text:
24.2.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 42/2
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. januar 2007 — Technische Glaswerke Ilmenau GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-404/04 P) (1)
 (Appel - statsstøtte - artikel 87, stk. 1, EF - kontraktligt tilsagn om betaling - væsentlig forudsætning for kontrakter bortfaldet - nye søgsmålsgrunde og argumenter - udbedring af begrundelsen - begæring om afhøring af vidner - kriteriet om den private investor - begrundelse af Rettens dom - bestemmelse af støttebeløbet - artikel 87, stk. 3, litra c), EF - retten til at blive hørt - tilsidesættelse af den pågældende medlemsstats ret til kontradiktion)
 (2007/C 42/03)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (ved Rechtsanwälte A. Arhold og N. Wimmer)
 De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Di Bucci og V. Kreuschitz, som befuldmægtigede) og Schott AG, tidligere Schott Glas (ved Rechtsanwalt U. Soltész)
 Sagens genstand
 Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Udvidede Afdeling) den 8. juli 2004 i sag T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for søgsmålet om annullation af Kommissionens beslutning 2002/185/EF af 12. juni 2001 om Tysklands statsstøtte til Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Tyskland (EFT L 62, s. 30)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH bærer sine egne omkostninger og de omkostninger, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har afholdt i sagen om foreløbige forholdsregler og denne sag.
 3)
 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH betaler Schott AG's omkostninger i sagen om foreløbige forholdsregler.
 4)
 Schott AG bærer sine egne omkostninger i denne sag.
 (1) EUT C 273 af 6.11.2004.


text:
30.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/30
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Anden Afdeling)
 af 29. april 2004
 i sag C-187/03 P, Zissis Drouvis mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Appel - tjenestemænd - pension - justeringskoefficient - vedtægtens artikel 82, stk. 1, andet afsnit - ligebehandlingsprincippet - arbejdskraftens frie bevægelighed og ret til frit at etablere sig - appellen forkastet)
 (2004/C 118/55)
 Processprog: græsk
 I sag C-187/03 P, Zissis Drouvis, forhenværende tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Maroussi Attikis (Grækenland), (befuldmægtiget: advokat I. Stamoulis), angående appel af dom afsagt den 26. februar 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-184/00, Drouvis mod Kommissionen (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom — de andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: J. Currall, bistået af P. Anestis) og Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: D. Zahariou og A. Pilette), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne C. Gulmann, R. Schintgen (refererende dommer), F. Macken og N. Colneric; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 29. april 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Zissis Drouvis betaler sagens omkostninger.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 171 af 19.7.2003.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
20 . 1 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 16/5
 DOMSTOLENS DOM tages en sammenlægning af referencemængderne for direkte
 ( Anden Afdeling ) salg og leverancer, som er indbyrdes uafhængige.
 af 16 . november 1995
 (M EFT nr . C 233 af 20 . 8 . 1994 .
 i sag C-l 96/94 , Catherine Schiltz-Thilmann mod Ministre
 de l'Agriculture ( anmodning om præjudiciel, afgørelse fra
 Luxembourgs Conseil d'État, Afdelingen for
 Tvistemål ) (')
 (Anmodning om præjudiciel afgørelse — fortolkning af
 artikel 5c i Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 af27. juni Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 1968 om den fælles markedsordning for mælk og mejeri afsagt den 14 . juni 1995 af Bayerisches Verwaltungsgericht
 produkter — tillægsafgift — referencemængde — over München i sagen Selma Kadiman mod Freistaat Bayern
 kridelse (' )
 ( Sag C-351 /95 )
 ( 96/C 16/09 )
 ( 96/C 16/ 10 )
 Ved kendelse afsagt den 14 . juni 1995 , indgået til Domsto
 (Processprog: fransk) lens Justitskontor den 13 . november 1995 , har Bayerisches
 Verwaltungsgericht München i sagen Selma Kadiman mod
 Freistaat Bayern forelagt De Europæiske Fællesskabers
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive spørgsmål :
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 1 . Er det efter artikel 7, stk . 1 , i afgørelse nr . 1 /80 fra
 Associationsrådet EØF/Tyrkiet om udvikling af associe
 ringen et krav, at der fortsat består et familiemæssigt
 I sag C-l 96/94 , angående en anmodning, som Luxembourgs samliv på det tidspunkt, hvor de øvrige betingelser er
 Conseil d'État, Afdelingen for Tvistemål i medfør af opfyldt ?
 EØF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i
 den for nævnte ret verserende sag Catherine Schiltz-
 Thilmann mod Ministre de l'Agriculture at opnå en præju 2 . Kræves der efter artikel 7, stk . 1 , første led , i aftale
 diciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 5c i nr. 1 /80 , lovlig bopæl i en af fællesskabets medlemssta
 Rådets forordning ( EØF ) nr. 804/68 af 27 . juni 1968 om ter uafbrudt gennem tre år ?
 den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter
 ( EFT 1968 I, s . 169 ) som ændret ved Rådets forordning 3 . Skal et frivilligt eller påtvunget midlertidigt ophold af
 ( EØF ) nr. 856/84 af 31 . marts 1984 ( EFT nr . L 90 , s . 10 ) og fem måneders varighed id Tyrkiet medregnes i det
 ved Rådets forordning ( EØF ) nr. 1298/85 af 23 . maj 1985 tidsrum på tre år, i hvilket der stilles krav om lovlig
 ( EFT nr . L 137, s . 5 ), samt vedrørende fortolkningen af bopæl ifølge artikel 7, stk . 1 , første led , i aftale
 artikel 6a i Rådets forordning ( EØF ) nr. 857/84 af 3 1 . marts nr . 1 /80 ?
 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i
 artikel 5c i forordning ( EØF ) nr. 804/68 omhandlede afgift
 på mælk og mejeriprodukter ( EFT nr. L 90 , s . 13 ) som
 ændret ved Rådets forordning ( EØF) nr . 590/85 af 26 . fe
 bruar 1985 ( EFT nr . L 68 , s . 1 ), har Domstolen ( Anden
 Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , G. Hirsch , og
 dommerne G. F. Mancini ( refererende dommer ) og F. A. Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 Schockweiler; generaladvokat: G. Cosmas; justitssekretær : afsagt den 27. oktober 1995 af Oberverwaltungsgericht
 R. Grass, den 16 . november 1995 afsagt dom , hvis Schleswig-Holstein i sagen Matthias Witt mod Amt für
 Land- und Wasserwirtschaft
 konklusion lyder således :
 ( Sag C-356/95 )
 ( 96/C 16/ 11 )
 Artikel 6a i Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af
 3 1 . marts 1 984 om almindelige regler for anvendelsen afden Ved kendelse afsagt den 27 . oktober 1995 , indgået til
 i artikel Sc i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift Domstolens Justitskontor den 21 . november 1995 , har
 på mælk og mejeriprodukter som ændret ved Rådets Oberverwaltungsgericht Schleswig-Holstein — 3 . Afdeling
 forordning (EØF) nr. 590/85 af 26 . februar 1985 og — i sagen Matthias Witt mod Amt für Land- und
 artikel 5c, stk . 7, i Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 af Wasserwirtschaft forelagt De Europæiske Fællesskabers
 27. juni 1968 om den fælles markedsordning for mælk og Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 mejeriprodukter som først ændret ved Rådets forordning spørgsmål :
 (EØF) nr. 856/84 af 31 . marts 1984 og dernæst ved Rådets
 forordning (EØF) nr. 1298/85 af 23 . maj 1985 skal a ) Har en medlemsstat ifølge artikel 3 , stk . 1 , første afsnit, i
 fortolkes således, at der ikke ved bestemmelsen af, om der Rådets forordning ( EØF ) nr . 1765/92 af 30 . juni 1992
 foreligger en overproduktion på nationalt plan , kan fore om indførelse af en støtteordning for producenter af


text:
C 61/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.2.2001
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslut- Spørgsmål 5
 ning truffet den 20. december 2000 af Østre Landsret i
 sagen Assurandør-Societetet som mandatar for Taksator-
 ringen mod Skatteministeriet Har det nogen betydning ved besvarelsen af spørgsmål 1 og
 2, at taksationsydelser for de største forsikringsselskabers
 vedkommende leveres af forsikringsselskabernes egne ansatte
 taksatorer og dermed er fritaget for afgift?
 (Sag C-8/01)
 (2001/C 61/16) (1) EFT L 145, s. 1.
 Ved beslutning truffet den 20. december 2000, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 10. januar 2001, har Østre
 Landsret i sagen Assurandør-Societetet som mandatar for
 Taksatorringen mod Skatteministeriet forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 af følgende spørgsmål:
 Spørgsmål 1
 Anmodninger om præjudiciel afgørelse forelagt ved
 domme afsagt den 3. januar 2001 af Hof van Beroep te
 Skal bestemmelserne i Rådets 6. direktiv af 17. maj 1977 om Gent i sagerne S. Monnier mod Govan Sports N.V., E. Van
 harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsæt- Ankeren mod Govan Sports N.V., Govan Sports N.V. mod
 ningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: Ensartet P. Jacobs, og Govan Sports N.V. mod D. D’Hondt
 beregningsgrundlag (77/388/EØF) (1), og navnlig bestemmel-
 sen i artikel 13, pkt. B, litra a, fortolkes således, at taksations-
 (Sagerne C-9/01, C-10/01, C-11/01 og C-12/01)
 ydelser, som en virksomhed yder til sine medlemmer, må anses
 for omfattet af begrebet »forsikringstransaktion« i bestemmel-
 sens forstand, eller af begrebet »tjenesteydelser i forbindelse
 (2001/C 61/17)
 med forsikringstransaktioner, som udføres af forsikringsmæg-
 lere og -formidlere«?
 Ved domme afsagt den 3. januar 2001, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 10. januar 2001, har Hof van Beroep te
 Spørgsmål 2 Gent, i sagerne S. Monnier mod Govan Sports N.V. (sag
 C-9/01), E. Van Ankeren mod Govan Sports N.V. (sag
 C-10/01), Govan Sports N.V. mod P. Jacobs (sag C-11/01) og
 Skal artikel 13, pkt. A, litra f, i 6. momsdirektiv fortolkes
 Govan Sports N.V. mod D. D’Hondt (sag C-12/01) forelagt
 således, at der skal indrømmes momsfrihed for ydelser af den
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 art, som en virksomhed — der i øvrigt opfylder bestemmelsens
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 betingelser for momsfritagelse — yder til sine medlemmer,
 hvis det ikke kan påvises, at afgiftsfritagelse vil medføre nogen
 aktuel eller konkret truende konkurrencefordrejning, men hvor
 der kun foreligger en mulighed herfor? Er traktatbestemmelserne om fri udveksling af tjenesteydelser
 til hinder for et lovbestemt forbud mod formidling af betalte
 (eventuelt professionelle sportsudøvere), og/eller er Vlaamse
 Spørgsmål 3 Dienst voor Arbeidsbemiddeling’s monopol på formidling af
 disse sportsudøvere et misbrug af en dominerende stilling? Er
 bestemmelserne i kongelig anordning af 28. november 1975
 Har det nogen betydning ved besvarelsen af spørgsmål 2, hvor således i strid med fællesskabsretten, herunder EF-traktatens
 fjern muligheden for konkurrencefordrejning må antages at artikel 86 og artikel 90, stk. 1, for så vidt som denne kongelige
 være, eksempelvis hvis muligheden ikke fremstår som realis- anordning giver et offentligt arbejdsformidlingskontor eneret
 tisk? til formidling med hensyn til betalte, professionelle eller
 ikke-professionelle sportsudøvere, for så vidt som denne
 lovbestemmelse derudover umuliggør private formidlingskon-
 Spørgsmål 4 torers faktiske formidlingsvirksomhed ved at opretholde en
 lovbestemmelse, som forbyder en sådan virksomhed, således
 at kontrakter indgået i strid hermed er ugyldige, og for så
 Vil det være uforeneligt med artikel 13, pkt. A, litra f, i 6. vidt den pågældende formidlingsvirksomhed kan omfatte
 momsdirektiv, såfremt det lægges til grund, at det ifølge statsborgere på andre medlemsstaters område?
 national ret er muligt at gøre en afgiftsfritagelse, som meddeles
 i medfør af førnævnte bestemmelse, tidsbegrænset i de tilfælde,
 hvor der er tvivl om, hvorvidt fritagelsen vil kunne skabe
 konkurrencefordrejning på et senere tidspunkt?


