har til stùtte for sin påstand gjort gñldende, at
 den anfñgtede afgùrelse tilsidesñtter Ð Retten trñffer de yderligere bestemmelser, som den
 måtte finde nùdvendige.
 Ð vedtñgtens artikel 2, stk. 1, samt Kommissionens afgù-
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 relse om udùvelsen af de befùjelser, som ifùlge vedtñg-
 ten tilkommer ansñttelsesmyndigheden, offentliggjort i
 »Administrative Meddelelser« nr. 498 af 7. april 1986, Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 idet den anfñgtede afgùrelse er blevet underskrevet af
 den ansvarlige kommissionñr for personaleadministra-
 Ved den anfñgtede forordning indfùrtes en endelig anti-
 tion, mens alene den samlede Kommission eller gene-
 dumpingtold på importen af bleget, farvet eller trykt sen-
 raldirektùren for Personale og Administration havde
 gelinned af rent bomuld eller af en blanding af bomuld og
 befùjelse til at underskrive den
 kemofibre eller hùr med oprindelse i Egypten, Indien og
 Pakistan.
 Ð artikel 9, 10, 11 og 14 i »Ordning om personaleudval-
 gets sammensñtning og funktion«, vedtaget af Kom- Sagsùgerne, bortset fra Foreign Trade Association (FTA),
 missionen den 25. april 1988, samt artikel 7 og 32 i er de stùrste europñiske importùrer og detailhandlere af
 det interne reglement for det lokale personaleudvalg i sengelinnedprodukter. De er alle medlemmer af den sag-
 Bruxelles, idet Kommissionen havde besluttet ikke at sùgende sammenslutning Foreign Trade Association (FTA),
 gribe ind for at sikre »kollegialiteten« og »forholds- som er en sammenslutning af europñiske import- og
 mñssigheden« i sammensñtningen af prñsidiet for det detailhandelsinteressenter sñrligt inden for tekstil- og for-
 lokale personaleudvalg i Bruxelles efter afholdelsen af brugsvarebranchen. Nationale importsammenslutninger er
 det pågñldende valg. også medlemmer af FTA.
 Sagsùgerne har gjort gñldende, at Kommissionen har over-
 Sagsùgeren har tilfùjet, at det på grundlag af de nñvnte
 trådt artikel 1, stk. 4, i grundforordningen, forordning
 bestemmelser er udelukket, at visse valgte medlemmer af
 (EF) nr. 384/96, idet den overskred sine skùnsbefùjelser i
 det lokale personaleudvalg på grund af et lille flertal tilra-
 forbindelse med fortolkningen af begrebet »samme vare«,
 ner sig alle pladserne i prñsidiet. Dette er ifùlge sagsùgeren
 da den undlod at begrunde sit afslag til sagsùgerne med, i
 i strid med det almindelige princip i vedtñgtens artikel 9,
 det mindste, at forholde sig til betydningen af de objektive
 stk. 3, hvis formål er at gùre det muligt for alle grupper af
 beviser eller den forklaring, sagsùgerne havde fremlagt.
 personalet at fremsñtte deres synspunkter, hvorfor et fler-
 tal ikke kan undertrykke et mindretal, som vil vñre uden
 reel og effektiv reprñsentation. Endvidere har sagsùgerne gjort gñldende, at Rådet begik
 en åbenbar fejl ved bedùmmelsen af Fñllesskabets interes-
 ser i medfùr af grundforordningens artikel 21, i sñrdeles-
 hed med hensyn til de endelige antidumpingforanstalt-
 ---pagebreak--- 11.4.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 113/21
 ningers potentielle virkning i forhold til importùrer/detail- Fùrste Instans besluttet, at sag T-78/94, Hermann Cordes
 handlere og forbrugere. Proceduren i artikel 21 stiller krav mod Rådet for Den Europñiske Union og Kommissionen
 om, at Kommissionen aktivt foretager en gennemgang af for De Europñiske Fñllesskaber, skal slettes af registret.
 de emner, der relaterer sig til Fñllesskabets interesser, i det
 mindste i det omfang de rejses af de pågñldende parter. (1) EFT C 103 af 11.4.1994.
 Fra det ùjeblik, der rejses spùrgsmål, som er relevante i
 denne sammenhñng, er Kommissionen forpligtet til enten
 at erklñre sig enig og som fùlge heraf indstille til Rådet at
 trñffe de endelige foranstaltninger i overensstemmelse her-
 med, eller hvis det modsatte skulle vñre tilfñldet, at give
 en rimelig begrundelse for sin beslutning. Kommissionen
 Slettelse af sag T-192/95 (1)
 valgte ingen af disse lùsninger i denne sag, hvilket var i
 modstrid med sagsùgernes berettigede forventninger. (98/C 113/52)
 Endelig har sagsùgerne gjort gñldende, at Rådets beslut- (Processprog: engelsk)
 ning om at indfùre en endelig antidumpingtold ud over de
 eksisterende importrestriktioner på det pågñldende pro- Ved kendelse af 5. februar 1998 har formanden for Tredje
 dukt fra to (Indien og Pakistan) af de tre eksporterende Udvidede Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 lande er i strid med proportionalitetsprincippet. Fùrste Instans besluttet, at sag T-192/95, Hitachi Ltd,
 Matsushita Electronics Corporation, Mitsubishi Electric
 Corporation, NEC Corporation, Oki Electric Industry
 Co., Sanyo Electric Co. Ltd, Sharp Corporation og
 Toshiba Corporation mod Kommissionen for De Europñ-
 iske Fñllesskaber, skal slettes af registret.
 Slettelse af sag T-191/93 (1)
 (98/C 113/49) (1) EFT C 351 af 30.12.1995.
 (Processprog: tysk)
 Ved kendelse af 30. januar 1998 har formanden for Fùrste
 Udvidede Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Fùrste Instans besluttet, at sag T-191/93, Albrecht Graf
 Brockdorff-Ahlefeldt mod Rådet for Den Europñiske Slettelse af sag T-215/95 (1)
 Union, skal slettes af registret. (98/C 113/53)
 (1) EFT C 270 af 19.10.1992. (Processprog: italiensk)
 Ved kendelse af 2. februar 1998 har formanden for Fjerde
 Udvidede Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Fùrste Instans besluttet, at sag T-215/95, Telecom Italia
 SpA mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber,
 Slettelse af de forenede sager T-207/93 og T-224/93 (1)
 skal slettes af registret.
 (98/C 113/50)
 (1) EFT C 46 af 17.2.1996.
 (Processprog: tysk)
 Ved kendelse af 30. januar 1998 har formanden for Fùrste
 Udvidede Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Fùrste Instans besluttet, at de forenede sager T-207/93 og
 T-224/93, Hans-Erdmann von Flotow og Gunda Berg-
 mann mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- Slettelse af sag T-197/96 (1)
 skaber, skal slettes af registret. (98/C 113/54)
 (1) EFT C 270 af 19.10.1992. (Processprog: italiensk)
 Ved kendelse af 30. januar 1998 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste
 Instans besluttet, at sag T-197/96, Consorzio del Formag-
 Slettelse af sag T-78/94 (1) gio Parmigiano Reggiano og Latteria sociale Spadarotta
 soc. coop. arl. mod Kommissionen for De Europñiske
 (98/C 113/51)
 Fñllesskaber, skal slettes af registret.
 (Processprog: tysk)
 (1) EFT C 54 af 22.2.1997.
 Ved kendelse af 30. januar 1998 har formanden for Fùrste
 Udvidede Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i