text:
15.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 389/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland) den 8. oktober 2012 — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau mod Hauptzollamt Duisburg
 (Sag C-450/12)
 2012/C 389/08
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Düsseldorf
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau
 Sagsøgt: Hauptzollamt Duisburg
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal pos. 7321 i den kombinerede nomenklatur i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (1), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 (2) af 19. september 2008, fortolkes således, at røgrørssæt som nærmere beskrevet i præmisserne skal anses for dele til komfurer, kogeapparater, bageovne og kaminer?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende, kan røgrørssættene da tariferes i pos. 7307?
 (1) EFT L 256, s. 1.
 (2) EUT L 291, s. 1.


text:
C 163/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.6.2000
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 27. januar 2000
 den 30. marts 2000
 i de forenede sager T-194/97 og T-83/98, Eugénio Branco
 i sag T-51/96, Miwon Co. Ltd mod Rådet for den Europæi- Lda mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ske Union (1) ber (1)
 (Den Europæiske Socialfond — passivitetssøgsmål — forma-
 (Antidumping — misligholdelse af pristilsagn — skade for liteten — annullationssøgsmål — beslutning om at suspen-
 Fællesskabet) dere tilskud — medlemsstatens attestering — fejl i bedøm-
 melsen af de faktiske forhold — berettiget forventning —
 velerhvervede rettigheder — retssikkerhed — proportionali-
 (2000/C 163/46) tet)
 (2000/C 163/47)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: portugisisk)
 I sag T-51/96, Miwon Co. Ltd, Seoul (Sydkorea), ved advokat
 J. F. Bellis, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos I de forenede sager T-194/97 og T-83/98, Eugénio Branco Lda,
 advokaterne Loesch og Wolter, 11, rue Goethe, mod Rådet for Lissabon, ved advokat B. Belchior, Vila Nova de Gaia, og med
 den Europæiske Union (befuldmægtigede: A. Tanca, H. J. Rabe valgt adresse i Luxembourg hos advokat J. Schroeder, 6, rue
 og G. Berrisch), støttet af Kommissionen for De Europæiske Heine, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Fællesskaber (befuldmægtiget: N. Khan), angående en påstand (befuldmægtigede: i sag T-194/97 A. M. Alves Vieira og K. Si-
 om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 81/96 af 19. janu- monsson, og i sag T-83/98 M. T. Figueira og K. Simonsson),
 ar 1996 om ændring af forordning (EØF) nr. 2455/96 angående en påstand i sag T-194/97 om, at det fastslås, at
 om indførelse af endelig antidumpingtold på importen af Kommissionen har udvist retsstridig passivitet, idet den har
 mononatriumglutamat med oprindelse i Indonesien, Republik- undladt at tage stilling til en anmodning om udbetaling af
 ken Korea og Taiwan og endelig opkrævning af den midlertidi- saldobeløbet af tilskud, som var ydet af Den Europæiske
 ge antidumpingtold og afslutning af proceduren for så vidt Socialfond i sag nr. 870301 P1 og nr. 870302 P3, og angående
 angår Thailand (EFT L 15, s. 20), i det omfang forordningen en påstand i sag T-83/98 om annullation af Kommissionens
 vedrører sagsøgeren, har Retten (Tredje Udvidede Afdeling), beslutninger K(1998) 47 og K(1998) 48 af 17. februar 1998
 sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne om at suspendere tilskuddene, har Retten (Tredje Afdeling),
 K. Lenaerts, V. Tiili, J. Azizi og P. Mengozzi; justitssekretær: sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne
 fuldmægtig A. Mair, den 30. marts 2000 afsagt dom, hvis K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær: fuldmægtig A. Mair, den
 konklusion lyder således: 27. januar 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1. Sag T-194/97 og T-83/98 forenes med henblik på domsafsi-
 1. Rådet for Den Europæiske Union frifindes. gelsen.
 2. Sagsøgeren bærer sine egne samt Rådets omkostninger. 2. Den i sag T-194/97 nedlagte påstand om, at det fastslås, at der
 foreligger retsstridig passivitet, afvises.
 3. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne 3. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes for den
 omkostninger. i sag T-83/98 nedlagte påstand om annullation.
 4. Kommissionen betaler sine egne omkostninger samt 10 % af
 sagsøgerens omkostninger.
 (1) EFT C 180 af 22.6.1996.
 (1) EFT C 252 af 16.8.1997 og C 278 af 5.9.1998.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
Nr . C 268/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14 . 10 . 95
 DOMSTOLENS DOM indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 ( Sjette Afdeling ) sag G. H. E. J. Wielockx mod Inspecteur der directe
 belastingen at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 af 11 . august 1995 fortolkningen af EØF-traktatens, nu EF-traktatens arti
 i sag C-63/94, Groupement national des négociants en kel 52 , har Domstolen, sammensat af præsidenten, G. C.
 pommes de terre de Belgique mod ITM Belgium SA og Rodriguez Iglesias, afdelingsformændene F. A. Schockwei
 Vocarex SA ( anmodning om préjudiciel afgørelse fra ler, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann og P. Jann samt dommerne
 Tribunal de commerce de Mons ) (*) G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward
 (Frie varebevægelser — forbud mod salg med usædvanligt ( refererende dommer ), G. Hirsch, H. Ragnemalm og L.
 lille avance) Sevón; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær : fuldmæg
 tig L. Hewlett, den 11 . august 1995 afsagt dom, hvis
 ( 95/C 268/ 15 ) konklusion lyder således :
 (Processprog: fransk) En bestemmelse i en medlemsstat — hvorefter personer,
 som er hjemmehørende i denne medlemsstat, i deres
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive skattepligtige indkomst kan fratrække overskud afvirksom
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) hed, der anvendes til oprettelse af en selvpensioneringsre
 serve, hvorimod denne begunstigelse ikke ydes skatteplig
 tige statsborgere i Fællesskabet, som, uanset at de har bopæl
 I sag C-63/94, angående en anmodning, som Tribunal de i en anden medlemsstat, oppebærer hele eller næsten hele
 commerce de Mons i medfør af EØF-traktatens artikel 177
 deres indtægt i førstnævnte stat — kan ikke begrundes med,
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret at de periodisk udbetalte ydelser, den ikke-hjemmehørende
 verserende sag Groupement national des négociants en skattepligtige efterfølgende modtager fra selvpensionerings
 pommes de terre de Belgique mod ITM Belgium SA og reserven, ikke beskattes i denne stat, men i bopœlsstaten —
 Vocarex SA at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende som førstnævnte stat har indgået en bilateral dobbeltbeskat
 fortolkningen af EF-traktatens artikel 30, har Domstolen ningsaftale med — uanset at der, såfremt begunstigelsen
 ( Sjette Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, F. A. gøres generel, i den gældende beskatningsordning i først
 Schockweiler, og dommerne G. F. Mancini ( refererende nævnte stat ikke kan sikres en nøje sammenhæng mellem
 dommer ), C. N. Kakouris, J. L. Murray og G. Hirsch; fradragsret for beløb, som tilføres selvpensioneringsreser
 generaladvokat: G. Kosmas; justitssekretær: ekspeditionsse ven, og beskatning af beløb, der udtages herfra. En sådan
 kretær H. A. Rühl, den 11 . august 1995 afsagt dom, hvis forskelsbehandling er derfor i strid med traktatens arti
 konklusion lyder således : kel 52 .
 EF-traktatens artikel 30 skal fortolkes således, at den ikke ( 1 ) EFT nr. C 103 af 11 . 4 . 1994 .
 finder anvendelse på den situation, at en medlemsstat i
 henhold til sin lovgivning forbyder ethvert salg, der kun
 giver en usædvanligt lille avance.
 (>) EFT nr. C 103 af 11 . 4 . 1994 .
 DOMSTOLENS DOM
 ( Sjette Afdeling)
 af 11 . august 1995
 i sag C-92/94, Secretary of State for Social Security, Chief
 DOMSTOLENS DOM Adjudication Officer mod Rose Graham m.fl. ( anmodning
 om préjudiciel afgørelse fra Court of Appeal ( Civil Divi
 af 11 . august 1995 sion )) (M
 i sag C-80/94, G. H. E. J. Wielockx mod Inspecteur der (Ligebehandling af mænd og kvinder — invaliditetsydelser
 directe belastingen ( anmodning om préjudiciel afgerelse fra — sammenhængen med pensionsalderen)
 Gerechtshof Hertogenbosch ) ( J )
 ( 95/C 268/17 )
 (EF-traktatens artikel 52 — ligebehandlingsforpligtelse —
 indkomstbeskatning af ikke-hjemmehørende personer)
 (Processprog: engelsk)
 ( 95/C 268/16 )
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 (Processprog: nederlandsk) offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive I sag C-92/94, angående en anmodning, som Court of
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) Appeal ( Civil Division) i medfør af EF-traktatens artikel 177
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 I sag C-80/94, angående en anmodning, som Gerechtshof, verserende sag Secretary of State for Social Security, Chief
 Hertogenbosch, i medfør af EF-traktatens artikel 177 har Adjudication Officer mod Rose Graham m.fl. at opnå en


text:
21.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 429/8
 Appel iværksat den 26. januar 2015 af Cantina Broglie 1 Srl til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 27. november 2014 i sag T-153/11 — Cantina Broglie 1 mod KHIM
 (Sag C-33/15 P)
 (2015/C 429/10)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Cantina Broglie 1 Srl (ved avvocato A. Rizzoli)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) og Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona
 Ved kendelse af 15. oktober 2015 har Domstolen (Niende Afdeling) afvist appellen og besluttet, at Cantina Broglie 1 Srl bærer sine egne omkostninger.