text:
28.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/5
 Sag anlagt den 24. oktober 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-388/05)
 (2006/C 22/09)
 Processprog: italiensk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. oktober 2005 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved A. Aresu og D. Recchia, som befuldmægtigede.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås,
 a)
 at Den Italienske Republik, forud for den 28. december 1998, hvor det særligt beskyttede område (SBO) »Valloni e steppe pedegarganiche« blev udpeget, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 4, i Rådets Direktiv 79/409/EØF (1) af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, idet den har undladt at træffe passende foranstaltninger for at undgå forurening eller forringelse af levesteder eller andre forstyrrelser af fugle, som kan have væsentlige konsekvenser i henhold til planen om »den regionale aftale« og de heri angivne projekter, der kan påvirke leveområderne og arter inden for IBA (vigtigt område for fugle) 94 (fra IBA katalog 89) »forbjerget Gargano«, og som reelt har medført en forringelse af leveområder samt resulteret i alvorlige forstyrrelser af fuglene inden for ovennævnte IBA, og
 b)
 at Den Italienske Republik, efter den 28. december 1998, hvor det særligt beskyttede område (SBO) »Valloni e steppe pedegarganiche« blev udpeget, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 2, 3, 4 og 7 i Rådets direktiv 95/43/EØF (2) af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved ikke at træffe de nødvendige foranstaltninger for at undgå forurening eller forringelse af levesteder eller andre forstyrrelser af fugle, som kan have væsentlige konsekvenser i henhold til planen om »den regionale aftale« og de heri angivne projekter inden for det område, der efterfølgende blev udpeget til det særligt beskyttede område (SBO) »Valloni e steppe pedegarganiche«, har Den Italienske Republik tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 4 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, og af artikel 6, stk. 2, 3, 4 og 7 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter.
 (1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.
 (2) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.


text:
C 3/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.1.2002
 2) Der betales rente til samme sats, uden kapitalisering, af de DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 under punkt 1) nævnte beløb fra datoen for afsigelsen af
 nærværende dom, indtil fuld betaling sker. den 19. september 2001
 3) I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. i sag T-337/99, Henkel KGaA mod Kontoret for Harmoni-
 sering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (KHIM) (1)
 4) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (EF-varemærker — formen af et produkt til vaskemaskine
 eller opvaskemaskine — tredimensionalt varemærke — abso-
 (1) EFT C 281 af 2.10.1999. lut registreringshindring — artikel 7, stk. 1, litra b), i
 forordning (EF) nr. 40/94)
 (2002/C 3/39)
 (Processprog: tysk)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS I sag T-337/99, Henkel KGaA, Düsseldorf (Tyskland), ved
 advokaterne H.F. Wissel og C. Osterrieth, og med valgt adresse
 i Luxembourg, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre
 den 20. juni 2001 Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede:
 A. von Mühlendahl, D. Schennen og S. Laitinen), angående en
 i sag T-188/99, Euroalliages mod Kommissionen for De påstand om annullation af afgørelse af 21. september 1999
 Europæiske Fællesskaber (1) (sag R 73/1999-3) fra Tredje Appelkammer ved Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design),
 der er meddelt sagsøgeren den 28. september 1999, har
 (Dumping — beslutning, der afsluttede en fornyet gennem- Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 gang af foranstaltninger, der var ved at udløbe — annulla- A.W.H. Meij, og dommerne A. Potocki og J. Pirrung; justits-
 tionssøgsmål) sekretær: fuldmægtig D. Christensen, den 19. september 2001
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (2002/C 3/38)
 1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker
 og Design) frifindes.
 (Processprog: fransk)
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 63 af 4.3.2000.
 I sag T-188/99, Euroalliages, Bruxelles, ved avocats D. Voille-
 mot og O. Prost, og med valgt adresse i Luxembourg, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: først N. Khan, derefter V. Kreuschitz og A.P. Bentley),
 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 beslutning 1999/426/EF af 4. juni 1999 om afslutning af DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 antidumpingproceduren vedrørende importen af ferrosilicium
 med oprindelse i Egypten og Polen (EFT L 166, s. 91), har
 Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor- den 20. september 2001
 manden, A.W.H. Meij, og dommerne K. Lenaerts, A. Potocki,
 M. Jaeger og J. Pirrung; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio i sag T-344/99, Lucı́a Recalde Langarica mod Kommissio-
 González, den 20. juni 2001 afsagt dom, hvis konklusion nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 lyder således:
 (Tjenestemænd — udlandstillæg — vedtægtens artikel 4,
 stk. 1, litra a) — vedtægtens artikel 26 — ret til kontradik-
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. tion)
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. (2002/C 3/40)
 (Processprog: spansk)
 (1) EFT C 314 af 30.10.1999.
 I sag T-344/99, Lucı́a Recalde Langarica, tjenestemand ved
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, og med bopæl


text:
27.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/34
 Sag anlagt den 4. december 2009 — Polen mod Kommissionen
 (Sag T-486/09)
 2010/C 51/66
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Polen (ved M. Szpunar, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning 2009/721/EF af 24. september 2009 (meddelt under nummer K(2009) 7044) om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1) annulleres, for så vidt den udelukker et beløb på 47 152 775 PLN fra EF-finansiering udbetalt af den betalingsmyndighed, der er anerkendt af Republikken Polen.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den anfægtede beslutning fastsætter en økonomisk berigtigelse på 5 % af udgifterne afholdt i 2005 som led i planen for landzoneudvikling til støtte for landbrugsvirksomhed i økonomisk svage områder og for landbrugsmiljøvirksomheder. Berigtigelsen blev vedtaget som følge af formodede mangler i krydskontrollerne vedrørende overholdelsen af principperne om normal god landbrugspraksis, straffeordningen, rapporten om kontrollerne på stedet og samordningen af kontroller af alle forpligtelserne forbundet med landbrugsmiljømæssige aktiviteter.
 Sagsøgeren har anfægtet de påståede mangler og har imod den anfægtede beslutning fremsat følgende anbringender.
 For det første har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 7, stk. 4, første afsnit, i forordning nr. 1258/1999 (2) og af artikel 31, stk. 1, i forordning nr. 1290/2005 (3) samt af retningslinjer nr. VI/5330/97, idet der er anvendt en berigtigelse støttet på en fejlagtig vurdering af de faktiske forhold og en urigtig fortolkning af retsreglerne. Det er sagsøgerens opfattelse, at de mangler, der ligger til grund for den økonomiske berigtigelse, ikke er til stede, og udgifterne udelukket fra EF-finansiering i medfør af den anfægtede beslutning var blevet afholdt ifølge fællesskabsbestemmelserne.
 Med det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at rapporten om kontrollerne på stedet indeholdt en efterprøvelse af alle principperne om normal god landbrugspraksis, herunder kontrol af overholdelsen af den årlige grænse for gødning med naturgødning, i henhold til artikel 28 i forordning nr. 796/2004 (4). Sagsøgeren har endvidere anført, at den administrative kontrol med krydskontroller med ordningen for identificering og registrering af dyr dog ikke blev udført, fordi ordningen ikke kunne anvendes som referencegrundlag for krydskontroller, hvorfor gennemførelsen af krydskontroller gennem denne ordning ikke var påkrævet i henhold til artikel 68 i forordning nr. 817/2004 (5). Sagsøgeren har endvidere anført, at straffeordningen, der skulle anvendes i tilfælde af overtrædelse af principperne om normal god landbrugspraksis, var fuldt virksom, på højde med det første år af gennemførelsen af planen om landzoneudvikling, endog strengere end den nuværende EF-straffeordning og følgelig i fuld overensstemmelse med artikel 73 i forordning nr. 817/2004. Endvidere har sagsøgeren med det første anbringende anført, at kontrollerne på stedet var udtømmende og ligeledes blev sikret på mere fyldestgørende vis end det foreskrevne i henhold til artikel 69, stk. 3, i forordning nr. 817/2004.
 For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 7, stk. 4, fjerde afsnit, i forordning nr. 1258/1999 og artikel 31, stk. 2, i forordning nr. 1290/2005, af retningslinjer nr. VI/5330/97 og af proportionalitetsprincippet, idet der er pålagt en fast berigtigelse, som er for høj i forhold til risikoen for et eventuelt økonomisk tab på EF-budgettet. Det er sagsøgerens opfattelse, at ingen af de påståede mangler, der er lagt til grund for den anvendte berigtigelse, kan medføre økonomiske tab for Fællesskabet, og at disse formodede økonomiske tab under alle omstændigheder ville være fuldstændig marginale og væsentligt lavere end det beløb, der er udelukket fra EF-finansiering i henhold til den anfægtede beslutning.
 For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 296, stk. 3, TEUF, idet den anfægtede beslutning er utilstrækkeligt begrundet. Det er sagsøgerens opfattelse, at Kommissionen ikke har givet afklaringer og ikke har givet de polske myndigheder mulighed for at få kendskab til den betydelige ændring, der er fastsat som følge af de påståede mangler.
 (1) EUT L 257, s. 28.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17.5.1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT L 160, s. 103).
 (3) Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21.6.2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EUT L 209, s. 1).
 (4) Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21.4.2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (EUT L 141, s. 18).
 (5) Kommissionens forordning (EF) nr. 817/2004 af 29.4.2004 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) (EUT L 231, s. 24).