text:
2.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 157/2
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kúria (Ungarn) den 1. marts 2012 — Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
 (Sag C-112/12)
 2012/C 157/03
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Kúria
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable
 Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er fritagelsen for udbytteskat, som ungarsk lovgivning indrømmer en udbyttemodtager, som er hjemmehørende i Ungarn, forenelig med de bestemmelser i EU-traktaterne, der regulerer princippet om fri etableringsret (artikel 49 TEUF), ligebehandlingsprincippet (artikel 54 TEUF) og princippet om kapitalens frie bevægelighed (artikel 56 TEUF [sic]), selv om
 a)
 en ikke-hjemmehørende udbyttemodtager kun er fritaget for udbytteskat, hvis han opfylder bestemte lovkrav, nemlig om at hans andel (i forbindelse med aktier, de nominelle aktier) i kapitalen i et hjemmehørende selskab på tidspunktet for udlodning (tildeling) af udbyttet permanent har været på mindst 20 % i mindst to på hinanden følgende år, under hensyn til at såfremt den permanente andel på 20 % er blevet opretholdt i mindre end to på hinanden følgende år, er det selskab, som udlodder udbyttet, ikke forpligtet til at indeholde udbytteskat, og det udbyttemodtagende selskab eller i tilfælde af ikke-pengemæssige ydelser, det selskab, der udlodder udbyttet, ikke forpligtet til at betale den nævnte skat i forbindelse med indgivelsen af sin skatteangivelse, hvis en anden person eller den, der udlodder udbyttet, har garanteret betaling af skatten
 b)
 og det forholder sig således, at en ikke-hjemmehørende udbyttemodtager ikke opfylder kravene i henhold til national lovgivning for at kunne indrømmes skattefritagelse, hvis hans andel (i forbindelse med aktier, de nominelle aktier) i kapitalen i det hjemmehørende selskab på tidspunktet for udlodningen (tildelingen) af udbyttet ikke når op på mindstetærsklen på de lovfastsatte 20 %, eller hvis han ikke har opretholdt den nævnte procent permanent i mindst to på hinanden følgende år, eller hvis den permanente deltagelse på 20 % er blevet opretholdt i mindre end to på hinanden følgende år, såfremt betalingen af skatten ikke er blevet garanteret af tredjemand eller af den, der udlodder udbyttet?
 2)
 Skal spørgsmål 1, punkt b), besvares anderledes, dvs. er svaret påvirket af — og hvis dette er tilfældet i hvilken udstrækning — at
 a)
 mens en hjemmehørende udbyttemodtager er fritaget for udbytteskat i henhold til ungarsk lovgivning, afhænger en ikke-hjemmehørende udbyttemodtagers skattebyrde af, at Rådets direktiv [90/435/EØF af 23.7.1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater] eller overenskomsten [mellem Republikken Ungarn og Storhertugdømmet Luxembourg til undgåelse af dobbeltbeskatning for så vidt angår indkomstskat og formueskat, som blev undertegnet den 15.1.1990 i Budapest], finder anvendelse på ham
 b)
 mens en hjemmehørende udbyttemodtager er fritaget for udbytteskat i henhold til ungarsk lovgivning, kan en ikke-hjemmehørende udbyttemodtager, alt efter hvad hans nationale ret bestemmer, enten modregne den nævnte skat i sin nationale beskatning, eller finansiere den endegyldigt?
 3)
 Kan den nationale skatteforvaltning påberåbe sig artikel 65 TEUF, stk. 1, (tidligere artikel 58 EF, stk. 1), og den tidligere artikel 220 EF med henblik på ikke at anvende fællesskabsretten ex officio?


text:
25.10.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 272/17
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. september 2008 — JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat mod Rådet
 (Sag T-348/05) (1)
 (Dumping - import af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Ukraine - ændring af definitionen på den pågældende vare - anvendelse af eksisterende foranstaltninger på nye produkttyper)
 (2008/C 272/31)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo-Chepetsk, Rusland) (først ved avocats B. Servais og Y. Melin, derefter ved B. Servais)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix, som befuldmægtiget, bistået af avocat G. Berrisch)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Righini og K. Talabér-Ritz, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 945/2005 af 21. juni 2005 om ændring af forordning (EF) nr. 658/2002 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og forordning (EF) nr. 132/2001 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med oprindelse i bl.a. Ukraine efter en delvis fornyet undersøgelse i medfør af artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 (EUT L 160, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Rådets forordning (EF) nr. 945/2005 af 21. juni 2005 om ændring af forordning (EF) nr. 658/2002 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og forordning (EF) nr. 132/2001 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med oprindelse i bl.a. Ukraine efter en delvis fornyet undersøgelse i medfør af artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 annulleres.
 2)
 Rådet for Den Europæiske Union betaler sine egne omkostninger og bærer JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinats omkostninger.
 3)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 281 af 12.11.2005.


text:
8 . 2 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 40/ 11
 Rue, til prøvelse af dom afsagt den 24 . september 1996 af tens artikel 13 hedder det: » Parterne er enige om, at even
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje tuelle tvister vedrørende gyldigheden, fortolkningen og an
 Afdeling) i sag T-485/93 , Société Louis Dreyfus & Cie vendelsen af nærværende kontrakt skal afgøres af De
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. Europæiske Fællesskabers Domstol «. I henhold til
 artikel 14 » finder den franske lovgivning anvendelse « på
 kontrakten .
 Appellanten har nedlagt følgende påstand: Rettens dom af
 24 . september 1996 ophæves i det omfang, sagen blev af
 vist for så vidt angik Louis Dreyfus' påstand om annulla (') To udlejningsejendomme med 15 F4-lejligheder på 80 m i Or
 tion af Kommissionens beslutning af 1 . april 1993 . say, som hver især er udstyret med en termoelektrisk mikro
 central fra Glasoltherm med henblik på at afprøve to typer
 varmepumper fra Glasoltherm , der har virket i ti år i henhold
 Anbringender og væsentligste argumenter: til en forsøgsaftale i Z.A.I. de Courtabæufs-les-Ulis .
 — EF-traktatens artikel 173 , stk . 4 , er blevet tilsidesat,
 idet dommen er for restriktiv, når det deri fastslås, at
 Louis Dreyfus ikke har haft et direkte retsforhold til
 Kommissionen og derfor ikke kan være umiddelbart
 berørt, eftersom beslutningen ikke har betydning for Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 hverken kontraktens gyldighed eller vilkår. Sagsøgerens afsagt den 26. november 1996 af Rechtbank van eerste
 retsstilling og faktiske stilling var umiddelbart berørt aanleg, Bruxelles, i sagen Lease Plan Luxembourg SA mod
 af den anfægtede beslutning, idet kontrakten mellem Belgische Staat
 Louis Dreyfus og Exportkhleb allerede var indgået, og
 købesummen skulle betales ved hjælp af lånet fra Fæl ( Sag C-390/96 )
 lesskabet. Det var på grund af kontrakten og dens vil ( 97/C 40/23 )
 kår .( og ikke på grund af en » beslutning « truffet af de
 russiske institutioner ), at Louis Dreyfus ikke længere
 kunne få betaling til den nye pris, idet betalingen i Ved dom afsagt den 26 . november 1996 , indgået til Dom
 henhold til kontrakten og tillægget hertil uadskilleligt stolens Justitskontor den 2 . december 1996, har Recht
 var forbundet med lånet fra Fællesskabet .
 bank van eerste aanleg, Bruxelles, i sagen Lease Plan Lu
 xembourg SA mod Belgische Staat forelagt De Europæiske
 — Selvmodsigende begrundelse . Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel af
 gørelse af følgende spørgsmål :
 1 ) Skal begrebet » fast forretningssted « i artikel 9,
 stk. 1 ('), i sjette momsdirektiv ( 77/388/EØF ) fortolkes
 således, at en virksomhed i en medlemsstat, der udlejer
 Sag anlagt den 22. november 1996 af Glasoltherm SARL eller leaser et antal biler til kunder i en anden med
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber lemsstat, i kraft af udlejningen ipso facto har et fast
 ( Sag C-388/96 ) forretningssted i den anden medlemsstat ?
 ( 97/C 40/22 )
 2 ) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende, ønskes op
 lyst, om sjette momsdirektivs artikel 9 , stk. 1 , skal for
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den tolkes således, at tjenesteydelser, der består i leasing af
 22 . november 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De køretøjer, kan anses for udført fra et fast forretnings
 Europæiske Fællesskaber af Glasoltherm SARL ved advo sted i Belgien, når tjenesteyderen har hjemsted i Lu
 kat Penciolelli, 18 , avenue de la Liberation, 91130 Ris xembourg, og når næsten alle aftaler forhandles og
 Orangis ( Frankrig ). indgås fra hjemstedet i Luxembourg med luxembourg
 ske kunder, og kun et begrænset antal køretøjer ( en
 halv snes biler ud af en flåde på næsten 1 000 køretø
 Glasoltherm SARL har nedlagt følgende påstande: Kom jer) købes i Belgien og vedligeholdes og repareres på
 missionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes i en belgisk område .
 periode på ti år fra påbegyndelsen af de to omhandlede
 forsøgsprojekter ( ! ) at yde støtte i enhver henseende, her
 under økonomisk støtte, til det initiativ, der er taget af et 3 ) Skal EØF-traktatens artikel 6 og 59 fortolkes således,
 selskab oprettet af Glasoltherm SARL, som inden for Det at bestemmelserne er til hinder for, at der til udenland
 Europæiske Fællesskab skal markedsføre Glasoltherms ske afgiftspligtige, som i Belgien modtager goder eller
 » termoelektriske mikrocentral « .
 tjenesteydelser, og som ansøger om tilbagebetaling
 af momsen herfor i overensstemmelse med ottende
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: momsdirektiv, svares en lavere rente ved for sen tilba
 gebetaling, og at der endvidere først påløber rente fra
 det tidspunkt, hvor den udenlandske afgiftspligtige
 Sagen er langt på grundlag af en kontrakt nr. EE 252/84 fremsætter påkrav over for den belgiske stat, mens der
 indgået mellem parterne den 28 . oktober 1986 . I kontrak ved for sen tilbagebetaling til belgiske afgiftspligtige
 ---pagebreak--- Nr. C 40/ 12 I DA 1 De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 2 . 97
 svares en højere rente, som påløber automatisk uden Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 påkrav fra udløbet af den lovbestemte tilbagebetalings
 frist ?
 — Det fastslås, at Irland har undladt at opfylde sine for
 pligtelser i henhold til direktiv 85/337/EØF om vurde
 (M EFT nr. L 145 af 13 . 6 . 1977, s . 1 . ring af visse offentlige og private projekters indvirk
 ning på miljøet ( ] ), særlig direktivets artikel 12 , og i
 henhold til traktaten, idet det ikke har vedtaget alle
 nødvendige foranstaltninger til at sikre en korrekt gen
 nemførelse af direktivet .
 Appel iværksat den 4. december 1996 af Compagnie — Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Continentale (France ) til prøvelse af dom afsagt den
 24. september 1996 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-494/93 , Compag
 nie Continentale (France ) mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber Direktivets artikel 4, stk . 2 , og bilag II
 ( Sag C-391/96 P)
 Når der fastsættes kriterier/grænseværdier for bedømmel
 ( 97/C 40/24 ) sen af, om det er nødvendigt at foretage en vurdering af
 indvirkningen på miljøet ( herefter » miljøvurdering «) af et
 bestemt projekt i projektgrupperne i bilag II, nr. 1 , litra b ),
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den ( projekter vedrørende inddragning af uopdyrket land eller
 4. december 1996 iværksat appel af Compagnie Continen delvise naturområder til intensiv landbrugsvirksomhed ),
 tale ( France ) ved advokat Patrick Chabrier, 15 , rue Toep bilag II, nr. 2, litra a ), (tørvegravning) og bilag II, nr. 1 ,
 pfer, Genéve, til prøvelse af dom afsagt den 24 . september litra d ), ( nyplantning af skov, hvis sådan indebærer risiko
 1996 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans for negative økologiske forandringer, samt rydning med
 (Tredje Afdeling) i sag T-494/93 , Compagnie Continentale henblik på omlægning til anden arealudnyttelse ), er der
 ( France ) mod Kommissionen for De Europæiske Fælles særligt behov for at sikre, at der tages tilstrækkeligt hen
 skaber. syn til områder af betydning for beskyttelse af naturen .
 Kommissionen gør gældende, at den irske grænseværdi
 ordning for disse projektgrupper samlet set ikke tager til
 Appellanten har nedlagt følgende påstande : strækkeligt hensyn til samme områder, og har anført for
 skellige grunde hertil .
 — Dommen af 24. september 1996, hvorved den sag,
 Compagnie Continentale havde anlagt med påstand For det første indeholder grænseværdierne ikke en son
 om annullation af Kommissionens beslutning af 1 . april dring mellem områder, som det er anerkendt har betydning
 1992, blev afvist, ophæves . og værdi for naturbeskyttelse, og andre områder.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. For det andet tager grænseværdierne ikke hensyn til, at
 områder af betydning og værdi for naturbeskyttelse ofte er
 relativt små i forhold til grænseværdierne .
 Anbringenderne og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag C-386/96 P (').
 For det tredje tager grænseværdierne ikke hensyn til , at
 (') Se s . 10 i denne Tidende .
 der i Irland ikke er andre mekanismer, som kan forebygge
 behovet for en miljøvurdering.
 For det fjerde tager grænseværdierne ikke eller ikke til
 strækkeligt hensyn til, at projekter i disse grupper gradvis
 eller tilsammen kan få væsentlige miljømæssige virkninger.
 Sag anlagt den 5 . december 1996 af Kommissionen for De
 Undtagelser i medfør af artikel 2, stk . 3
 Europæiske Fællesskaber mod Irland
 ( Sag C-392/96)
 Irsk lovgivning indeholder en undtagelsesbestemmelse,
 ( 97/C 40/25 ) hvorefter den minister, der i henhold til den relevante lov
 er kompetent, kan fravige kravet om miljøvurdering, når
 ministeren finder det godtgjort, at der foreligger et undta
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den gelsestilfælde . Denne undtagelsesbestemmelse forpligter
 5 . december 1996 anlagt sag mod Irland af Kommissionen ikke den pågældende minister til at undersøge, om der kan
 for De Europæiske Fællesskaber ved ledende juridisk kon foretages en anden form for vurdering, og om der er grund
 sulent Richard Wainwright, som befuldmægtiget, og med til at stille de gennem en sådan vurdering indhentede op
 valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, lysninger til rådighed for offentligheden i henhold til direk
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret. tivets artikel 2, stk. 3 , litra a ) og b ). Endvidere er der in


text:
22.1.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 20/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 se afsagt den 19. oktober 1999 af Kantongerecht, Gronin-
 gen, i sagen Kamer van Koophandel en Fabrieken voor
 Groningen mod det udenlandske selskab Challenger Tra- Kommissionen gør gældende, at Kongeriget Spanien i henhold
 ding Company Ltd til direktivets artikel 13 skulle have opfyldt forpligtelsen til at
 udpege de pågældende myndigheder eller organer senest den
 (Sag C-410/99) 21. maj 1998, og at Kongeriget Spanien på trods af vedtagelsen
 af Rådets direktiv 99/30/EF 2 (2), som er det første direktiv, der
 (2000/C 20/21) er udstedt i medfør af direktiv 96/62/EF, endnu ikke har
 meddelt, hvilke myndigheder eller organer der skal gennemføre
 dette direktiv.
 Ved kendelse afsagt den 19. oktober 1999, indgået til Domsto-
 lens Justitskontor den 27. oktober 1999, har Kantongerecht,
 Groningen, i sagen Kamer van Koophandel en Fabrieken voor
 Groningen mod det udenlandske selskab Challenger Trading
 Company Ltd forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol (1) EFT L 296 af 21.11.1996, s. 55.
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: (2) EFT L 163 af 29.6.1999, s. 41.
 Er bestemmelserne i artikel 43 og 48 EF til hinder for, at
 formelt udenlandske selskaber — som omhandlet i artikel 1
 i Wet op de formeel buitenlandse vennootschappen (den
 nederlandske lov om formelt udenlandske selskaber) — i
 Nederlandene underkastes bestemmelserne i lovens artikel 2
 ff.1 (1).
 (1) I henhold til lovens artikel 2 ff. gælder der for formelt udenlandske
 selskaber nogle nederlandske selskabsretlige bestemmelser, der
 har til formål at beskytte tredjemands interesser, herunder bestem- Sag anlagt den 29. oktober 1999 af Kommissionen for De
 melser om registrering i handelsregisteret, om mindstekapital, om Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 regnskabspligt samt om udarbejdelse, indlevering og offentliggø-
 relse af årsregnskab og årsberetning.
 (Sag C-418/99)
 (2000/C 20/23)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. ok-
 Sag anlagt den 29. oktober 1999 af Kommissionen for De tober 1999 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Gregorio
 Valero Jordana, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og dommer
 ved appelretten, Giacinto Bisogni, der er stillet til rådighed for
 (Sag C-417/99) Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz,
 (2000/C 20/22) Wagnercentret, Kirchberg.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. ok-
 tober 1999 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissio- Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Gregorio Valero
 Jordana, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret. — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser efter Europa-Parlamentet og Rådets direktiv
 97/68/EF af 16. december 1997(1) om indbyrdes tilnær-
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: melse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger
 mod emission af forurenende luftarter og partikler fra
 — Det fastslås, at Kongeriget Spanien ved ikke at have forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vej-
 udpeget de kompetente myndigheder eller organer, der er gående maskiner, da den ikke har vedtaget eller i hvert fald
 omhandlet i artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 96/62/EF ikke givet Kommissionen meddelelse om de nødvendige
 af 27. september 1996 om vurdering og styring af love og administrative bestemmelser til at efterkomme
 luftkvalitet (1), har tilsidesat en af sine forpligtelser i hen- direktivet.
 hold til dette direktiv.
 — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost- — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger. ninger.


text:
19.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 475/19
 Sag anlagt den 17. oktober 2016 — PO m.fl. mod EU-Udenrigstjenesten
 (Sag T-729/16)
 (2016/C 475/29)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: PO (Bruxelles, Belgien), PP (Peking, Kina), PQ (Beijing), PR (Beijing) (ved advokaterne N. de Montigny og J.-N. Louis)
 Sagsøgt: Tjenesten for EU’s optræden udadtil
 Sagsøgernes påstande
 —
 Afgørelserne af 17. december 2015 om at begrænse sagsøgernes skoleudgifter til 10 000 EUR annulleres.
 —
 Henset til den særlige kontekst for meddelelse af en bebyrdende afgørelse annulleres i fornødent omfang den e-mail af 21. december 2015, som visse af sagsøgerne har modtaget, i fornødent omfang evalueringsskemaet vedrørende tillægget, og endelig i fornødent omfang de lønsedler, hvoraf det modtagne tillæg fremgår.
 —
 Endelig annulleres i fornødent omfang afslagene på sagsøgernes klage af 5. juli 2016.
 —
 EU-Udenrigstjenesten tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført fire anbringender.
 1.
 Det første anbringende vedrører en ulovlighedsindsigelse, for så vidt som de anfægtede afgørelser er begrundet i de retningslinjer, der blev vedtaget af Tjenesten for EU’s optræden udadtil (EU-Udenrigstjenesten) den 31. juli 2014, og som tilsidesætter tjenestemandsvedtægten og bilag X hertil.
 2.
 Det andet anbringende vedrører en ulovlighedsindsigelse, henset til, at de anfægtede afgørelser tilsidesætter de nævnte retningslinjer.
 3.
 Det tredje anbringende består af fire led og vedrører den omstændighed, at de enkelte afgørelser er ulovlige.
 —
 Det første led vedrører tilsidesættelse af velerhvervede rettigheder, sagsøgernes berettigede forventninger, retssikkerhedsprincippet og princippet om god forvaltningsskik, for så vidt som enhver af sagsøgerne besluttede sig for at tage familien med til delegationen i det pågældende land under den forudsætning, at skoleudgifterne ville blive godtgjort med 100 %.
 —
 Det andet led vedrører tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, henset til, at en ordning med supplerende godtgørelse af et fast beløb begrænset til 10 000 EUR, der er indført uden hensyn til den konkrete situation ved hver enkelt delegation, indebærer, at forskellige situationer behandles ens.
 —
 Det tredje led vedrører tilsidesættelse af barnets rettigheder, retten til familieliv og retten til uddannelse, for så vidt som EU-Udenrigstjenesten pålægger visse tjenestemænd eller andre ansatte en tung økonomiske byrde, henset til, at disse familier kan vælge enten at lade deres børn få en skolegang, der svarer til den, som deres kollegers børn får, eller at lade sig separere og tilbyde børnene en sådan skolegang i et af Den Europæiske Unions stater, hvor den er mindre omkostningsfuld.
 —
 Det fjerde led vedrører en manglende interesseafvejning og tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet i hver af de trufne afgørelser, navnlig henset til, at sagsøgte ikke har godtgjort, at det forfulgte mål berettiger tilsidesættelsen af sagsøgernes grundlæggende rettigheder.
 4.
 Med det fjerde anbringende, som er fremført af tre af sagsøgerne, gøres det gældende, at der foreligger et urigtigt skøn. To af disse sagsøgere er af den opfattelse, at der er foretaget et urigtig skøn i forbindelse med vurderingen af de særlige omstændigheder, som sagsøgerne havde anført i deres anmodninger om godtgørelse, og den sidstnævnte sagsøger mener, at et sådant fejlskøn er en følge af, at der ikke er taget hensyn til de yderligere omkostninger til modersmålsundervisningen.


text:
C 28/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.1.2001
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sag anlagt den 10. november 2000 af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske
 Republik
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 de i sag C-407/00 (4) anførte; fristen for gennemførelse af
 direktiverne udløb henholdsvis den 13. februar 1999, den (Sag C-414/00)
 31. marts 1999 og den 30. april 1999.
 (2001/C 28/29)
 ( 1) EFT L 208 af 24.7.1998, s. 49. Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 10. no-
 ( 2) EFT L 261 af 24.9.1998, s. 32.
 ( 3) EFT L 290 af 29.10.1998, s. 25.
 vember 2000 anlagt sag mod Den Portugisiske Republik af
 ( 4) Jf. s. 13 i dette nummer af Tidende. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Ana
 Maria Alves Vieira, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos
 Gómez de la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til traktaten, idet den ikke
 Sag anlagt den 9. november 2000 af Kommissionen for De inden for den fastsatte frist har truffet de nødvendige
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene foranstaltninger for at efterkomme Rådets direktiv
 97/78/EF af 18. december 1997 om fastsættelse af
 (Sag C-413/00) principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen
 for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet (1).
 (2001/C 28/28) — Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 9. no-
 vember 2000 anlagt sag mod Kongeriget Nederlandene af
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved B. Mongin
 og H.M.H Speyart, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de i
 C. Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, sag C-407/00 (2) anførte; fristen for gennemførelse af direktivet
 Wagnercentret, Kirchberg. udløb den 1. juni 1999.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (1) EFT L 24 af 30.1.1998, s. 9.
 (2) Jf. s. 13 i dette nummer af Tidende.
 1. Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 98/41/EF af
 18. juni 1998 om registrering af de ombordværende på
 passagerskibe, som sejler til og fra havne i Fællesskabets
 medlemsstater (1), idet det ikke har udstedt de love eller
 administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 gennemføre dette eller i alle tilfælde ved ikke at have givet Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 Kommissionen meddelelse om sådanne foranstaltninger. se afsagt den 9. november 2000 af Unabhängiger Verwal-
 tungssenat Salzburg i sagen Dr. Herbert Pflanzl mod
 2. Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens om- Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg, Grundver-
 kostninger. kehrslandeskommission og Grundverkehrsbeauftragter
 des Landes Salzburg
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (Sag C-415/00)
 Kommissionen gør i denne sag de samme anbringender (2001/C 28/30)
 gældende som i sag C-407/00 (2). Fristen for gennemførelse af
 direktivet udløb den 1. januar 1999. Ved kendelse afsagt den 9. november 2000, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 13. november 2000, har Unab-
 hängiger Verwaltungssenat Salzburg i sagen Dr. Herbert Pflanzl
 (1) EFT 1998 L 188, s. 35. mod Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg, Grundver-
 (2) Jf. s. 13 i dette nummer af Tidende. kehrslandeskommission og Grundverkehrsbeauftragter des
 Landes Salzburg forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom-
 stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:


text:
28.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 283/45
 Rettens dom af 19. juli 2017 — Dessi mod EIB
 (Sag T-510/16) (1)
 ((Personalesag - ansatte i EIB - bedømmelse - forfremmelse - bedømmelses- og forfremmelsesåret 2012 - afgørelse truffet af klageudvalget - omfanget af kontrollen - personalerepræsentanter - forskelsbehandling))
 (2017/C 283/68)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Nathalie Dessi (Luxembourg, Luxembourg) (først ved advokaterne A. Senes og L. Payot, derefter ved advokat L. Levi)
 Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB) (først ved C. Gómez de la Cruz og E. Raimond, derefter ved E. Raimond og G. Faedo og endelig ved G. Faedo og K. Carr, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Søgsmål i henhold til artikel 270 TEUF med påstand om annullation af afgørelsen af 23. oktober 2013 fra EIB’s klageudvalg, hvorved dette udvalg afslog sagsøgerens ansøgning om, at der blev foretaget en fornyet gennemgang af hendes bedømmelsesrapport for 2012, for så vidt som den nævnte rapport ikke anbefalede EIB’s formand at forfremme hende fra ansættelsesgruppe F til ansættelsesgruppe E.
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen af 23. oktober 2013 fra Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) klageudvalg, hvorved denne afslog Nathalie Dessi’s ansøgning om, at der blev foretaget en fornyet gennemgang af hendes bedømmelsesrapport for 2012, for så vidt som den nævnte rapport ikke anbefalede EIB’s formand at forfremme hende fra ansættelsesgruppe F til ansættelsesgruppe E, annulleres.
 2)
 EIB betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 85 af 22.3.2014 (sag oprindeligt registreret ved Retten for EU-Personalesager under sagsnummer F-8/14 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).


text:
17.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 383/26
 Sag anlagt den 2. september 2016 — Troszczynski mod Parlamentet
 (Sag T-626/16)
 (2016/C 383/35)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Mylène Troszczynski (Noyon, Frankrig) (ved advokat M. Ceccaldi)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 23. juni 2016 af Europa-Parlamentets generalsekretær i henhold til artikel 33, 43, 62, 67 og 68 i Europa-Parlamentets præsidiums afgørelse 2009/C 159/01 af 19. maj og 9. juli 2008»om gennemførelsesbestemmelser til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer«, med senere ændringer, hvorved der blev konstateret et krav over for sagsøgeren på et beløb af 56 554,00 EUR for uberettiget udbetalte beløb til assistance, og givet en begrundelse for inddrivelsen heraf i henhold til gennemførelsesbestemmelsernes artikel 68 i og finansforordningens artikel 78, 79 og 80, annulleres.
 —
 Debetnota nr. 2016-888, som er udateret, hvorved sagsøgeren oplyses om, at der er konstateret et krav over for hende, jf. generalsekretærens afgørelse af 23. juni 2016, tilbagekrævning af uberettiget udbetalte beløb til assistance, anvendelse af gennemførelsesbestemmelsernes artikel 68 og finansforordningens artikel 78, 79 og 80, annulleres.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale Mylène Troszczynski et beløb på 50 000,00 EUR som kompensation for de omkostninger, der kan kræves erstattet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende om de fejl, som den formelle lovlighed af de anfægtede retsakter er behæftet med. Dette anbringende er opdelt i tre led.
 —
 Første led: De anfægtede retsakter er omfattet af Europa-Parlamentets præsidiums og ikke generalsekretærens materielle kompetence, idet der er tale om finansielle afgørelser, der berører de politiske partier og således medlemmerne.
 —
 Andet led: Europa-Parlamentets præsidium er ikke kompetent til at træffe afgørelse om sin egen kompetence og kan således ikke ændre arten og omfanget deraf. Generalsekretæren har ikke nogen behørig bemyndigelse fra præsidenten for Parlamentets præsidium, der giver denne en beføjelse til at vedtage, underskrive og meddele de anfægtede retsakter med henblik på regulering af finansielle spørgsmål angående medlemmerne.
 —
 Tredje led: Kravet om begrundelse er ikke blevet opfyldt af ophavsmanden til de anfægtede retsakter. Den anførte begrundelse dækker således ikke den faktiske situation, der er lagt til grund i de nævnte retsakter, og indeholder en uløselig modstrid imellem det forhold, der er foreholdt sagsøgerens assistent om faktisk at udøve to funktioner på samme tid, og det forhold, at denne kun udøvede én funktion og ikke havde nogen anden; generalsekretæren behandlede kun den anden mulighed.
 2.
 Andet anbringende om de fejl, der påvirker den materielle lovlighed af de anfægtede retsakter. Dette anbringende er opdelt i ni led.
 —
 Første led: De kritiserede faktiske omstændigheder, der er anført til støtte for de anfægtede retsakter, foreligger ikke.
 —
 Andet led: De anfægtede retsakter er blevet vedtaget i strid med almindelige retsregler og -principper, der finder anvendelse på bevisførelsen og bevisbyrden.
 —
 Tredje led: Generalsekretærens afgørelse om tilbagekrævning af det uberettiget udbetalte beløb tilsidesætter proportionalitetsprincippet. Det beløb, der gøres krav på, er i øvrigt hverken begrundet detaljeret eller for så vidt angår beregningsmetoden.
 —
 Fjerde led: De anfægtede retsakter udgør en tilsidesættelse af de politiske rettigheder for lokale assistenter for medlemmer af Europa-Parlamentet.
 —
 Femte led: De anfægtede retsakter er behæftet med magtfordrejning, for så vidt som generalsekretæren har tiltaget sig tvangsbeføjelser af finansiel karakter, som ikke tilkommer denne, for at begrænse klagemulighederne for et medlem, med hensyn til hvilket det er almindeligt kendt og ubestrideligt, at generalsekretæren hverken deler idealer eller politisk program.
 —
 Sjette led: De anfægtede retsakter er udtryk for forskelsbehandling og giver anledning til en formodning om en hensigt om at skade sagsøgerens politiske aktiviteter, således at der foreligger fumus persecutionis.
 —
 Syvende led: De anfægtede retsakter tilsidesætter sagsøgerens uafhængighed som medlem af Europa-Parlamentet.
 —
 Ottende led: De anfægtede retsakter tilsidesætter princippet om una via electa og rejser spørgsmål om OLAF’s partiskhed, der i forbindelse med gennemførelsen af sine undersøgelser alene når frem til et udfald, der er bebyrdende for så vidt angår alle de franske medlemmer af Europa-Parlamentet, der er valgt på Front Nationals lister.
 —
 Niende led: De anfægtede retsakter udgør en tilsidesættelse af det almindelige retsprincip om, at »borgerlige sager skal afvente udfaldet af straffesager«, for så vidt som procedurerne for tilbagekrævning af de uberettiget udbetalte beløb burde have været suspenderet i afventning af udfaldet af andre — bl.a. franske — sager, og en tilsidesættelse af reglen non bis in idem.


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/27
 Rettens dom af 16. oktober 2014 — Alcoa Trasformazioni mod Kommissionen
 (Sag T-177/10) (1)
 ((Statsstøtte - elektricitet - præferencepris - beslutning, der erklærer støtten uforenelig med fællesmarkedet og kræver tilbagesøgning heraf - fordel - begrundelsespligt - støttebeløbet - ny støtte))
 2014/C 421/37
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Italien) (ved advokaterne M. Siragusa, T. Müller-Ibold, F. Salerno, G. Scassellati Sforzolini og G. Rizza)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci og É. Gippini Fournier, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren/sagsøgerne: Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato S. Fiorentino)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2010/460/EF af 19. november 2009 om Italiens statsstøtte C 38/A/04 (ex NN 58/04) og C 36/B/06 (ex NN 38/06) til Alcoa Trasformazioni (EUT 2010, L 227, s. 62).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Alcoa Trasformazioni Srl bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
 3)
 Den Italienske Republik bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 161 af 19.6.2010.


text:
18.7.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 167/23
 Sag anlagt den 27. maj 2009 — Astrim og Elyo Italia mod Kommissionen
 (Sag T-216/09)
 2009/C 167/45
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: Astrim SpA (Rom, Italien) og Elyo Italia Srl (Sesto San Giovanni, Italien) (ved avvocato M. Brugnoletti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Principalt: Annullation af Kommissionens beslutning, hvori den anså det af sagsøgerne afgivne bud som svar på en udbudsrunde (1) om tildeling af vedligeholdelsesarbejder for Det Fælles Forskningscenter nr. 2008 — C04 005 for ufuldstændigt, og som blev meddelt ved skrivelse af 27. marts 2009 og suppleret ved meddelelse af 3. april 2009 samt alle øvrige relaterede beslutninger, herunder beslutningen om at tildele kontrakten til en anden virksomhed.
 —
 Subsidiært: Annullation af punkt 17 i opfordringen til at afgive bud i udbudsrunde nr. 2008 — C04 005 annulleres, for så vidt som der deri var fastsat et generelt udelukkelseskriterium.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I den foreliggende sag har sagsøgerne nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning, hvorved Kommissionen afviste sagsøgernes bud som svar på udbudsproceduren om tildeling af vedligeholdelsesarbejder for Det Fælles Forskningscenter nr. 2008 — C04 005 og gav et andet selskab tilslag.
 Sagsøgerne har støttet deres påstande på tre anbringender:
 Med det første anbringende har sagsøgerne gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat punkt 17 i opfordringen til at afgive bud, artikel 92 og 89 i Rådets forordning nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 (2) samt principperne om gennemsigtighed og ligebehandling, for så vidt som den besluttede at afvise sagsøgernes bud ved fejlagtigt at antage, at buddet var ufuldstændigt med hensyn til visse priser, mens sagsøgerne havde til hensigt at tilbyde en pris, der var lig med nul.
 Med det andet anbringende har sagsøgerne gjort gældende, at der foreligger en begrundelsesmangel ved beslutningen om afslag, for så vidt som punkt 17 i opfordringen til at afgive bud ikke fastsætter en automatisk udelukkelse ved undladelse af at angive økonomiske vilkår, men alene angiver udelukkelse som en mulighed og overlader det til Kommissionens frie bedømmelse at træffe beslutning om udelukkelse af konkurrenten, en beslutning, der, da den er af skønsmæssig karakter, må ledsages af en tilstrækkelig begrundelse, hvilket ikke er tilfældet med den af Kommissionen vedtagne beslutning om afslag.
 Med det tredje anbringende, og kun for såvidt Retten ikke skulle tiltræde de to øvrige anbringender, har sagsøgerne nedlagt påstand om annullation af punkt 17 i opfordringen til at afgive bud på grund af tilsidesættelse af artikel 92 og 89 i Rådets forordning nr. 1605/2002, nævnt ovenfor, for så vidt som punkt 17 indeholder et generelt udelukkelseskriterium.
 (1) EUT 2008/S 2008-274999 af 25.10.2008.
 (2) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.