text:
11 . 11 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 299/21
 Slettelse af sag T-555/93 (*) 3 ) Kongeriget Spanien bœrer sine egne omkostninger.
 ( 95/C 299/42 )
 (') EFT nr. C 43 af 12 . 2 . 1994 .
 (Processprog: engelsk)
 Ved kendelse af 9 . august 1995 har formanden for Første
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Slettelse af sag T-15/94 ( ] )
 Instans besluttet, at sag T-555/93 , David Alwyn Jones mod ( 95/C 299/44 )
 Rådet for Den Europæiske Union, skal slettes af
 registret. (Processprog: fransk)
 (!) EFT nr . C 338 af 15 . 12 . 1993 . Ved kendelse af 12 . september 1995 har formanden for
 Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-15/94 , Dimitrios Benecos
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 slettes af registret.
 (') EFT nr . C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 9. august 1995
 i sag T-585/93 , Stichting Greenpeace Council ( Greenpeace
 International ) m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (*) Slettelse af sag T-18/94 (')
 (Formaliteten ) ( 95/C 299/45 )
 ( 95/C 299/43 )
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: engelsk) Ved kendelse af 12 . september 1995 har formanden for
 Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-18/94, Dimitrios Benecos
 I sag T-585/93 , Stichting Greenpeace Council ( Greenpeace
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 International ), Domingo Viera González, Pablo Guedes
 slettes af registret.
 García, José Ignacio Trojaola Chavez, Aurora González
 González, Pedro Melián Castro, Caridad Sánchez Artiles,
 ( 1 ) EFT nr . C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 José Juan Melián Melián, Carmen Guadalupe Gómez
 Castro, Clara Dónate Hernández, Balbina Martín Espínola ,
 José Hernández Morín, Germán Peña Hernández, Antonio
 Cabrera Expósito, Valentín Hernández Vaquero, Peter
 Reinhard, Julio González Domínguez, Tagoror Ecologista
 Alternativo og Cornisón Canaria contra la contaminación, Slettelse af sag T- 19/94 (')
 ved Barrister Philippe Sands og Barrister Mark Hoskins, Bar ( 95/C 299/46 )
 of England and Wales, for Solicitors Leigh, Day & Co ., og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Jean-Paul (Processprog: fransk)
 Noesen, 18 , rué des Glacis, mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget: David Gilmour ) Ved kendelse af 12 . september 1995 har formanden for
 støttet af Kongeriget Spanien ( befuldmægtigede : Alberto Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Navarro González og Gloria Calvo Díaz ), angående påstand Første Instans besluttet, at sag T-19/94 , Dimitrios Benecos
 om annullation af Kommissionens beslutning, som sagsø mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 gerne gør gældende er truffet mellem den 7. marts 1991 og slettes af registret.
 den 29 . oktober 1993 om at udbetale Spanien mellem 11 og
 12 millioner ECU i henhold til beslutning C(91 ) 440 (■) EFT nr . C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 vedrørende støtte fra Den Europæiske Fond for Regional
 udvikling til anlæg af to elektricitetskraftværker på De
 Kanariske Øer ( Gran Canaria og Tenerife ), har Retten
 ( Første Afdeling ), sammensat af præsidenten, J. L. Cruz
 Vilaça og dommerne A. Kalogeropoulos og V. Tiili ;
 justitssekretær: H. Jung, den 9 . august 1995 afsagt kendelse, Slettelse af sag T-69/94 (')
 hvis konklusion lyder således : ( 95/C 299/47)
 (Processprog: fransk)
 1 ) Sagen afvises.
 Ved kendelse af 12. september 1995 har formanden for
 2 ) Sagsøgerne betaler sagens omkostninger in solidum. Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i


text:
13.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 78/9
 Sag anlagt den 30. november 2016 — Europa-Kommissionen mod Den Slovakiske Republik
 (Sag C-626/16)
 (2017/C 078/13)
 Processprog: slovakisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved E. Sanfrutos Cano og A. Tokár, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Slovakiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 1.
 Det fastslås, at Den Slovakiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 260, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, idet den ikke har vedtaget de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens dom i sag C-311/11, Kommissionen mod Slovakiet, hvorved Domstolen fastslog, at Den Slovakiske Republik havde tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 14, litra a)-c), i Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (1).
 2.
 Den Slovakiske Republik tilpligtes at indbetale følgende beløb til Kommissionen på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter«:
 a)
 En tvangsbøde på 6 793,80 EUR for hver dags forsinkelse med Den Slovakiske Republiks vedtagelse af de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens dom i sag C-331/11, Kommissionen mod Slovakiet, regnet fra afsigelsen af dommen i nærværende sag, indtil Den Slovakiske Republik har vedtaget de foranstaltninger, der er nødvendige til opfyldelse af Domstolens dom i sag C-331/11, Kommissionen mod Slovakiet.
 b)
 Et fast beløb på 743,60 EUR pr. dag, med et samlet minimumsbeløb på i alt 939 000 EUR, for hver dags forsinkelse med Den Slovakiske Republiks vedtagelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre opfyldelse af Domstolens dom i sag C-331/11, Kommissionen mod Slovakiet, regnet fra afsigelsen af denne dom den 25. april 2013:
 —
 indtil datoen for afsigelse af dom i nærværende sag, eller
 —
 indtil Den Slovakiske Republik har vedtaget de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens dom i sag C-331/11, Kommissionen mod Slovakiet, såfremt dato herfor er tidligere end datoen for afsigelse af dom i nærværende sag.
 3.
 Den Slovakiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den 25. april 2013 afsagde Domstolen dom i sag C-331/11, Kommissionen mod Slovakiet, hvorved den fastslog, at Den Slovakiske Republik havde tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 14, litra a)-c), i Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald, idet den havde tilladt drift af deponeringsanlægget Žilina — Považský Chlmec uden en overgangsplan, og uden at der var truffet en endelig afgørelse om, hvorvidt deponeringsanlægget kunne fortsætte sin drift på grundlag af en godkendt overgangsplan.
 Den Slovakiske Republik erklærede under den forudgående administrative procedure, at den havde til hensigt at opfylde Domstolens dom i sag C-331/11, idet den ville lukke deponeringsanlægget Žilina — Považský Chlmec, og at den allerede havde truffet visse foranstaltninger med henblik herpå.
 Europa-Kommissionen konkluderede imidlertid, at uanset Den Slovakiske Republiks erklæringer var de foranstaltninger, der var nødvendige for opfyldelsen af Domstolens dom i sag C-331/11, endnu ikke blevet vedtaget. Europa-Kommissionen besluttede derfor at anlægge et søgsmål i henhold til artikel 260 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
 (1) EFT 1999, L 182, s. 1.


text:
10.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 395/41
 Rettens dom af 25. september 2014 — CEWE Stiftung mod KHIM (SMILECARD)
 (Sag T-484/12) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket SMILECARD - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2014/C 395/49)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: CEWE Stiftung & Co. KGaA, tidligere CeWe Color AG & Co. OHG (Oldenburg, Tyskland) (ved advokat U. Sander)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Pohlmann, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. september 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2279/2011-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet »SMILECARD« som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 CEWE Stiftung & Co. KGaA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 26 af 26.1.2013.


text:
12.8.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/36
 Sag anlagt den 26. juni 2006 — Baele m.fl. mod Kommissionen
 (Sag F-70/06)
 (2006/C 190/67)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Jan Baele (Beernem, Belgien) m.fl. (ved avocats S. Rodrigues og A. Jaume)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afslag på at opføre sagsøgerne på listen over de tjenestemænd, som blev forfremmet til lønklasse A*10 og B*10 i forfremmelsesåret 2005, hvilke afgørelser stiltiende fremgår af Meddelelser fra Administrationen nr. 85-2005 af 23. november 2005.
 —
 Ansættelsesmyndigheden oplyses om de retsvirkninger, som følger af en annullation af de anfægtede afgørelser, og navnlig af en ny klassificering af sagsøgernes lønklasse henholdsvis til lønklasse A*10 med tilbagevirkende kraft fra den 1. marts 2005, eller til lønklasse B*10, med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2005.
 —
 Subsidiært: Kommissionen anmodes om at anerkende, at sagsøgerne er forfremmelsesværdige henholdsvis til lønklasse A*10 eller til lønklasse B*10 i forbindelse med deres næste forfremmelse og tilpligtes at erstatte det tab, sagsøgerne har lidt som følge af ikke at være blevet forfremmet henholdsvis til lønklasse A*10 fra den 1. marts 2005, eller til lønklasse B*10 fra den 1. januar 2005.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har til støtte for søgsmålet påberåbt sig de samme anbringender som dem, der er påberåbt i sag F-45/06 (1).
 (1) EUT C 143 af 17.6.2006, s. 39.


text:
C 112/26 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.5.2003
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 25. februar 2003
 den 6. marts 2003
 i sag T-183/00, Strabag Benelux NV mod Rådet for Den
 Europæiske Union (1)
 i sag T-57/00, Banan-Kompaniet AB og Skandinaviska
 Bananimporten AB mod Rådet for Den Europæiske Union (»Offentlige arbejder — manglende eksistens af den anfæg-
 og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( 1) tede beslutning — begrundelse for beslutning om tildeling —
 tildelingskriterier — annullationssøgsmål — Fællesskabets
 ikke-kontraktlige ansvar«)
 (»Bananer — fælles markedsordning — afgørelse 94/800/
 EF — forordning (EF) nr. 478/95 — ordning med eksportcer- (2003/C 112/48)
 tifikater — erstatningssøgsmål«)
 (Processprog: fransk)
 (2003/C 112/47)
 I sag T-183/00, Strabag Benelux NV, Stabroek (Belgien), ved
 avocats A. Delvaux og V. Bertrand, og med valgt adresse i
 (Processprog: engelsk) Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuld-
 mægtigede: F. van Crayenest, M. Arpio Santacruz og J. Stuyck),
 angående en påstand om dels annullation af Rådets afgørelse af
 12. april 2000, ved hvilken Rådet tildelte selskabet Entreprises
 Louis De Waele kontrakten, der var genstand for bekendtgørel-
 se 107865, offentliggjort i EFT S 146 af 30. juli 1999, dels
 I sag T-57/00, Banan-Kompaniet AB, Stockholm, og Skandina- tilkendelse af erstatning for den skade sagsøgeren påstår at
 viska Bananimporten AB, Arsta (Sverige), ved solicitor have lidt på grund af Rådets adfærd, har Retten (Femte
 B. O’Connor, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.D. Cooke, og
 for Den Europæiske Union (befuldmægtigede. S. Marquardt og dommerne R. García-Valdecasas og P. Lindh; justitssekretær:
 J.-P. Hix) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber fuldmægtig D. Christensen, den 25. februar 2003 afsagt dom,
 (befuldmægtigede: først P. Oliver og C. Van der Hauwaert, hvis konklusion lyder således:
 derefter L. Visaggio og K. Fitch), angående en påstand om
 erstatning for det tab, som sagsøgeren hævder at have lidt som 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 følge af indførelsen af ordningen med eksportcertifikater
 ved Rådets afgørelse 94/800/EF af 22. december 1994 om 2) Sagsøgeren betaler sine egne samt Rådets omkostninger.
 indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af de aftaler,
 der er resultatet af de multilaterale forhandlinger i Uruguay-
 rundens regi, for så vidt angår de områder, der hører under (1 ) EFT C 273 af 23.9.2000.
 Fællesskabets kompetence (EFT L 336, s. 1), og ved Kommissio-
 nens forordning (EF) nr. 478/95 af 1. marts 1995 om
 supplerende bestemmelser for anvendelsen af Rådets forord-
 ning (EØF) nr. 404/93, for så vidt angår ordningen vedrørende
 toldkontingentet for indførsel af bananer til Fællesskabet og
 om ændring af forordning (EØF) nr. 1442/93 (EFT L 49, s. 13), DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, J.D. Cooke, og dommerne R. García-Valdecasas og den 11. marts 2003
 P. Lindh; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den
 6. marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: i sag T-186/00, Conserve Italia Soc.coop.rl mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 1) Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De (»Landbrug — Den Europæiske Udviklings- og Garantifond
 Europæiske Fællesskaber frifindes. for Landbruget, Udviklingssektionen — suspension af til-
 skud — artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 —
 proportionalitetsprincippet — begrundelse«)
 2) Sagsøgerne betaler deres egne samt Rådets og Kommissionens
 omkostninger.
 (2003/C 112/49)
 (Processprog: italiensk)
 ( 1) EFT C 135 af 13.5.2000.
 I sag T-186/00, Conserve Italia Soc.coop.rl, San Lazarro di
 Savena (Italien), ved advokaterne M. Averani, A. Pisaneschi og