text:
6.3.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 59/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM iværksat til prøvelse af dom afsagt af De Europæiske Fællesska-
 bers Ret i Første Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) den
 15. marts 2000, Cimenteries CBR m.fl. mod Kommissionen
 (Femte Afdeling) (forenede sager T-25/95, T-26/95, T-30/95-T-32/95, T-34/95-
 T-39/95, T-42/95-T-46/95, T-48/95, T-50/95-T-65/95, T-68/
 af 7. januar 2004 95-T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/95 og T-104/95, Sml.
 II, s. 491), og hvorunder der er nedlagt påstand om delvis
 ophævelse af denne dom, den anden part i appelsagen:
 i de forenede sager C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, i sag C-204/
 C-213/00 P, C-217/00 P og C-219/00 P, Aalborg Portland 00 P ved R. Lyal samt H. P. Hartvig, som befuldmægtigede, og
 A/S m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- i de andre sager ved R. Lyal, bistået af avocat N. Coutrelis (sag
 skaber (1) C-211/00 P) og af avvocato A. Dal Ferro (sagerne C-213/
 00 P, C-217/00 P og C-219/00 P), og med valgt adresse i
 (»Appel — konkurrence — cementmarkedet — EF-trakta- Luxembourg, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af
 tens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF) — Rettens P. Jann som fungerende formand for Femte Afdeling og
 kompetence — retten til kontradiktion — aktindsigt — dommerne D. A. O. Edward (refererende dommer) og A. La
 samlet og kontinuerlig overtrædelse — pålæggelse af ansvar Pergola; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekre-
 for en overtrædelse — bevis for deltagelse i den generelle tær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, og ekspedi-
 aftale og i dens gennemførelse — bøde — udmåling«) tionssekretær H. A. Rühl, den 7. januar 2004 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 (2004/C 59/01)
 (Processprog: dansk, engelsk, fransk, italiensk) 1) Punkt 12, syvende led, i konklusionen til dom afsagt af Retten
 i Første Instans den 15. marts 2000, Cimenteries CBR m.fl.
 mod Kommissionen (forenede sager T-25/95, T-26/95, T-30/
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- 95-T-32/95, T-34/95-T-39/95, T-42/95-T-46/95, T-48/
 gjort i Samling af Afgørelser) 95, T-50/95-T-65/95, T-68/95-T-71/95, T-87/95, T-88/
 95, T-103/95 og T-104/95), ophæves.
 I de forenede sager C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, 2) Bøden, der er pålagt Ciments français SA for den overtrædelse,
 C-213/00 P, C-217/00 P og C-219/00 P, Aalborg Portland der er fastslået i artikel 1 i Kommissionens beslutning 94/815/
 A/S, Aalborg (Danmark) (advokater: K. Dyekjær-Hansen og EF af 30. november 1994 om en procedure i henhold til EF-
 K. Høegh) (sag C-204/00 P)), Irish Cement Ltd, Dublin (Irland) traktatens artikel 85 (sag IV/33.126 og 33.322 — Cement),
 (advokat: P. Sreenan, SC, for solicitor J. Glackin), og med valgt fastsættes til 9 620 000 EUR.
 adresse i Luxembourg (sag C-205/00 P), Ciments français SA,
 Paris (Frankrig) (advokat: A. Winckler), og med valgt adresse i
 Luxembourg (sag C-211/00 P), Italcementi — Fabbriche
 Riunite Cemento SpA, Bergamo (Italien) (advokater: A. Predieri, 3) Appellerne forkastes i øvrigt.
 M. Siragusa, M. Beretta, C. Lanciani og F. M. Moretti), og med
 valgt adresse i Luxembourg (sag C-213/00 P), Buzzi Unicem
 SpA, tidligere Unicem SpA, Casale Monferrato (Italien) (advo- 4) Aalborg Portland A/S, Irish Cement Ltd, Italcementi-Fabbriche
 kater: C. Osti og A. Prastaro), og med valgt adresse i Riunite Cemento SpA, Buzzi Unicem SpA og Cementir-
 Luxembourg (sag C-217/00 P), og Cementir — Cementerie del Cementerie del Tirreno SpA betaler sagsomkostningerne i
 Tirreno SpA, Rom (Italien) (advokater: G. M. Roberti og henholdsvis sag C-204/00 P, sag C-205/00 P, sag C-213/
 P. Criscuolo Gaito) (sag C-219/00 P), angående appeller 00 P, sag C-217/00 P og sag C-219/00 P.
 ---pagebreak--- C 59/2 DA Den Europæiske Unions Tidende 6.3.2004
 5) Ciments français SA og Kommissionen for De Europæiske 1) Appelsagerne afvises.
 Fællesskaber bærer hver deres egne omkostninger i sag C-211/
 00 P. 2) Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Bayer AG og
 European Federation of Pharmaceutical Industries’ Association
 bærer deres egne sagsomkostninger i forbindelse med sag C-2/
 (1) EFT C 247 af 26.8.2000. 01 P.
 3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sine
 egne sagsomkostninger i forbindelse med sag C-3/01 P.
 4) Kongeriget Sverige bærer sine egne omkostninger.
 DOMSTOLENS DOM (1) EFT C 79 af 10.3.2001.
 af 6. januar 2004
 i de forenede sager C-2/01 P og C-3/01 P, Bundesverband
 der Arzneimittel-Importeure eV mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Appel — konkurrence — parallelimport — EF-traktatens
 artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF) — begrebet aftale af 11. november 2003
 mellem virksomheder — beviset for, at der foreligger en
 aftale — markedet for farmaceutiske produkter) i sag C-488/01 P, Jean-Claude Martinez (1)
 (2004/C 59/02) (Appel — erklæring om stiftelse af en gruppe i henhold til
 artikel 29, stk. 1, i Europa-Parlamentets forretningsorden
 — manglende politisk tilhørsforhold — opløsning med
 (Processprog: tysk) tilbagevirkende kraft af TDI-gruppen — åbenbart, at appel-
 len skal delvis afvises og delvis forkastes)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (2004/C 59/03)
 (Processprog: fransk)
 I sag de forenede sager C-2/01 P og C-3/01 P, Bundesverband
 der Arzneimittel-Importeure eV, Mülheim an der Ruhr (Tysk- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 land) (advokater: U. Zinsmeister og W. A. Rehmann), og med gjort i Samling af Afgørelser)
 valgt adresse i Luxembourg, støttet af European Association of
 Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bruxelles (Belgien)
 (advokater: M. Epping og M. Lienemeyer), og med valgt adresse
 i Luxembourg, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber I sag C-488/01 P, Jean-Claude Martinez, medlem af Europa-
 (befuldmægtigede: K. Wiedner og W. Wils, bistået af Parlamentet, med bopæl i Montpellier (Frankrig), ved avocats
 H.-J. Freund), og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af F. Wagner og V. de Poulpiquet de Brescanvel, angående appel
 Kongeriget Sverige (befuldmægtiget: A. Kruse), og af European af dom afsagt den 2. oktober 2001 af De Europæiske
 Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), angå- Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje Udvidede Afdeling) i
 ende appel af dom afsagt den 26. oktober 2000 af De de forenede sager T-222/99, T-327/99 og T-329/99, Martinez
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Udvidede m.fl. mod Parlamentet (Sml. II, s. 2823), hvori der er nedlagt
 Afdeling) i sag T-41/96, Bayer mod Kommissionen (Sml. II, påstand om ophævelse af denne dom — de andre parter i
 s. 3383), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne appelsagen: Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: G. Garzón
 dom — den anden part i appelsagen: Bayer AG, Leverkusen Clariana, J. Schoo og H. Krück), sagsøgte i første instans,
 (Tyskland) (advokat: J. Sedemund), og med valgt adresse i Charles de Gaulle, medlem af Europa-Parlamentet, med bopæl
 Luxembourg, og European Federeation of Pharmaceutical i Paris (Frankrig), sagsøger i første instans, — har Domstolen
 Industries’ Association, Genève (Schweiz) (advokat: A. Wood- (plenum), sammensat af præsidenten, V. Skouris, og afdelings-
 gate), har Domstolen, sammensat af præsidenten, V. Skouris, formændene P. Jann, C. W. A. Timmermanns (refererende
 afdelingsformændene P. Jann, C. W. A. Timmermans og dommer), C. Gulmann, J.N. Cunha Rodrigues og A. Rosas samt
 J. N. Cunha Rodigues, samt dommerne D. A. O. Edward dommerne D. A. O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet,
 (refererende dommer), A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schint- R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric og S. von Bahr; generalad-
 gen, F. Macken, N. Colneric og S. von Bahr; generaladvokat: vokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den
 A. Tizzano; justitssekretær: ekspeditionssekretær H. A. Rühl, 11. november 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 den 6. januar 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: således:


text:
12.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 220/37
 Sag anlagt den 14. juli 2009 — Sobieski zu Schwarzenberg mod KHIM — British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg)
 (Sag T-271/09)
 2009/C 220/78
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg (Dortmund, Tyskland) (ved Rechtsanwälte U. Fitzner og U. Fitzner)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: British-American Tobacco Polska S.A. (Augustów, Polen)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 13. maj 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 771/2008-4) annulleres.
 —
 Indsigelsesafdelingens afgørelse af 14. marts 2008 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg« for varer i klasse 33 og 34 (ansøgning nr. 4 583 761)
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: British-American Tobacco Polska S.A.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det polske ordmærke »JAN III SOBIESKI« for varer i klasse 34 (nr. 110 327) og det polske ord- og figurmærke »JAN III SOBIESKI« for varer i klasse 3, 30, 32 og 33 (nr. 160 417), idet indsigelsen er rejst mod registreringerne i klasse 33 og 34.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 60 i forordning (EF) nr. 207/2009 (1) sammenholdt med artikel 8 i forordning (EF) nr. 2869/95 (2) og af artikel 60 sammenholdt med artikel 81 i forordning (EF) nr. 207/2009.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2869/95 af 13.12.1995 om de gebyrer, der skal betales til Harmoniseringskontoret for det indre marked (varemærker og mønstre) (EFT L 303, s. 33).


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/22
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 16. november 2010 — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate mod Safilo Spa
 (Sag C-529/10)
 ()
 2011/C 30/36
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte suprema di cassazione
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
 Sagsøgt: Safilo Spa
 Præjudicielt/Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Udgør princippet om bekæmpelse af misbrug af rettigheder på skatteområdet, således som defineret i sag C-255/02, Halifax, og i sag C-425/06, Part Service, kun et almindeligt fællesskabsretligt princip på området for harmoniseret beskatning og på områder, der er reguleret i sekundære fællesskabsretsakter, eller kan det, i tilfælde af misbrug af grundlæggende friheder, udvides til at omfatte ikke-harmoniseret beskatning, såsom direkte skat, når beskatningen knytter sig til transnationale økonomiske omstændigheder, såsom et selskabs erhvervelse af retten til udbytte af aktier fra et andet selskab, som har hjemsted i en anden medlemsstat eller i et tredjeland?
 2)
 Uanset besvarelsen af det første spørgsmål består der en fællesskabsmæssig interesse i at medlemsstaterne indfører egnede instrumenter til bekæmpelse af skatteomgåelse på området for ikke-harmoniseret beskatning; er en sådan interesse til hinder for at undlade at anvende princippet om bekæmpelse af misbrug af rettigheder i form af en eftergivelsesforanstaltning, når dette princip også er et princip, der gælder i national ret, og foreligger der i et sådant tilfælde en tilsidesættelse af de principper, der kan udledes af artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union?
 3)
 Kan der af de principper, som regulerer det indre marked, udledes et forbud — udover et forbud mod ekstraordinære foranstaltninger såsom fuldstændigt afkald på inddrivelse af skatter — mod en ekstraordinær foranstaltning med henblik på bilæggelse af skattesager, som er tidsbegrænset, og som er betinget af delvis betaling af den skyldige skat med et beløb, som er betydeligt lavere end det fulde beløb?
 4)
 Er princippet om forbud mod forskelsbehandling og reglerne om statsstøtte til hinder for den ordning for bilæggelse af skattesager, som er omhandlet i denne sag?
 5)
 Er princippet om en effektiv anvendelse af fællesskabsretten til hinder for ekstraordinære processuelle regler, der er tidsbegrænsede, og som fjerner beføjelsen til legalitetsprøvelse (og navnlig prøvelse af den korrekte fortolkning og anvendelse af fællesskabsretten) fra den ret i sidste instans, som har pligt til at forelægge præjudicielle spørgsmål vedrørende gyldighed og fortolkning til Den Europæiske Unions Domstol?


text:
30.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 191/42
 Sag anlagt den 8. april 2016 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-147/16)
 (2016/C 191/55)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello Stato S. Fiorentino og G. Palmieri, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse C (2016) 366 final af 28. januar 2016, meddelt den 29. januar 2016, hvorved Kommissionen til gennemførelse af Domstolens dom af 17. november 2011, afsagt i sag C-496/09, pålagde Den Italienske Republik at betale 5 382 000 EUR og 2 106 000 EUR som renter af bøden for henholdsvis det tredje og fjerde kvartal efter afsigelsen af Domstolens dom, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende om en tilsidesættelse af artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om urigtig anvendelse af artikel 11 i forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 samt om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.
 —
 Det gøres i denne forbindelse gældende, at den anfægtede afgørelse indebærer, at de beløb, som virksomhederne skylder for tilbagebetaling af statsstøtte, tilskrives renters rente som fastsat i artikel 11 i forordning nr. 794/2004. Den italienske regering har anfægtet dette punkt, idet den har gjort gældende, at denne renteberegningsmetode, også i betragtning af retspraksis fra Den Europæiske Unions Domstol, ikke gælder for afgørelser om tilbagesøgning af statsstøtte, vedtaget før forordning nr. 794/2004 trådte i kraft, og dette gælder så meget desto mere for afgørelser, der er vedtaget før offentliggørelsen af Kommissionens meddelelse om de rentesatser, der skal anvendes ved tilbagebetaling af ulovlig statsstøtte, af 2003. Der kan tværtimod, som Kommissionen har gjort gældende i den anfægtede afgørelse, ikke påberåbes en påstået aftale om det modsatte mellem Kommissionen selv og de italienske myndigheder.


text:
30.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 194/8
 Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 29. marts 2012 — Lancôme parfums et beauté & Cie mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Focus Magazin Verlag GmbH
 (Sag C-334/11 P) (1)
 (Appel - EF-varemærker - ordmærket ACNO FOCUS - indsigelse fra indehaveren af det nationale ordmærke FOCUS - afslag på registrering - artikel 43, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 40/94 - ældre mærke registreret i mindst 5 år)
 2012/C 194/13
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Lancôme parfums et beauté & Cie (ved Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget) og Focus Magazin Verlag GmbH (ved Rechtsanwälte R. Schweizer og J. Berlinger)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 14. april 2011 i sag T-466/08, Lancôme mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål anlagt af ansøgeren om ordmærket »ACNO FOCUS« for varer i klasse 3 til prøvelse af afgørelse truffet den 29. juli 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1796/2007-1) vedrørende afslag på en klage over indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne afslog registrering af det nævnte varemærke inden for rammerne af en indsigelsessag, rejst af indehaveren af det nationale ordmærke »FOCUS« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5-9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 30, 33, 34, 36, 38, 39, 41 og 42 — fortolkning og anvendelse af artikel 43, stk. 2 og 3, i forordning nr. 40/94 (nu artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning nr. 207/2009) — begrebet reel brug af et varemærke
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Lancôme parfums et beauté & Cie betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 282 af 24.9.2011.


text:
26.5.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 117/22
 Sag anlagt den 12. marts 2007 — El Fatmi mod Rådet
 (Sag T-76/07)
 (2007/C 117/36)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Nouriddin El Fatmi (Amsterdam, Nederlandene) (ved advocaat M.J.G. Uiterwaal)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den fælles holdning 2002/402/FUSP (EFT 2001 L 344, s. 93) er med hensyn til sagsøgeren med urette anvendt som hjemmel for forordning nr. 2001/2580/EF (EFT 2001 L 344, s. 70), således at forordningen ikke bindende for sagsøgeren.
 —
 Derfor finder denne forordning ikke anvendelse med hensyn til sagsøgeren.
 —
 Derfor skal afgørelse 2006/1008/EF af 21. december 2006 (EUT L 379, s. 123) annulleres.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 De søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter, som sagsøgeren har påberåbt sig, er de samme som dem, der er påberåbt i sag T-75/07, Hamdi mod Rådet, med undtagelse af den sidste søgsmålsgrund, som ikke påberåbes af sagsøgeren i den foreliggende sag.


text:
16.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/21
 Rettens kendelse af 12. december 2014 — CR mod Europa-Parlamentet og Rådet
 (Sag T-342/14 P) (1)
 ((Appel - personalesag - tjenestemænd - vederlag - familietillæg - tilskud for børn, over for hvem der består forsørgerpligt - tilbagesøgning af uberettiget udbetalte beløb - ulovlighedsindsigelse mod vedtægtens artikel 85, stk. 2 - retssikkerhed - proportionalitet - begrundelsespligt - appel åbenbart ugrundet))
 (2015/C 056/30)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: CR (Malling, Frankrig) (ved advokat A. Salerno)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Parlamentet (ved V. Montebello-Demogeot og E. Taneva, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (først ved M. Bauer og A. Bisch, derefter M. Bauer og E. Rebasti, som befuldmægtigede).
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten for EU-personalesager (Tredje Afdeling) den 12. marts 2014, CR mod Parlamentet (sag F-128/12, Sml. Pers, EU:F:2014:38), med påstand om ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 CR bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets omkostninger i forbindelse med denne sag.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 212 af 7.7.2014.


text:
22.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/27
 Rettens dom af 5. maj 2015 — Skype mod KHIM — Sky og Sky IP International (SKYPE)
 (Sag T-183/13) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket SKYPE - det ældre EF-ordmærke SKY - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 205/36)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Skype Ultd (Dublin, Irland) (først ved solicitor I. Fowler, advokat J. Schmitt og QC J. Mellor, derefter ved solicitors A. Carboni og M. Browne)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved P. Bullock og N. Bambara, som befuldmægtigede)
 De andre parter i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenienter ved Retten: Sky plc, tidligere British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Det Forenede Kongerige) og Sky IP International Ltd (Isleworth) (ved solicitor R. Guthrie, D. Rose, V. Baxter og barrister T. Moody-Stuart, derefter ved solicitor R. Guthrie, D. Rose, T. Moody-Stuart og J. Curry,)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. januar 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2398/2010-4) vedrørende en indsigelsessag mellem på den ene side British Sky Broadcasting Group plc og Sky IP International Ltd og på den anden side Skype Ultd.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Skype Ultd bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er blevet afholdt af Harmoniseringskontoret, Sky plc og Sky IP International Ltd.
 (1) EUT C 171 af 15.6.2013.


text:
14.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 145/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italien) den 7. marts 2011 — straffesag mod Yeboah Kwadwo
 (Sag C-120/11)
 2011/C 145/23
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di Santa Maria Capua Vetere
 Tiltalt i straffesagen
 Yeboah Kwadwo
 Præjudicielt spørgsmål
 I lyset af principperne om loyalt samarbejde, om direktivers effektive virkning, om forholdsmæssighed og om den effektive håndhævelse af fuldbyrdelsen af en afgørelse om tilbagesendelse af en udlænding med ulovligt ophold, er artikel 2, 15 og 16 i direktiv 2008/115/EF (1) til hinder for, at en udlænding med ulovligt ophold, der blot har undladt at efterkomme den administrative myndigheds udvisnings- og udsendelsesafgørelse, straffes med fængsel indtil fire år i tilfælde af den manglende efterkommelse af den første udsendelsesafgørelse og indtil fem år i tilfælde af tilsidesættelse af de efterfølgende afgørelser fra Questore?
 (1) EUT L 348, s. 98.


text:
20.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 317/49
 Sag anlagt den 30. august 2010 — Cantisani mod Kommissionen
 (Sag F-71/10)
 ()
 2010/C 317/87
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Nicola Cantisani (Bruxelles, Belgien) (ved advokat S. de Lannoy)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om at afslå den anmodning om bistand, som sagsøgeren har indgivet vedrørende psykisk chikane og en påstand om erstatning for den forvoldte skade.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den afgørelse, som direktøren for Kommissionens Generaldirektorat for Personale og Administration traf den 9. oktober 2009 (ADMIN.B2/JJ/jm 0(09)) om, at administrationen ikke fandt anledning til at efterkomme den anmodning om bistand, som sagsøgeren havde indgivet til Kommissionen den 29. januar 2009, annulleres.
 —
 Sagsøgeren tilkendes erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, som hun har lidt som følge af tilfælde af chikane.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
Nr. C 9/8 I DA 1 De Europæiske Fællesskabers Tidende 11 . 1 . 97
 1 ) Storhertugdømmet Luxembourg har ved ikke inden skal fortolkes således, at den ikke omfatter en person, der
 for den fastsatte frist at efterkomme de love og admi uden vederlag udøver en aktivitet, der består i at passe sin
 nistrative bestemmelser, der er nødvendige for at efter handicappede ægtefælle, uanset hvor omfattende denne
 komme Rådets direktiv 91 /263/EØF af 29. april 1991 aktivitet er, og hvilken kunnen eller sagkundskab det kræ
 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgiv ver at udføre den, når den pågældende hverken er ophørt
 ning om teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse med sin erhvervsaktivitet eller har afbrudt sin arbejdssøg
 af udstyrets overensstemmelse, tilsidesat sine forpligtel ning for at udøve denne aktivitet.
 ser i henhold til direktivet og navnlig dettes artikel 1 7.
 (M EFT nr. C 174 af 8 . 7. 1995, s . 2 .
 2 ) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens om
 kostninger.
 (!) EFT nr. C 254 af 10 . 9 . 1994, s . 10 .
 DOMSTOLENS DOM
 ( Sjette Afdeling )
 DOMSTOLENS DOM af 7. november 1996
 (Femte Afdeling) i sag C-262/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (*)
 af 7. november 1996
 (Traktatbrud — undladelse af at gennemføre direktiverne
 i sag C-77/95 , Bruna-Alessandra Züchner mod Handels 82/176ÆØF, 83/513/ EØF, 84/156/ EØF, 84/491/EØF og
 krankenkasse (Ersatzkasse ) Bremen ( anmodning om præ 86/280/EØF om udledning af forskellige farlige stoffer i
 judiciel afgørelse fra Hanseatisches Oberlandesgericht, vandmiljøet)
 Bremen ) ( J )
 { 97/C 9/15 )
 (Ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social
 sikring — direktiv 79/7/EØF — den erhvervsaktive be
 folkning)
 (Processprog: tysk)
 { 97IC 9/ 14
 (Processprog: tysk) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 I sag C-262/95 , Kommissionen for De Europæiske
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 Fællesskaber ( befuldmægtiget: Gotz zur Hausen) mod
 Forbundsrepublikken Tyskland ( befuldmægtiget: Ernst
 I sag C-77/95 , angående en anmodning, som Hanseati Roder ), angående en påstand om, at det fastslås, at For
 sches Oberlandesgericht, Bremen (Tyskland ), i medfør af bundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser
 i henhold til EF-traktaten ved ikke inden for de fastsatte
 EØF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for
 i den for nævnte ret verserende sag, Bruna-Alessandra frister at have truffet de nødvendige foranstaltninger for at
 Züchner mod Handelskrankenkasse (Ersatzkasse ) Bremen, efterkomme følgende direktiver og særlig disses artikel 3 :
 at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen
 af Rådets direktiv 79/7/EØF af 19 . december 1978 om
 — Rådets direktiv 82/ 176/EØF af 22 . marts 1982 om
 gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af
 mænd og kvinder med hensyn til social sikring ( EFT nr. grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udlednin
 L 6 af 10 . 1 . 1979, s. 24 ) samt vedrørende fortolkningen ger af kviksølv fra elektrolyse af alkaliske klorider
 af fællesskabsretlige principper om offentlige organers er ( EFT nr. L 81 af 27. 3 . 1982, s . 29 )
 statningsansvar, har Domstolen ( Femte Afdeling), sammen
 sat af afdelingsformand L. Sevón, som fungerende for
 mand for Femte Afdeling ( refererende dommer ), og — Rådets direktiv 83/513/EØF af 26 . september 1983
 dommerne C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-R Puissochet om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udled
 og R Jann; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; ju ninger af cadmium ( EFT nr. L 291 af 24 . 10 . 1983 ,
 stitssekretær: ekspeditionssekretær H. A. Rühl, den 7. no s. 1 )
 vember 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 — Rådets direktiv 84/ 156/EØF af 8 . marts 1984 om
 Artikel 2 i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udlednin
 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebe ger af kviksølv fra andre sektorer end elektrolyse af al
 handling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring kalichlorider ( EFT nr. L 74 af 17. 3 . 1984, s. 49 )