text:
18.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 314/24
 Sag anlagt den 8. oktober 2004 af Bunker & BKR, SL mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag T-423/04)
 (2004/C 314/58)
 Processprog: spansk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 8. oktober 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Bunker & BKR, SL, Almansa (Spanien), ved advokat José Enrique Astiz Suárez.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet den 30. juni 2004 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 0458/2002-4 ændres, for så vidt angår konklusionerne vedrørende ligheden mellem tegnene og mellem varerne, og det bestemmes, at indsigelsen skal forkastes og ansøgningen imødekommes for alle de varer, for hvilke sagsøgeren søger beskyttelse.
 —
 Subsidiært bestemmes, at afgørelsen tilbagekaldes, og at sagen hjemvises til indsigelsesafdelingen med henblik på, at der foretages en ny og korrekt sammenligning af resten af tegnene under hensyntagen til de visuelle og fonetiske forskelle mellem BOOTS & SHOES B.K.R. MADE IN SPAIN og BK RODS samt til, at disse begge kan forefindes på markedet uden risiko for, at der af forbrugerne antages at være en forbindelse mellem de varer, som de angiver, i henseende til oprindelse og kvalitet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 CALZADOS BUNKER SA (retten til ansøgningen er senere blevet overdraget til sagsøgeren).
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Figurmærke sammensat af initialerne »B.K.R.« indrammet i en rombe, med angivelsen »Boots-Shoes — Made in Spain« — ansøgning nr. 649.756 for varer i klasse 18 og 25 og tjenesteydelser i klasse 39.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 MARINE STOCK LIMITED.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Diverse nationale varemærker, inkl. det østrigske ordmærke »BK RODS« (nr. 149.254) for varer i klasse 25 (beklædning og fodtøj). Indsigelsen var rettet mod alle de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af den i sagen omtvistede EF-varemærkeansøgning.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Indsigelsen tages til følge for varerne i klasse 25 og forkastes for varerne i klasse 18 og tjenesteydelserne i klasse 39.
 Appelkammerets afgørelse:
 Klagen afvises.


text:
25 . 11 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 315/ 15
 under den mundtlige forhandling tillige ved advokat Harold 1 ) Begæringen om fortolkning afvises .
 Nyssens, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 advokat Carlos Zeyen, 67, rue Ermesinde, mod Kommis 2 ) Hver part betaler sine omkostninger.
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget :
 Ana Maria Alves Vieira ), angående en påstand om annul (') EFT nr . C 23 af 31 . 1 . 1990 .
 lation af Kommissionens afgørelser af 1 . juni 1992 , 31 . de
 cember 1992 ( om stiltiende afvisning ) og 3 . marts 1993
 vedrørende førelsen af sagsøgerens personlige aktmappe og
 visse foranstaltninger med henblik på at bistå sagsøgeren ,
 samt en påstand om , at Kommissionen tilpligtes at betale
 erstatning for den skade, sagsøgeren mener at have lidt som KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 følge af, at der fandtes en parallel aktmappe , har Retten den 29. september 1995
 ( Fjerde Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , K.
 Lenaerts , og dommerne R. Schintgen og R. García-Valde i sag T-381 /94 , Sindacato Pensionati Italiani m.fl . mod
 casas ; justitssekretær : B. Pastor, den 11 . oktober 1995 Rådet for Den Europæiske Union (')
 afsagt dom , hvis konklusion lyder således : (Beskikkelse af medlemmer af Det Økonomiske og Sociale
 Udvalg — abenbare afvisningsmangler — begæring om
 1 ) Kommissionens afgørelser af 1 . juni / 992 og 3 . marts intervention)
 1 993 annulleres , for så vidt som der herved gives afslag ( 95/C 315 /33 )
 på sagsøgerens anmodning om , at visse dokumenter
 angående hans tjenesteforhold og nogle rapporter ved (Processprog: italiensk)
 rørende hans kvalifikationer, indsats eller adfærd med
 tages i hans personlige aktmappe.
 I sag T-381 /94 , Sindacato Pensionati Italiani , Federazione
 Nazionale Pensionati og Unione Italiana Lavoratori Pensio
 2 ) Kommissionen betaler 100 000 bfr. til sagsøgeren i
 nati , ved advokaterne Massimo Severo Giannini og Mas
 erstatning for den ikke-økonomiske skade, han har
 lidt.
 simo D'Antona , Rom, og advokat Mario Chiti , Firenze, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Loesch og
 Wolter, 1 1 , rue Goethe, mod Rådet for Den Europæiske
 3 ) / øvrigt frifindes Kommissionen . Union ( befuldmægtigede : Giorgio Maganza og Antonio
 Tanca ), hvori der er nedlagt pastand om annullation af
 4 ) Kommissionen betaler samtlige sagens omkostninger. Rådets afgørelse 94/660/EF, Euratom af 26 . september
 1994 om beskikkelse af medlemmerne af Det Økonomiske
 (') EFT nr . C ! 188 af 10 . 7 . 1993 og og Sociale Udvalg for perioden fra den 21 . september 1994
 EFT nr . C 334 a f 9 . 12 . 1993 . til den 20 . september 1998 ( EFT nr . L 257 , s . 20 ), for så vidt
 der herved skete beskikkelse af Filippo De Jorio, har Retten
 ( Anden Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , B.
 Vesterdorf, og dommerne D. P. M . Barrington og A. Saggio;
 justitssekretær : H. Jung, den 29 . september 1995 afsagt
 kendelse , hvis konklusion lyder således :
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 1 ) Sagen afvises .
 den 5 . oktober 1995
 2 ) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler
 i sag T-165 /89 ( 129 ), Onno Plug mod Kommissionen for De sagsøgtes .
 Europæiske Fællesskaber ( 1 )
 (Fortolkning) (') EFT nr . C. 386 af 31 . 12 . 1994 .
 ( 95 /C 315 /32 )
 (Processprog: fransk)
 I sag T-l 65/89 ( 129 ), Onno Plug, fhv . midlertidigt ansat ved Sag anlagt den 19 . september 1995 af Adriaan Al m.fl . mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Thônex Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Schweiz ), ved advokat Georges Vandersanden , Bruxelles , ( Sag T-171 /95 )
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson ( 95 /C 315 /34 )
 SARL, 1 , rue Glesener, mod Kommissionen for De Euro
 pæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget : Sean Van Raepen
 busch ), angående en begæring om fortolkning af dommen (Processprog: fransk )
 afsagt af Retten ( Fjerde Afdeling ) den 27 . februar 1992 i sag
 T-165/89 ( Sml . II , s . 367 ), har Retten ( Fjerde Afdeling ), Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 sammensat af afdelingsformanden , K. Lenaerts , og dom den 19 . september 1995 anlagt sag mod Kommissionen for
 merne R. Schintgen og R. García-Valdecasas ; justitssekre De Europæiske Fællesskaber af Adriaan Al og de 99 andre
 tær : H. Jung, den 5 . oktober 1995 afsagt kendelse, hvis sagsøgere , hvis navne fremgår af den nedenfor optrykte liste ,
 konklusion lyder således : alle med bopæl i Tyskland, ved advokaterne Georges
 ---pagebreak--- Nr . C 315/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25 . 11 . 95
 Vandersanden og Laure Levi , Bruxelles, og med valgt tremgår af de ovennævnte bestemmelser, således som de
 adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL , 1 , rue er blevet fortolket i retspraksis, at justeringskoefficien
 Glesener . ten for hver medlemsstat skal fastsættes på grundlag af
 leveomkostningerne i hovedstaden , og at Rådet ikke
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande : råder over noget som helst skøn til at træffe afgørelse om
 — Sagsøgernes pensionsopgørelser for december 1994 , en tilbagevirkende kraft eller ej af de foranstaltninger,
 som er udfærdiget i henhold til Rådets forordning der træffes til sikring af dette princip . Imidlertid har
 ( EKSF, EF, Euratom ) nr. 3161 /94 af 19 . december 1 994 ,
 fastsættelsen af ikrafttrædelsesdatoen for den nye koef
 ficient til 1 . juli 1994 haft som konsekvens, at juste
 annulleres i det omfang, denne forordning først foreskri
 ringskoefficienten for Tyskland for perioden fra 3 . ok
 ver anvendelse af en justeringskoefficient for Tyskland
 tober 1990 til 30 . juni 1994 var fastsat i henhold til
 svarende til købekraftsniveauet i hovedstaden , Berlin ,
 købekraftsniveauet i Bonn , dvs . en anden by end
 fra 1 . juli 1994 og ikke fra 3 . oktober 1990 , og om hovedstaden .
 fornødent annulleres Kommissionens afgørelse af
 26 . juli 1995 , hvorved sagsøgernes klage afvistes . b ) Tilsidesættelse af princippet om den berettigede forvent
 ning : Sagsøgerne finder , at fællesskabslovgiver ved
 — Sagsøgerne genindsættes i samtlige deres pensionsrettig udstedelsen af forordning ( EKSF, EF, Euratom )
 heder fra 3 . oktober 1990 korrigeret med en justerings nr . 3161 /94 ikke har taget hensyn til den særlige
 koefficient fastsat til købekraftsniveauet i Berlin .
 situation for de tjenestemænd og ansatte , som efter deres
 — Sagsøgte tilpligtes at betale morarenter 10% p.a . af de pensionering og inden 1 . juli 1 994 valgte at bosætte sig i
 udestående pensionsbeløb for perioden fra 3 . oktober Tyskland , og som havde en berettiget forventning om, at
 1990 til 30 . juni 1994 , beregnet for samme periode . fællesskabslovgiver ville træffe de foranstaltninger, som
 kræves til opfyldelse af Rettens dom af 27 . oktober 1 994
 — Sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostnin i sag T-536/93 , hvorved Retten kendte en forordning om
 ger . fastsættelse af justeringskoefficienten for Tyskland til et
 andet niveau end købekraftsniveauet i hovedstaden
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Berlin for ugyldig .
 Sagsøgerne har anført, at de anfægtede pensionsopgørelser c ) Tilsidesættelse af EF -traktatens artikel 190 : Sagsøgerne
 er udfærdiget i forbindelse med den første anvendelse af anfører, at begrundelsen i forordning ( EKSF, EF, Eura
 Rådets forordning ( EKSF, EF, Euratom ) nr . 3161 /94 af tom ) nr . 3161 /94 hverken er tilstrækkelig eller præcis ,
 19 . december 1994 om tilpasning med virkning fra 1 . juli for så vidt angår fastsættelsen af justeringskoefficienten
 1994 at vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige for Tyskland til købekraftsniveauet i hovedstaden .
 ansatte i De Europæiske Fællesskaber samt af justerings
 Sagsøgerne finder endvidere , at sagsøgte ved ikke at have
 koefficienterne for disse vederlag og pensioner . Sagsøgerne
 sikret, at beregningen af justeringskoefficienten for Tysk
 har gjort gældende , at denne forordning er ulovlig, for så
 land i overensstemmelse med vedtægten fastsættes til
 vidt som dens artikel 6 , stk . 1 , fastsætter justeringskoeffi købekraftsniveauet i hovedstaden , Berlin , har tilsidesat sin
 cienten for Tyskland til købekraftsniveauet i hovedstaden ,
 omsorgspligt i forhold til sine tjenestemænd . Sagsøgerne har
 Berlin , med virkning fra 1 . juli 1994 og ikke fra 3 . oktober tillige understreget, at Kommissionen ikke har anlagt sag
 1990 , fra hvilken dato Berlin blev Tysklands hovedstad .
 med påstand om annullation af den pågældende forordning,
 Sagsøgerne har fremsat følgende anbringender til støtte for selv om denne er klart ulovlig; Kommissionen har ikke
 den fremsatte ulovglighedsindsigelse : opfyldt sin opgave med at sikre overholdelse af fællesskabs
 retten , der ligeledes omfatter omsorgspligten, når adressa
 a ) Tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 63 terne for den ulovlige regel i den afledte fællesskabsret er
 65a og bilag XI til vedtægten . Sagsøgerne hævder, at det tjenestemænd og ansatte .
 ---pagebreak--- 25 . 11 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 315/ 17
 BILAG
 Sag T-171 /95
 Liste over sagsøgerne
 Adriaan Al Horst Kutter
 Wolfgang Balzer Heinz Lehnefinke
 Artin Barth Hans Lehnoch
 Rolf Bauch Egon Lessle
 Ingrid Becker Friedrich Maino
 Irmgard Bering Robert Mandler
 Heinrich Beulke Nikolaus Mayer
 Gerhard Birkhoff Josef Merfels
 Gerhard Bittner Karl H. Meyer-Uhlenried
 Heinrich Blenkers Karl Moos
 Josef Bohdansky Peter Mörk-Mörkenstein
 Ulrich Bruns-Wüstefeld Derek Murphy
 Manfred Gaspari Jürgen Nickel
 Roger de Meester Hermann Ollenhauer
 Klaas Deelstra Siegfried Pätzold
 Robert Eberhard Klaus G. Pingel
 Josef Eder Eva Presser
 A. Peter Eisenmenger Albert Reinhardt
 Heia Emde-Klinkenberg Rudolf Resch
 Bernhard Eschment Willi L. Riebold
 Annelies Fiehn Gerhard Ruffer
 Ernst A. Findorff Bernhard Schelten-Petersen
 Margit Fischer Erhard Schleicher
 Johann Gay Helmut Schmeichler
 Monique Genevois-Rossbach Guenter Schmidt
 Karl-Heinz Günther Heinrich Schöne
 Horst Günther Lily Schuerer
 Friedrich W. A. Habermann Willi Schupp
 Richard Häckel Wilhelm Schwarz
 Ernst Hampe Karl Seger
 Heinrich Hark Horst Siebel
 Ursula Hartte Heinz Stangl
 Wilhelmine Heidweiler-Scheffelaar Wolfgang Stephan
 Ingeborg Hentel Helmut Stern
 Georg-Wilhelm Henze Hermann Stirm
 Karl Heinz Hettinger Felicitas Stottrop
 Peter Hochgrassl Hans Thoma
 Hortense Hoffmann Hans . {. Vogt
 Hella Hopf-Barufke Christiane von Brandenstein-Groll
 Werner Jedamzik Astrid von Hardenberg
 Norbert Kalthoff Hans-Ludolf von Kotze
 Anna-Maria Kleinsimon Ursula von Riedel
 Reinhard Klötzer Joachim Wedel
 Walter Konrad Peter Weisgerber
 Ernst Kotzur Werner Wenz
 Hans-Broder Krohn Hans J. Wetekam
 Kurt Kühner Erika Winterer-Müller
 Karl Kujath Hermann Wundt
 Toni Kummer Walter Zilly
 Siegfried Kumpf Horst Zöllner