text:
10.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 343/11
 Rettens dom af 20. september 2012 — DEI mod Kommissionen
 (Sag T-169/08) (1)
 (Konkurrence - misbrug af dominerende stilling - de græske markeder for levering af lignit og engros elektricitet - beslutning, der fastslår en tilsidesættelse af artikel 86, stk. 1, EF sammenholdt med artikel 82 EF - Den Hellenske Republiks tildeling eller opretholdelse af en offentlig virksomheds ret til udvinding af lignit)
 2012/C 343/13
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Athen, Grækenland) (ved advokat P. Anestis)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved T. Christoforou, A. Bouquet og A. Antoniadis, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Oikonomou)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Den Hellenske Republik (ved K. Boskovits og P. Mylonopoulos, som befuldmægtigede, bistået først af advokaterne A. Komninos og M. Marinos, derefter af M. Marinos)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Energeiaki Thessalonikis AE (Echedoros, Grækenland) og Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) (Kifissia, Grækenland) (ved advokaterne P. Skouris og E. Trova)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 824 endelig af 5. marts 2008 vedrørende Den Hellenske Republiks tildeling eller opretholdelse af DEI’s ret til udvinding af lignit.
 Konklusion
 1)
 Kommissionens beslutning K(2008) 824 endelig af 5. marts 2008 vedrørende Den Hellenske Republiks tildeling eller opretholdelse af retten for Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) til udvinding af lignit annulleres.
 2)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af DEI.
 3)
 Den Hellenske Republik, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) og Energeiaki Thessalonikis AE bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 183 af 19.7.2008.


text:
1.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 154/1
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 19. januar 2006 — Audi AG mod KHIM
 (Sag C-82/04 P) (1)
 (Appel - EF-varemæker - ordmærket »TDI« - afslag på registrering - appellen er blevet uden genstand - ufornødent at træffe afgørelse)
 (2006/C 154/01)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Audi AG (ved avocat L. von Zumbusch)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt den 3. december 2003 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling), Audi AG mod KHIM (sag T-16/02), hvori Retten frifandt Harmoniseringskontoret i søgsmålet til prøvelse af afgørelse R 0652/2000-1 truffet den 8. november 2001 af Harmoniseringskontorets Første Appelkammer, hvorved dette afslog at registrere ordmærket »TDI« som EF-varemærke for visse varer i klasse 12 og 37 — beskrivende egenskab som absolut registreringshindring — artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1)
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i den appelsag, der er anlagt af Audi AG.
 2)
 Audi AG betaler sagens omkostninger i denne instans.
 (1) EFT C 106 af 30.4.2004.


text:
16.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/19
 Rettens dom af 4. februar 2015 — KSR mod KHIM–Lampenwelt (Moon)
 (Sag T-374/13) (1)
 ((EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket Moon - absolut ugyldighedsgrund - beskrivende karakter - mangel på fornøden særpræg - artikel 52, stk. 1, litra a), og artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 089/21)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: KSR Kunststoff Rotation GmbH (Wehr, Tyskland) (ved advokaterne H. Börjes-Pestalozza og M. Nielen)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (først ved A. Pohlmann, derefter ved D. Walicka og endelig ved A. Schifko, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Lampenwelt GmbH & Co. KG (Schlitz, Tyskland) (ved advokaterne G. Rother, P. Mes, C. Graf von der Groeben, J. Künzel, J. Bühling, D. Jestaedt, M. Bergermann, A. Kramer, J. Vogtmeier og A. Verhauwen)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 13. maj 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 676/2012-4) vedrørende ugyldighedssag mellem Lampenwelt GmbH & Co. KG og KSR Kunststoff Rotation GmbH.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 KSR Kunststoff Rotation GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 274 af 21.9.2013.


text:
1.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/21
 Personalerettens kendelse (Tredje Afdeling) af 13. december 2013 — Van Oost, Ibarra de Diego, Theodoridis og Hotz mod Kommissionen
 (Forenede sager F-137/12, F-138/12, F-139/12 og F-141/12) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - forfremmelse - certificeringsprocedure for 2010-2011 - udelukkelse fra listen over certificerede tjenestemænd - mindelig bilæggelse af tvisten på EU-Personalerettens initiativ - klagefrist - klage efter fristens udløb - undskyldelig fejl - agtpågivenhed, der kræves af en normalt påpasselig tjenestemand - oplysninger, der er indhentet telefonisk - bevis - afvisning)
 2014/C 31/36
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Fabrice Van Oost (Ville Pommerœul, Belgien), Maria Belén Ibarra de Diego (Alicante, Spanien), Nicolaos Theodoridis (Soignies, Belgien) og Margarita Hotz (Bruxelles, Belgien) (ved advokat S. Pappas)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Berscheid og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af EPSO’s afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på listen over de personer, som har bestået prøverne efter afslutningen af den uddannelse, som indgår i certificeringsproceduren, samt en påstand om erstatning.
 Konklusion
 1)
 Sagerne F-137/12, F-138/12 og F-139/12 slettes af Personalerettens register.
 2)
 Parterne i sagerne F-137/12, F-138/12 og F-139/12 bærer deres egne omkostninger ifølge deres aftale.
 3)
 Sag F-141/12 afvises.
 4)
 Margarita Hotz bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i sag F-141/12.
 (1) EUT C 26 af 26.1.2013, s. 75 og 76.


text:
18.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/22
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 25. april 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
 (Sag C-234/16)
 (2016/C 260/28)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)
 Sagsøgt: Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 49 TEUF og 54 TEUF fortolkes således, at de er til hinder for en regional afgift, som pålægges driften af store detailhandelscentre med et offentligt udstillings- og salgsareal på eller over 4 000 m2 på grund af den påvirkning, disse detailhandelscentre har på landområdet, miljøet og handelen i byerne i denne region, men som gør sig gældende, uanset om disse detailhandelscentre reelt er placeret uden for eller inden for byzonen, og i de fleste tilfælde pålægges virksomheder fra andre medlemsstater, i betragtning af: i) at afgiften ikke påvirker forretningsdrivende, der ejer flere individuelle eller kollektive detailhandelscentre med et offentligt udstillings- og salgsareal på eller under 4 000 m2, uanset størrelsen af det samlede offentlige udstillings- og salgsareal for alle indehaverens detailhandelscentre, og ii) at afgiften ikke pålægges store individuelle detailhandelscentre med et offentligt udstillings- og salgsareal på under 10 000 m2, når de udelukkende beskæftiger sig med havearbejde, salg af køretøjer, byggematerialer, maskiner og industrimaterialer?
 2)
 Skal artikel 107, stk. 1, TEUF fortolkes således, at følgende udgør statsstøtte, der er forbudt i henhold til denne bestemmelse: manglende afgiftspligt for så vidt angår den asturianske IGEC for individuelle eller kollektive detailhandelscentre med et offentligt udstillings- og salgsareal på under 4 000 m2 og for store individuelle detailhandelscentre med et offentligt udstillings- og salgsareal på eller under 10 000 m2, når de udelukkende beskæftiger sig med havearbejde, salg af køretøjer, byggematerialer, maskiner og industrimaterialer?