text:
24.8.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 279/61
 Sag anlagt den 15. juni 2015 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-88/15)
 (2015/C 279/79)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat M. Velardo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren til den nærmeste højere lønklasse (AD 12) i forfremmelsesåret 2014 i Europa-Kommissionen og påstand om erstatning for det ikke-økonomiske tab, der angiveligt er lidt.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD 12, således som det fremgår af den liste, der blev offentliggjort den 14. november 2014, samt af ansættelsesmyndighedens svar på klagen af 5. marts 2015.
 —
 Sagsøgeren tildeles et beløb på 10 000 EUR for det lidte ikke-økonomiske tab.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
12.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/34
 Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Store Afdeling den 22. oktober 2012 — Rainer Reimann mod Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesarbeitsgericht Berlin — Tyskland)
 (Sag C-317/11) (1)
 2013/C 9/57
 Processprog: tysk
 Formanden for Store Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 269 af 10.9.2011.


text:
28.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 25/36
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen Sad Veliko Tarnovo (Bulgarien) den 11. november 2011 — »Menidzharski biznes reshenia« OOD mod Direktor na Direktsia »Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto« — Veliko Tarnovo
 (Sag C-572/11)
 (2012/C 25/69)
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen Sad Veliko Tarnovo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger:„Menidzharski biznes reshenia” OOD
 Sagsøgt: Direktor na Direktsia »Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto« — Veliko Tarnovo
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 203 sammenholdt med artikel 168, litra a) i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem i tilfælde som det i hovedsagen foreliggende og under hensyn til princippet om momsens neutralitet og beskyttelsen af den berettigede forventning fortolkes således, at fradragsretten for indgående moms kan nægtes — selv om risikoen for afgiftsprovenuet er fjernet — når denne risiko kun er fjernet med hensyn til afregningen med statskassen af den moms, som en leverandør har påført fakturaen, uden at fjernelsen af risikoen for afgiftsprovenuet har påvirket leverandørens handlinger eller hensigter, som førte til, at en faktura fik et svigagtigt indhold, idet det herpå blev anført, at momsen skulle betales af leverandøren?
 (1) EUT L 347, s. 1.


text:
9.6.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/14
 Sag anlagt den 25. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-218/07)
 (2007/C 129/27)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Condou og W. Bogensberger, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2003/109/EF udløb den 23. januar 2006.
 (1) EUT L 16, s. 44.


text:
25.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 74/35
 Sag anlagt den 3. februar 2006 — Tolios m.fl. mod Revisionsretten
 (Sag F-8/06)
 (2006/C 74/68)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Iraklis Tolios (Paris, Frankrig), François Muller (Strasbourg, Frankrig) og Odette Perron (La Rochelle, Frankrig) (ved: avocats G. Vandersanden og L. Levi)
 Sagsøgt: Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Sagen fremmes til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold, herunder i ulovlighedsindsigelsen.
 —
 Følgelig annulleres sagsøgernes pensionsopgørelser for marts 2005, med den konsekvens, at der anvendes en justeringskoefficient for hovedstaden i sagsøgernes bopælsland, eller i det mindste en justeringskoefficient, der på passende måde afspejler forskellene i leveomkostninger på det sted, hvor sagsøgerne anses for at afholde deres udgifter, og som således er i overensstemmelse med ækvivalensprincippet
 —
 Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne i denne sag er alle tjenestemænd, der gik på pension inden den 1. maj 2004. De har anfægtet den overgangsordning, der indtil afskaffelsen af justeringskoefficienterne er indført ved Rådets forordning (EF, EURATOM) nr. 723/2004 af 22. marts 2004 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og af ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne (1), for så vidt som nævnte ordning er baseret på en ny beregning af »pensions«justeringskoefficienterne, som ikke længere beregnes i forhold til hovedstaden, men i forhold til de gennemsnitlige leveomkostninger i den medlemsstat, hvor den pensionsberettigede dokumenterer at have taget fast bopæl.
 Sagsøgerne har til støtte for deres påstande først gjort gældende, at førnævnte forordning er baseret på en fejlagtig begrundelse, idet hverken udvidet integration af Fællesskabet, fri bevægelighed og opholdsret, eller vanskeligheden ved at kontrollere, hvor de pensionsberettigede faktisk har taget bopæl, kan tjene som grundlag for den pågældende overgangsordning.
 Sagsøgerne har dernæst anført, at der i denne sag er sket tilsidesættelse af principperne om ligebehandling, retssikkerhed, velerhvervede rettigheders tilbagevirkende kraft og beskyttelsen af den berettigede forventning.
 (1) EUT L 124 af 27.4.2004, s. 1.


text:
C 70/22 DA Den Europæiske Unions Tidende 22.3.2003
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 get: J. Curral) og Europa-Parlamentet (befuldmægtigede:
 den 23. januar 2003 U. Rösslein og L.G. Knudsen, angående en påstand om
 annullation af Europa-Parlamentets afgørelse af 28. maj 2001
 om afvisning af i henhold til vedtægtens artikel 82 at anvende
 i sag T-181/01, Chantal Hectors mod Europa-Parlamen-
 den justeringskoefficient, der er fastsat for pensionsberettigede
 tet ( 1)
 bosat i Forbundsrepublikken Tyskland, på sagsøgerens pen-
 sion, har Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten,
 (Tjenestemænd — midlertidigt ansatte — ansættelse — B. Vesterdorf, og dommerne R.M. Moura Ramos og H. Legal;
 begrundelse — åbenbart fejlskøn — ligebehandling af mænd justitssekretær: H. Jung, den 11. december 2002 afsagt kendel-
 og kvinder) se, hvis konklusion lyder således:
 (2003/C 70/35) 1) Sagen afvises.
 (Processprog: fransk) 2) Hver part bærer sine omkostninger.
 (1 ) EFT C 156 af 29.6.2002.
 I sag T-181/01, Chantal Hectors, Bruxelles, ved avocats
 G. Vandersanden og L. Levi, mod Europa-Parlamentet (befuld-
 mægtigede: H. von Hertzen og J.F. de Wachter), angående
 dels en påstand om annullation af ansættelsesmyndighedens
 afgørelser såvel om udnævnelse af B til stillingen som ne-
 derlandsksproget fuldmægtig ved Det Europæiske Folkepartis
 gruppe (Den Kristelige Demokratiske gruppe) i Europa-Parla- KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 mentet som om afslag på sagsøgerens ansøgning til denne
 stilling, og dels en påstand om, at Europa-Parlamentet tilpligtes den 16. januar 2003
 at betale erstatning for det økonomiske og ikke-økonomiske
 tab, sagsøgeren angiveligt har lidt, har Retten (Femte Afdeling), i sag T-201/02, Pierre Tomarchio mod Revisionsretten for
 sammensat af afdelingsformanden, J.D. Cooke, og dommerne De Europæiske Fællesskaber ( 1)
 R. García-Valdecasas og P. Lindh; justitssekretær: ekspeditions-
 sekretær J. Palacio González, den 23. januar 2003 afsagt dom, (Tjenestemænd — den oprindelige institutions afslag på
 hvis konklusion lyder således:
 ændret indplacering af en tjenestemand — annullationssøgs-
 mål rettet mod den institution, hvortil tjenestemanden er
 1) Europa-Parlamentet frifindes. overflyttet — afvisning)
 2) Hver part bærer sine omkostninger.
 (2003/C 70/37)
 ( 1) EFT C 303 af 27.10.2001. (Processprog: fransk)
 I sag T-201/02, Pierre Tomarchio, forhenværende tjeneste-
 mand ved De Europæiske Fællesskaber, Nancy (Frankrig), ved
 avocat N. Lhoëst, og med valgt adresse i Luxembourg, mod
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: J.-M. Stenier og P. Giusta), angående en påstand om
 den 11. december 2002 annullation af Revisionsrettens afgørelse af 26. februar 2002
 vedrørende sagsøgerens anmodning om ændret indplacering,
 har Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Ves-
 i sag T-82/02, Wolf-Dieter Yorck von Wartenburg mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) terdorf, og dommerne R.M. Moura Ramos og H. Legal;
 justitssekretær: H. Jung, den 16. januar 2003 afsagt kendelse,
 hvis konklusion lyder således:
 (Tjenestemænd — søgsmålsfrist — åbenbart, at sagen må
 afvises)
 1) Sagen afvises.
 (2003/C 70/36) 2) Sagsøgerens begæring om, at sag T-173/02 og T-201/02
 forenes, afvises.
 (Processprog: tysk)
 3) Hver part bærer sine omkostninger.
 I sag T-82/02, Wolf-Dieter Yorck von Wartenburg, forhenvæ- (1 ) EFT C 233 af 28.9.2002.
 rende midlertidigt ansat ved Europa-Parlamentet, bosiddende i
 Wittibreut (Tyskland), ved avocat H.-H.R. Heyland, mod


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/52
 Sag anlagt den 4. maj 2009 — Budapesti Erőmű mod Kommissionen
 (Sag T-182/09)
 2009/C 180/97
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Budapesti Erőmű Rt. (Budapest, Republikken Ungarn) (ved solicitor M. Powell, lawyers C. Arhold, K. Struckmann og A. Hegyi)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens afgørelse af 4. juni 2008 i statsstøttesag C 41/05 for så vidt angår PPAerne indgået af sagsøgeren.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betales sagens omkostninger.
 —
 Der træffes sådanne andre eller videre foranstaltninger, som findes rettest.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning C (2008) 2223 endelig udg. af 4. juni 2008, der i forhold til fællesmarkedet underkender den støtte, som de ungarske myndigheder har tildelt visse elektricitetsproducenter i form af aftaler med lang løbetid om køb af elektricitet (herefter »PPAer«), der blev indgået mellem netoperatøren Magyar Villamos Müvek Rt. (herefter »MVM«), ejet af den ungarske stat, og disse producenter på et tidspunkt forud for Republikken Ungarns tiltrædelse af Den Europæiske Union [statsstøtte C 41/2005 (ex NN 49/2005) — »Strandede omkostninger i Ungarn«]. Sagsøgeren er i den anfægtede beslutning blevet identificeret som modtager af den angivelige statsstøtte, og beslutningen indeholder et pålæg om, at Ungarn hos sagsøgeren skal tilbagesøge støtten med tillæg af renter.
 Sagsøgeren har med det første anbringende gjort gældende, at Kommissionen fejlagtigt betragtede den relevante vurderingsperiode som tidspunktet for Ungarns tiltrædelse af EU. Kommissionen skulle i stedet have vurderet, om sagsøgerens PPAer indeholdt statsstøtte set i lyset af de faktiske og retlige omstændigheder på det tidspunkt, hvor de blev indgået. Sagsøgeren hævder endvidere, at Kommissionen tilsidesatte artikel 87, stk. 1 EF, og begik et åbenbart fejlskøn ved at konkludere, at PPAerne giver en økonomisk fordel. Sagsøgeren anfører yderligere, at Kommissionen foretog urigtig anvendelse af tiltrædelsestraktaten for Ungarn og artikel 1, litra b), nr. v), i Rådets forordning nr. 659/1999 (1) (herefter »procedureforordningen«).
 Sagsøgeren påstår endvidere i modsætning til Kommissionens holdning, at der ikke var nogen konkurrenceforvridning, og at tiltrædelsestraktatens bilag IV ikke udtømmende opremser de støtteforanstaltninger, der kan blive anset for eksisterende støtte, men kun fastsætter en undtagelse til princippet om, at al førtiltrædelsesstøtte i sig selv er eksisterende støtte. Sagsøgeren anfører yderligere, at artikel 87, stk. 3 EF, i forhold til mulig fritagelse som statsstøtte for kraftvarmeproduktion, artikel 86, stk. 2 EF, artikel 88, stk. 1 og 3, samt artikel 14 i procedureforordningen i forhold til tilbagesøgning af eksisterende individuel støtte er blevet tilsidesat.
 Sagsøgeren har med det andet anbringende hævdet, at Kommissionen manglede kompetence til at vurdere de pågældende PPAer, idet de blev indgået før Ungarns tiltrædelse til EU.
 Sagsøgeren har med det tredje anbringende anført, at Kommissionen tilsidesatte væsentlige formforskrifter såsom retten til at blive hørt samt forpligtigelsen til at foretage en omhyggelig og upartisk undersøgelse. Endvidere påberåber sagsøgeren sig, at Kommissionen tilsidesatte væsentlige formforskrifter ved at foretage en samlet vurdering af PPAerne uden at vurdere det væsentlige indhold af hver PPA individuelt. For at kunne vurdere, om PPAerne indeholder statsstøtte, må Kommissionen ifølge sagsøgeren vurdere, om de indebærer en økonomisk fordel for producenterne, men det kræver ubetinget en individuel vurdering af hver PPA. Det gøres tillige gældende, at Kommissionens metode var utilstrækkelig til korrekt at kunne vurdere, om et betydeligt antal individuelle foranstaltninger udgør statsstøtte. Såfremt PPAerne kunne anses for eksisterende støtteordninger, skulle Kommissionen have fulgt proceduren for passende foranstaltninger, som denne er fastsat i artikel 88, stk. 1, EF og artikel 18 i procedureforordningen.
 Sagsøgeren har med det fjerde anbringende anført, at Kommissionen har overskredet sine beføjelser i henhold til statsstøttereglerne, da den i henhold til den i artikel 88, stk. 2 EF, fastsatte procedure vedtog en negativ beslutning, der kræver afvikling af PPAerne uden så meget som at have godtgjort deres økonomiske fordel.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).


text:
10.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 73/12
 Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 15. december 2011 — INNO NV mod Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie) og Couture Albert BVBA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van Cassatie van Belgiëhof — Belgien)
 (Sag C-126/11) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - direktiv 2005/29/EF - urimelig handelspraksis - national lovgivning, der forbyder annoncer med eller som antyder prisnedsættelse)
 2012/C 73/20
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van Cassatie van België
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: INNO NV
 Sagsøgte: Unie van Zelfstandige Ondernemers VZW (UNIZO), Organisatie voor de Zelfstandige Modedetailhandel VZW (Mode Unie) og Couture Albert BVBA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van Cassatie van België — fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) (EUT L 149, s. 22)
 Konklusion
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis), skal fortolkes således, at det er til hinder for en national bestemmelse, som den i hovedsagen omhandlede, som indeholder et generelt forbud mod at annoncere med eller antyde prisreduktioner i den periode, der går forud for en udsalgsperiode, for så vidt som denne bestemmelse forfølger et formål om beskyttelse af forbrugerne.
 (1) EUT C 152 af 21.5.2011.


text:
27.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/25
 Kendelse afsagt af dommeren i sager om foreløbige forholdsregler den 5. februar 2010 — De Post mod Kommissionen
 (Sag T-514/09 R)
 (Særlige rettergangsformer - offentlige kontrakter - Fællesskabets udbudsprocedure - begæring om udsættelse af gennemførelse og om anordning af foreløbige forholdsregler - manglende uopsættelighed)
 2010/C 80/45
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: De Post NV van publiek recht (Bruxelles, Belgien) (ved avocats R. Martens og B. Schutyser)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. Manhaeve og N. Bambara, som befuldmægtigede, bistået af avocat P. Wytinck)
 Sagens genstand
 Begæring om foreløbige forholdsregler med henblik på i det væsentlige for det første, at der træffes bestemmelse om udsættelse af gennemførelsen af den anfægtede beslutning, ved hvilken Kontoret for Den Europæiske Unions Publikationer (Publikationskontoret) tildelte den kontrakt, der omhandles i udbud nr. 10234 »Daglig transport og levering af EU-Tidende, bøger, andre tidsskrifter og publikationer« til Entreprise des postes et télécommunications Luxembourg, for det andet, at det pålægges Publikationskontoret ikke underskrive den kontrakt, der er omtalt i nævnte udbud, og for det tredje, dersom nævnte kontrakt allerede er blevet indgået, at dens gennemførelse udsættes indtil Retten har truffet afgørelse i realiteten.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
11.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 246/43
 Sag anlagt den 9. juli 2010 — Verheyden mod Kommissionen
 (Sag F-54/10)
 ()
 2010/C 246/75
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Luc Verheyden (Angera, Italien) (ved avocat E. Boigelot)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om at afslå sagsøgerens anmodning om at opnå samme behandling som sagsøgerne i sag F-5/05 og F-7/05
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den stiltiende afgørelse om afslag på sagsøgerens anmodning af 16. juli 2009 annulleres.
 —
 Om fornødent annulleres den stiltiende afgørelse om afslag på sagsøgerens klage af 28. december 2009 truffet den 29. marts 2010.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale 3 000 EUR i erstatning.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
14.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 10/25
 Sag anlagt den 10. oktober 2005 — Wilms mod Kommissionen
 (Sag T-386/05)
 (2006/C 10/49)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Günter Wilms (Bruxelles, Belgien) [ved: avocats M. van der Woude og V. Landes]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den af generaldirektøren for Juridisk Tjeneste formelle afgørelse om at tildele sagsøgeren to prioritetspoints fra generaldirektoratet i forfremmelsesåret 2004, en afgørelse, som er stadfæstet og gjort definitiv ved generaldirektørens afvisning af den administrative klage.
 —
 Annullation af den af generaldirektøren for Personale og Administration trufne afgørelse om ikke at tildele sagsøgeren noget specielt prioritetspoint fra »Forfremmelsesudvalget for supplerende aktiviteter i institutionens interesse« (»PPCP«) i forfremmelsesåret 2004.
 —
 Annullation af de af generaldirektøren for Personale og Administration trufne afgørelser om at tildele sagsøgeren i alt 17 points i forfremmelsesåret 2004 og i alt 36 points med henblik på forfremmelsen til lønklasse A5 i løbet af dette forfremmelsesår, af listen over tjenestemænd, som har fået tildelt PPCP, af listen over fortjenester for tjenestemænd i lønklasse A6 i forfremmelsesåret 2004 udfærdiget af forfremmelsesudvalgene, af listen over de tjenestemænd, der blev forfremmet til lønklasse A5 i forfremmelsesåret 2004, og under alle omstændigheder af afgørelsen om ikke at opføre sagsøgeren på de nævnte lister.
 —
 Annullation af afgørelsen om afvisning af klagen i det omfang, det er nødvendigt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål påberåbt sig anbringender, der svarer til de i sag T-311/04 anførte (1).
 (1) EUT C 262 af 23.10.2004, s. 44.