text:
21.12.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 323/3
 DOMSTOLENS DOM som tilpasset ved artikel 6 i akten vedrørende vilkårene
 for Kongeriget Norges, Republikken Østrigs, Republikken
 Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasnin-
 af 5. november 2002 gerne af de traktater, der danner grundlag for Den
 Europæiske Union (EFT 1994 C 241, s. 21, og EFT 1995
 L 1, s. 1), idet det ikke har fjernet de bestemmelser i de
 i sag C-468/98, Kommissionen for De Europæiske Fælles- tidligere aftaler, som er uforenelige med traktaten, navnlig
 skaber mod Kongeriget Sverige (1) med artikel 52, og med den afledte ret, og ikke har taget
 de nødvendige retlige skridt med henblik herpå,
 (»Traktatbrud — en medlemsstats indgåelse og anvendelse
 af en bilateral »open skies«-aftale med USA — afledt har Domstolen, sammensat af formanden for Sjette Afdeling,
 ret, der regulerer det indre marked på luftfartsområdet J.-P. Puissochet, som fungerende præsident, afdelingsformand
 (forordning (EØF) nr. 2299/89, nr. 2407/92, nr. 2408/ R. Schintgen samt dommerne C. Gulmann, D.A.O. Edward,
 92, nr. 2409/92 og nr. 95/93) — Fællesskabets eksterne A. La Pergola, P. Jann, V. Skouris (refererende dommer),
 kompetence — EF-traktatens artikel 52 (efter ændring nu F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr og J.N. Cunha Rodrigues;
 artikel 43 EF) — EF-traktatens artikel 5 (nu artikel 10 EF)«) generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: assisterende justits-
 sekretær H. von Holstein og afdelingschef D. Louterman-
 Hubeau, den 5. november 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 (2002/C 323/03) lyder således:
 (Processprog: svensk)
 1) Kongeriget Sverige har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler
 det i henhold til EF-traktatens artikel 5 (nu artikel 10 EF) og
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- EF-traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF) samt
 gjort i Samling af Afgørelser) Rådets forordning (EØF) nr. 2409/92 af 23. juli 1992 om
 billetpriser og rater inden for luftfart og Rådets forordning
 (EØF) nr. 2299/89 af 24. juli 1989 om en adfærdskodeks for
 edb-reservationssystemer, som ændret ved Rådets forordning
 (EØF) nr. 3089/93 af 29. oktober 1993, idet det har indgået
 I sag C-468/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- og uanset genforhandlingen af luftfartsaftalen af 1944 mellem
 ber (befuldmægtigede: F. Benyon og C. Tufvesson) mod Kongeriget Sverige og USA har opretholdt internationale
 Kongeriget Sverige (befuldmægtiget: L. Nordling), støttet af forpligtelser med USA
 Kongeriget Nederlandene (befuldmægtigede: M.A. Fierstra og
 J. van Bakel) angående en påstand om, at det fastslås
 — vedrørende priser på ruter inden for Fællesskabet, som
 anvendes af luftfartsselskaber, der er udpeget af USA
 — principalt, at Kongeriget Sverige har tilsidesat de forplig-
 telser, der påhviler det i henhold til EF-traktaten, navnlig
 artikel 5 (nu artikel 10 EF) og artikel 52 (efter ændring nu
 — vedrørende de edb-reservationssystemer, der tilbydes til
 artikel 43 EF), samt i henhold til den afledte ret, der
 anvendelse eller anvendes på svensk område
 er vedtaget herunder, navnlig Rådets forordning (EØF)
 nr. 2407/92 af 23. juli 1992 om udstedelse af licenser til
 luftfartsselskaber (EFT L 240, s. 1), Rådets forordning — der giver USA ret til at nægte eller tilbagekalde trafikret-
 (EØF) nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselska-
 tighederne i de tilfælde, hvor de luftfartsselskaber, som
 bers adgang til luftruter inden for Fællesskabet (EFT Kongeriget Sverige har udpeget, ikke ejes af Kongeriget
 L 240, s. 8), Rådets forordning (EØF) nr. 2409/92 af
 Sverige eller af svenske statsborgere.
 23. juli 1992 om billetpriser og rater inden for luftfart
 (EFT L 240, s. 15), Rådets forordning (EØF) nr. 2299/
 89 af 24. juli 1989 om en adfærdskodeks for edb-
 2) I øvrigt frifindes Kongeriget Sverige.
 reservationssystemer (EFT L 220, s. 1), som ændret ved
 Rådets forordning (EØF) nr. 3089/93 af 29. oktober
 1993 (EFT L 278, s. 1), og Rådets forordning (EØF) 3) Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.
 nr. 95/93 af 18. januar 1993 om fælles regler for tildeling
 af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets luft-
 havne (EFT L 14, s. 1), idet Kongeriget Sverige i 1995 4) Kongeriget Nederlandene bærer sine egne omkostninger.
 individuelt har forhandlet, paraferet og indgået en såkaldt
 »open skies«-aftale med USA på luftfartsområdet
 — subsidiært og supplerende for det tilfælde, at 1995-aftalen (1 ) EFT C 71 af 13.3.1999.
 ikke anses for radikalt at have ændret og dermed erstattet
 de tidligere indgåede aftaler, at Kongeriget Sverige har
 tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i medfør af EF-
 traktatens artikel 234 (efter ændring nu artikel 307 EF),


text:
24.10.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 256/21
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 8. september 2009 — AceaElectrabel mod Kommissionen
 (Sag T-303/05) (1)
 (Statsstøtte - energisektoren - støtte til en investering i opførelse af et fjernvarmeanlæg - beslutning hvorved støtte erklæres forenelig med fællesmarkedet - den støttemodtagende virksomheds forpligtelse til forinden at tilbagebetale en tidligere underkendt støtte - begrebet økonomisk enhed)
 2009/C 256/37
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: AceaElectrabel Produzione SpA (ved avocats L. Radicati di Brozolo, M. Merola, C. Bazoli og F. D’Alessandri)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Di Bucci og E. Righini, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Elecrtabel (ved L. Radicati di Brozolo, M. Merola og C. Bazoli)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2006/598/EF af 16. marts 2005 vedrørende den statsstøtte, som Italien — regionen Lazio — vil give til nedbringelse af drivhusgasemissioner (EUT L 244, s. 8).
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 AceaElectrabel Produzione SpA betaler sagens omkostninger med undtagelse af de omkostninger, som er omfattet af punkt 3 nedenfor.
 3)
 Electrabel bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger som følge af interventionen.
 (1) EUT C 257 af 15.10.2005.


text:
5.3.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 57/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse afsagt den 1. december 2004 af Recht eerste aanleg te Gent (Belgien) i sagen Mark Kerckhaert og Bernadette Morres mod De Belgische Staat
 (Sag C-513/04)
 (2005/C 57/28)
 Processprog: nederlandsk
 Ved afgørelse afsagt den 1. december 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 15. december 2004, har Recht eerste aanleg te Gent (Belgien) i sagen Mark Kerckhaert og Bernadette Morres mod De Belgische Staat, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 »Skal EF-traktatens artikel 56, stk. 1 (på tidspunktet for de faktiske omstændigheder: EF-traktatens artikel 73B, stk. 1), fortolkes således, at den er til hinder for en restriktion – som følge af en bestemmelse i en medlemsstats (i dette tilfælde Belgiens) lovgivning om indkomstskat, hvorefter såvel aktieudbytte fra selskaber hjemmehørende i denne medlemsstat, som aktieudbytte fra selskaber, der ikke er hjemmehørende i denne medlemsstat, hos aktionæren beskattes med den samme faste sats, uden at der for aktieudbytte fra selskaber, der ikke er hjemmehørende i denne medlemsstat, gives nedslag for kildeskat, der er opkrævet i de andre medlemsstater?«


text:
24.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 366/35
 Rettens kendelse af 8. oktober 2012 — ClientEarth mod Rådet
 (Sag T-62/12) (1)
 (Annullationssøgsmål - aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste om et forslag til Europa-Parlamentet og Rådets forordning om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionensdokumenter - bekræftelse af afslaget på at give fuld aktindsigt - afvisning - søgsmålsfrist - begrebet »anfægtelig retsakt« i henhold til artikel 263 TEUF - bekræftende akt)
 2012/C 366/70
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: ClientEarth (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne O. Brouwer og P. van den Berg)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen og C. Fekete, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Rådets skrivelse af 1. december 2011 med referencenummer 24/c/01/11 om ikke at yde sagsøgeren fuld aktindsigt i en udtalelse, som Rådets Juridiske Tjeneste har afgivet (dokument nr. 6865/09) om ændringsforslag fra Europa-Parlamentet til Europa-Kommissionens forslag til forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende begæringerne om intervention fra Kongeriget Danmark, Republikken Finland og Kongeriget Sverige.
 3)
 ClientEarth betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 109 af 14.4.2012.


text:
23 . 11 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 354/ 13
 den uberettigede fængsling, har Domstolen ( Tredje Afde DOMSTOLENS KENDELSE
 ling), sammensat af afdelingsformanden, J.-P . Puissochet, ( Fjerde Afdeling )
 og dommerne J. C. Moitinho de Almeida ( refererende
 dommer ) og C. Gulmann; generaladvokat: A. La Pergola; af 11 . juli 1996
 justitssekretær: R. Grass, den 12 . juni 1996 afsagt kendelse, i sag C-325/94 P, An Taisce — The National Trust for
 hvis konklusion lyder således : Ireland og World Wide Fund for Nature UK (WWF ) mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (')
 Det er åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at (Appel — anfægtelig beslutning — åbenbart, at appellen
 besvare det præjudicielle spørgsmål, der er forelagt af skal forkastes)
 Tribunal de commerce de Marseille ved dom af 1 . marts ( 96/C 354/25 )
 1996 .
 (') EFT nr . C 158 af 1 . 6 . 1996 . (Processprog: engelsk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-325/94 P angående appel af dom afsagt den
 DOMSTOLENS KENDELSE
 23 . september 1994 af De Europæiske Fællesskabers Ret i
 (Tredje Afdeling ) Første Instans ( Anden Afdeling ) i sag T-461 /93 , An Taisce
 af 12 . juni 1996 og WWF UK mod Kommissionen ( Sml . II , s . 733 ), hvori der
 er nedlagt påstand om ophævelse af dommen — den anden
 i sag C-96/96, URSSAF — Union de recouvrement des part i appelsagen er Kommissionen for De Europæiske
 cotisations de sécurité sociale et d'allocations familiales des
 Fællesskaber ( befuldmægtigede : Carmel O'Reilly og Marc
 Bouches-du-Rhône mod Clinique Florens SA ( anmodning van der Woude ) — har Domstolen ( Fjerde Afdeling ),
 om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de commerce de sammensat af afdelingsformanden , C. N. Kakouris, og
 Marseille ) (') dommerne P. J. G. Kapteyn og H. Ragnemalm ( refererende
 (Præjudiciel forelæggelse — manglende kompetence for dommer ); generaladvokat: A. La Pergola ; justitssekretær : R.
 Domstolen) Grass , den 11 . juli 1996 afsagt kendelse, hvis konklusion
 ( 96/C 354/24 ) lyder således :
 (Processprog: fransk) 1 ) Appellen forkastes.
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive 2 ) Appellanterne betaler sagens omkostninger.
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (') EFT nr. C 386 af 31 . 12 . 1994 .
 I sag C-96/96 , angående en anmodning, som Tribunal de
 commerce de Marseille ( Frankrig ) i medfør af EF-traktatens
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 ret verserende sag URSSAF — Union de recouvrement des
 cotisations de sécurité sociale et d'allocations familiales des
 Bouches-du-Rhône mod Clinique Florens SA at opnå en
 præjudiciel afgørelse af, om boet tilhørende en person, der DOMSTOLENS KENDELSE
 tidligere har været sat under tiltale , men som nu er frifundet,
 kan tages under konkursbehandling, når der endnu ikke er ( Første Afdeling )
 ydet erstatning for det tab, der er påført ved den uberetti af 17. september 1996
 gede fængsling, har Domstolen ( Tredje Afdeling ), sammen
 sat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dommerne i sag C-19/95 P, San Marco Impex Italiana Sri mod
 J. C. Moitinho de Almeida ( refererende dommer ) og C. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (')
 Gulmann; generaladvokat: A. La Pergola ; justitssekretær : (Appel — offentlig bygge- og anlægskontrakt — EØF-
 R. Grass, den 12 . juni 1996 afsagt kendelse, hvis konklusion traktatens artikel 178 og artikel 2 IS, stk. 2)
 lyder således : ( 96/C 354/26 )
 Det er åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at (Processprog: engelsk)
 besvare det præjudicielle spørgsmål, der er forelagt af
 Tribunal de commerce de Marseille ved dom af 1 . marts
 1996 . (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (') EFT nr . C 158 af 1 . 6 . 1996 .
 I sag C-19/95 P, San Marco Impex Italiana Sri ( advokat:
 Lucette Defalque ), angående appel af dom afsagt den