text:
2.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 294/60
 Sag anlagt den 9. oktober 2006 — Omnicare mod KHIM — Yamanouchi Pharma (OMNICARE)
 (Sag T-277/06)
 (2006/C 294/120)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Omnicare Inc. (Covington, USA) (ved barrister M. Edenborough)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Yamanouchi Pharma GmbH (Heidelberg, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Der gives medhold i søgsmålet, som sagsøgeren har indbragt for Retten.
 —
 Afgørelse truffet af Andet Appelkammer (sag R 0446/2006-2) annulleres i det hele.
 —
 Begæringen om restitutio in integrum hjemvises til appelkammeret til fornyet behandling.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i forbindelse med sagen for Retten.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Omnicare Inc.
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »OMNICARE« for varer og tjenesteydelser i klasse 16 og 42 — ansøgning nr. 284 067
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Yamanouchi Pharma GmbH
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale figurmærke »OMNICARE« for tjenesteydelser i klasse 35, 41 og 42
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen tages til følge i det hele
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på begæringen om restitutio in integrum og afvisning af at anse klagen for indgivet
 Søgsmålsgrunde: Urigtig fortolkning af artikel 78, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94, idet appelkammeret fandt, at begæringen om restitutio in integrum ikke kan indbringes, hvis genstanden for begæringen vedrører tilsidesættelsen af den frist, der er fastsat i forordningens artikel 59


text:
9.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 338/19
 Sag anlagt den 18. august 2017 — Tong Myong mod Rådet og Kommissionen
 (Sag T-564/17)
 (2017/C 338/21)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: So Tong Myong (Pyongyang, Den Demokratiske Folkerepublik Korea) (ved M. Lester og S. Midwinter, QC, samt solicitors T. Brentnall og A. Stevenson)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/993 af 12. juni 2017 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 329/2007 om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Folkerepublik Korea (EUT 2017, L 149, s. 67) og Rådets afgørelse (FUSP) 2017/994 af 12. juni 2017 om ændring af afgørelse (FUSP) 2016/849 om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Folkerepublik Korea (EUT 2017, L 149, s. 75) annulleres, for så vidt som sagsøgeren ved disse retsakter opføres på listen over enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at de sagsøgte har undladt at give en behørig eller tilstrækkelig begrundelse for at opføre sagsøgeren på listen.
 2.
 Andet anbringende om, at de sagsøgte har begået en åbenbar fejl ved at anse, at nogen af kriterierne for opførelse på listen i de anfægtede foranstaltninger var opfyldt i sagsøgerens tilfælde. Sagsøgerens opførelse på listen savner faktuelt grundlag.
 3.
 Tredje anbringende om, at de sagsøgte har begået magtfordrejning ved at forsøge at ophæve sagsøgerens ret til effektive retsmidler i forhold til sagsøgerens opførelse på listen i henhold til artikel 230 TEUF, og/eller om, at de har tilsidesat sagsøgerens ret til ligebehandling.
 4.
 Fjerde anbringende om, at de sagsøgte har tilsidesat sagsøgerens ret til forsvar ved at undlade at sende ham det bevis, som de støttede sig på, før sagsøgeren blev genopført på listen.
 5.
 Femte anbringende om, at de sagsøgte har tilsidesat databeskyttelsesloven.
 6.
 Sjette anbringende om, at de sagsøgte ubegrundet og uforholdsmæssigt har tilsidesat sagsøgerens grundlæggende rettigheder, herunder dennes ret til beskyttelse af ejendom, forretning og omdømme.


text:
16.3.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 68/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 Ny dommer ved Domstolen tiltrådt Femte Afdeling
 Afdelingsformand P. Jann
 (2002/C 68/01)
 Dommerne S. von Bahr, D.A.O. Edward, A. La Pergola,
 M. Wathelet, C. Timmermans og A. Rosas.
 Efter at Allan Rosas ved afgørelse truffet af regeringerne for De
 Europæiske Fællesskabers medlemsstater den 19. december 2. Endvidere er den liste for fastlæggelsen af Femte Afdelings
 2001 (1) er blevet udnævnt til dommer ved De Europæiske sammensætning, der følger af Domstolens beslutning af
 Fællesskabers Domstol, har han den 16. januar 2002 aflagt ed 18. september 2000 (1), for perioden fra den 22. januar 2002
 for Domstolen. til den 6. oktober 2002 blevet ændret således:
 Femte Afdeling
 (1) EFT L 20 af 23.1.2002, s. 4.
 (Afdelingsformand: P. Jann)
 D.A.O. Edward, A. La Pergola, S. von Bahr, C. Timmermans,
 M. Wathelet og A. Rosas
 (1) EFT C 303 af 27.10.2001, s. 1.
 Beslutninger truffet af Domstolen den 22. januar 2002
 (2002/C 68/02)
 Den 22. januar 2002 har De Europæiske Fællesskabers Dom- Appel iværksat den 6. december 2001 af Procter &
 stol truffet følgende beslutninger: Gamble Company til prøvelse af dom afsagt den 19. sep-
 tember 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Instans (Anden Afdeling) i sag T-117/00 (1), Procter &
 Dommer A. Rosas tilknytning til afdelinger Gamble Company mod Kontoret for Harmonisering i det
 Indre Marked (Varemærker og Design)
 Dommer A. Rosas tilknyttes Første og Femte Afdeling. (Sag C-468/01 P)
 (2002/C 68/03)
 Femte Afdelings sammensætning
 1. Femte Afdelings sammensætning er for perioden fra den Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 6. de-
 22. januar 2002 til den 6. oktober 2002 fastsat således: cember 2001 iværksat appel af Procter & Gamble Company,


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/15
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. november 2012 — Josef Probst mod mr.nexnet GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)
 (Sag C-119/12) (1)
 (Elektronisk kommunikation - direktiv 2002/58/EF - artikel 6, stk. 2 og 5 - behandling af personoplysninger - trafikdata, som er nødvendig for debitering og inddrivelse - et tredje selskabs inddrivelse af fordringer - personer, som handler efter bemyndigelse fra udbydere af offentlige kommunikationsnet og offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester)
 2013/C 26/26
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Josef Probst
 Sagsøgt: mr.nexnet GmbH
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 6, stk. 2 og 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (EFT L 201, s. 37) — videregivelse af trafikdata vedrørende abonnenter og brugere, som behandles og lagres af udbyderen af et offentligt kommunikationsnet — national lovgivning, der tillader en sådan videregivelse til erhververen af en fordring på vederlaget for teletjenester, når der foreligger aftaleklausuler, som sikrer en fortrolig behandling af de videregivne data samt muligheden for, at den anden aftalepart kan kontrollere beskyttelsen af disse data
 Konklusion
 Artikel 6, stk. 2 og 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) skal fortolkes således, at det er tilladt for en udbyder af offentlige kommunikationsnet og offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester at videregive trafikdata til erhververen af dens fordringer i forbindelse med levering af telekommunikationstjenester med henblik på inddrivelse heraf, og at det er tilladt for erhververen at behandle disse data på betingelse af for det første, at han handler efter bemyndigelse fra tjenesteudbyderen for så vidt angår behandlingen af disse data, og for det andet, at han begrænser sig til alene at behandle de trafikdata, som er nødvendig med henblik på de overdragede fordringers inddrivelse.
 Uafhængigt af kvalificeringen af aftalen om overdragelse af fordringer handler erhververen efter bemyndigelse fra den pågældende tjenesteudbyder i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 6, stk. 5, i direktiv 2002/58, når erhververen ved behandlingen af trafikdata alene handler ifølge udbyderens instruktioner og under dennes kontrol. Særligt skal aftalen mellem dem indeholde bestemmelser til at sikre erhververens lovlige behandling af trafikdata og give tjenesteudbyderen mulighed for til enhver tid at sikre sig, at erhververen iagttager disse bestemmelser.
 (1) EUT C 174 af 16.6.2012.


text:
C 258/40 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 15.8.98
 Slettelse af sag T-271/97 (1) Slettelse af sag T-284/97 (1)
 (98/C 258/73) (98/C 258/74)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 18. juni 1998 har formanden for Anden
 Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Ved kendelse af 11. juni 1998 har formanden for Anden
 Instans besluttet, at sag T-271/97, Patrick Fischbach m.fl. Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, skal Instans besluttet, at sag T-284/97, Thierry Bigard mod
 slettes af registret. Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, skal slet-
 tes af registeret.
 (1) EFT C 370 af 6.12.1997.
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998.


text:
Nr . C 248/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23 . 9 . 95
 betragtning ved forfremmelsen ) og de afgivne udtalelser om — Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 dem «.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren anfører i den forbindelse, at han først modtog
 sin bedømmelsesrapport for 1991-1993 den 1 . juli 1994 , Sagsøgeren anfægter Parlamentets afgørelse, hvorom der er
 hvilket var for sent i forhold til de frister, som er fastsat i de
 givet meddelelse i skrivelse af 29 . september 1994, om
 herom gældende bestemmelser. Meddelelsen skete nemlig tilbagesøgning i henhold til tjenestemandsvedtægtens arti
 efter offentliggørelsen af den liste, som Generaldirektorat kel 85 af en del af det husstandstillæg, som hun har
 XX havde udfærdiget for regnskabsåret 1994 over de modtaget siden 1 . juni 1987, svarende til den husstands
 tjenestemænd, der fandtes at have gjort sig mest fortjent til godtgørelse (» prime de ménage «), som de luxembourgske
 en forfremmelse . Til grund for sin vurdering af sagsøgeren myndigheder har udbetalt til hendes mand i samme periode .
 havde Forfremmelsesudvalget derfor kun en såvel forsinket Efter sagsøgerens opfattelse finder antikumulationsreglen
 som ukorrekt bedømmelsesrapport — ukorrekt, fordi den ikke anvendelse i den foreliggende sag, idet både den retlige
 senere blev ændret på foranledning af sagsøgerens klage beskaffenhed af husstandstillæg og husstandsgodtgørelse og
 over den . Som følge heraf er ifølge sagsøgeren såvel den liste betingelserne for oppebærsel deraf er grundlæggende for
 over de tjenestemænd, der fandtes at have gjort sig mest skellige .
 fortjent til en forfremmelse — og som var udfærdiget på
 dette grundlag af Forfremmelsesudvalget — som de efter Sagsøgeren har hertil nærmere anført, at husstandsgodtgø
 følgende af ansættelsesmyndigheden trufne afgørelser om relse (» prime de ménage «) i henhold til luxembourgsk
 forfremmelse ugyldige efter vedtægtens artikel 45 . lovgivning: a ) er af aftalemæssig karakter, b ) udbetales
 Endelig anfører sagsøgeren, at forfremmelsesudvalget har uafhængigt af forsørgerpligt, og c ) er skattepligtig. Sagsø
 geren udleder heraf, at » prime de ménage « til trods for
 begået et åbenbart fejlskøn ved beregningen af hans
 tjenstlige anciennitet. Denne anciennitet burde nemlig være
 betegnelsen husstandsgodtgørelse ikke er et familietillæg, til
 forskel fra det husstandstillæg, som udbetales af De
 beregnet fra 1985 , hvor han blev forfremmet til LA 5 , og
 Europæiske Fællesskaber .
 ikke fra 1989, hvor han blev udnævnt i lønklasse A 5 efter at
 have bestået den interne udvælgelsesprøve KOM/2/87 for
 overgang fra kategori LA til kategori A.
 Sag anlagt den 14 . juli 1995 af Etablissements J. Richard
 Ducros mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 Sag anlagt den 13 . juli 1995 af Geneviéve Pavan mod skaber
 Europa-Parlamentet ( Sag T-149/95 )
 ( Sag T-147/95 ) ( 95/C 248 /36 )
 ( 95/C 248/35 )
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 14 . juli 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 den 13 . juli 1995 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af Europæiske Fællesskaber af Etablissements J. Richard
 Geneviéve Pavan, Luxembourg, ved advokat Alain Lorang, Ducros, Paris, ved advokat Philippe Genin, Lyon, og med
 Luxembourg, og med valgt adresse i Luxembourg hos valgt adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 ,
 denne, 51 , rue Albert ler. Grand-rue .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Europa-Parlamentets afgørelser af 29 . september 1994 — Kommissionens beslutning om at afslutte den indledte
 truffet med hjemmel i vedtægtens artikel 85 annulle procedure annulleres .
 res .
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Det fastslås, at der ikke skal ske fradrag af den
 husstandsgodtgørelse (» prime de ménage «), som sagsø
 gerens ægtefælle modtager, i det husstandstillæg, som Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 sagsøgeren modtager.
 Sagsøgeren, et fransk aktieselskab inden for stålkonstruk
 — Parlamentet tilpligtes at tilbagebetale hele den sum, der tions- og kedelbranchen, anfægter Kommissionens beslut
 med urette er tilbageholdt på grundlag af beslutningen af ning, der er offentliggjort i EFT nr. C 120 af 16 . 5 . 1995 , s . 4,
 29 . september 1994 . om at afslutte den procedure, der blev indledt den 11 . marts
 1992 i henhold til Rom-traktatens artikel 93 , stk . 2, og
 — Sagsøgeren tilkendes med virkning fra december 1994 i godkende den støtte, de italienske myndigheder har ydet til
 fuldt omfang de månedlige udbetalinger af husstandstil selskaberne CMF SUD og CMF i form af successive
 lægget, som hun skulle have modtaget. kapitaltilførsler .


text:
27.7.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 245/15
 Rettens dom af 12. juni 2015 — Plantavis og NEM mod Kommissionen og EFSA
 (Sag T-334/12) (1)
 ((Forbrugerbeskyttelse - sundhedsanprisninger af fødevarer - forordning (EF) nr. 432/2012 - annullationssøgsmål - regelfastsættende retsakt, som ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger - umiddelbart berørt - formaliteten - forordning (EF) nr. 1924/2006 - ulovlighedsindsigelse - register over sundhedsanprisninger))
 (2015/C 245/18)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Plantavis GmbH (Berlin, Tyskland) og NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten eV (Laudert, Tyskland) (ved advokat T. Büttner)
 Sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved L. Pignataro-Nolin og S. Grünheid, som befuldmægtigede) og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) (ved D. Detken, som befuldmægtiget, bistået af advokaterne R. Van der Hout og A. Köhler)
 Intervenient til støtte for Kommissionen: Europa-Parlamentet (ved J. Rodrigues og P. Schonard, som befuldmægtigede)
 intervenient til støtte for Kommissionen og EFSA: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Simm og I. Šulce, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af dels Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (EUT L 404, s. 9), dels Kommissionens forordning (EU) nr. 432/2012 af 16. maj 2012 om fastlæggelse af en liste over andre tilladte sundhedsanprisninger af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed (EUT L 136, s. 1), samt fællesskabsregistret over ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer, der er offentliggjort på Kommissionens websted.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Plantavis GmbH og NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten eV bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) afholdte omkostninger.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 311 af 13.10.2012.


text:
25.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 270/13
 Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 7. april 2016 — straffesag mod Paola Tonachella (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Frosinone — Italien)
 (Sag C-8/16) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - enslydende præjudicielle spørgsmål - artikel 49 TEUF og 56 TEUF - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - hasardspil - dom fra Domstolen, hvorved det blev fastslået, at den nationale lovgivning om koncessioner på indsamling af væddemål var uforenelig med EU-retten - omstrukturering af systemet gennem et nyt udbud - vederlagsfri overdragelse af anvendelsen af egne materielle og immaterielle aktiver, som udgør nettet til forvaltning og indsamling af væddemålene - restriktion - tvingende almene hensyn - proportionalitet))
 (2016/C 270/16)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di Frosinone
 Tiltalt i straffesagen
 Paola Tonachella
 Konklusion
 Artikel 49 TEUF og 56 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en restriktiv national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter hasardspilskoncessionshaveren i forbindelse med ophøret af aktiviteten som følge af udløbet af koncessionens varighed pålægges vederlagsfrit at overdrage anvendelsen af egne materielle og immaterielle aktiver, som udgør nettet til forvaltning og indsamling af væddemål, såfremt denne restriktion går ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå det formål, der faktisk forfølges med denne bestemmelse, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
 (1) EUT C 90 af 7.3.2016.


text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/28
 Sag anlagt den 28. oktober 2010 — Uspaskich mod Parlamentet
 (Sag T-507/10)
 ()
 2011/C 13/55
 Processprog: litauisk
 Parter
 Sagsøger: Viktor Uspaskich (Kèdainiai, Litauen) (ved advokat Vytautas Sviderskis, og bistået af juridisk konsulent Stanislovas Tomas)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Parlamentets afgørelse af 7. september 2010, nr. p7_TA(2010) 0296 vedrørende anmodningen om ophævelse af Viktor Uspaskichs immunitet, annulleres.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale 10 000 EUR i erstatning for den lidte ikke-økonomiske skade.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har fremsat fire anbringender til støtte for sine påstande.
 Sagsøgeren gør for det første gældende, at sagsøgte tilsidesatte hans ret til forsvar og princippet om god forvaltningsskik i procedure 2009/2147 (IMM). Europa-Parlamentet afviste at høre sagsøgeren under proceduren om ophævelse af hans immunitet både i Retsudvalget og under plenarmødet. Det tog ikke hensyn til de fleste af sagsøgerens argumenter og tog ikke stilling til nogen af dem.
 For det andet vedtog Europa-Parlamentet den anfægtede afgørelse på et ukorrekt lovgrundlag og tilsidesatte artikel 1, litra a), i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, da det anlagde en åbenbart urigtig fortolkning af artikel 62, stk. 1, og 2, i den litauiske forfatning. Sagsøgeren henviser til Rettens dom af 19. marts 2010 i sag T-42/06, Gollnisch mod Parlamentet, hvori Retten fastslog, at Europa-parlamentet havde foretaget en tilsvarende tilsidesættelse.
 For det tredje undlod sagsøgte at anvende fumus persecutionis-princippet og anlagde et åbenbart urigtigt fejlskøn i forbindelse med denne vurdering. Sagsøgte tog overhovedet ikke hensyn til sine tidligere afgørelser om fumus persecutionis. Europa-Parlamentet tog desuden ikke hensyn til den omstændighed, at en politisk leder ikke var ansvarlig for lovovertrædelser vedrørende forvaltning, på det tidspunkt, hvor det blev besluttet at rejse en straffesag, og heller ikke til at materiale fra den indledende efterforskning var blevet offentliggjort.
 For det fjerde tilsidesatte sagsøgte sagsøgerens ret til at fremsætte en anmodning om beskyttelse af hans immunitet i henhold til artikel 6, stk. 3, i Parlamentets forretningsorden. Det afviste at behandle sagsøgerens anmodning herom under henvisning til, at den foranstaltning, der er truffet om, at han skal stille en sikkerhed på 436 000 EUR, ikke står i et rimeligt forhold til den maksimale bøde, han kan idømmes for den lovovertrædelse, som han er tiltalt for.


text:
17.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 383/19
 Sag anlagt den 19. august 2016 — Flir Systems Trading Belgium mod Kommissionen
 (Sag T-467/16)
 (2016/C 383/27)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Flir Systems Trading Belgium (Meer, Belgien) (ved advokaterne N. Reypens, C. Docclo og T. Verstraeten)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den foreliggende sag bør forenes med sag T-131/16 på grund af deres indbyrdes sammenhæng, med henblik på den mundtlige forhandling og domsafsigelsen.
 —
 Den i nærværende sag nedlagte påstand om annullation antages til realitetsbehandling.
 —
 Den anfægtede afgørelses artikel 1 og 2 annulleres (1).
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 2, fordi der ikke heri er fastsat overgangsforanstaltninger.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.
 1.
 Første anbringende om et åbenbart urigtigt skøn i forbindelse med fastlæggelsen af de retsakter, der indeholder bestemmelser om den påståede statsstøtte, og om en retlig fejl i forbindelse med fortolkningen af artikel 1, litra d), i forordning 2015/1589 (2).
 2.
 Andet anbringende om en retlig fejl i forbindelse med beskrivelsen af referencesystemet, et åbenbart urigtigt skøn i forbindelse med analysen heraf og en retlig fejl ved anvendelsen af artikel 107, stk. 1, TEUF og artikel 1, litra a), i forordning 2015/1589.
 3.
 Tredje anbringende om et urigtigt skøn i forbindelse med vurderingen af en økonomisk fordel og en retlig fejl ved anvendelsen af artikel 107, stk. 1, TEUF og artikel 1, litra a), i forordning 2015/1589.
 4.
 Fjerde anbringende om et urigtigt skøn i forbindelse med vurderingen af den selektivitet, der gør det muligt at betegne den omtvistede ordning som statsstøtte som omhandlet i 107, stk. 1, TEUF og artikel 1, litra a), i forordning nr. 2015/1589, og et urigtigt skøn i forbindelse med analysen af den omtvistede ordnings mekanismer.
 5.
 Femte anbringende om et urigtigt skøn i forbindelse med analysen af begrundelsen for betingelserne for anvendelsen af den omtvistede ordning.
 6.
 Sjette anbringende om et urigtigt skøn i forbindelse med vurderingen af den påståede fordel som følge af den omtvistede ordning og manglende præcision ved undersøgelsen af den omtvistede ordning.
 7.
 Syvende anbringende om en tilsidesættelse af skatteydernes berettigede forventninger og deres retssikkerhed.
 (1) Kommissionens afgørelse af 11.1.2016 om den af Belgien gennemførte støtteordning vedrørende skattefritagelse for overskydende fortjeneste SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN).
 (2) Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13.7.2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT 2015, L 248, s. 9).