text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/7
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 6. september 2012 — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej og Republikken Polen mod Europa-Kommissionen
 (Forenede sager C-422/11 P og C-423/11 P) (1)
 (Appeller - annullationssøgsmål - afvisning af sagen - repræsentation for Unionens retsinstanser - advokat - uafhængighed)
 2012/C 355/11
 Processprog: polsk
 Parter
 Appellanter: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (ved radcowie prawni D. Dziedzic-Chojnacka og D. Pawłowska) og Republikken Polen (ved M. Szpunar, A. Kraińska og D. Lutostańska, som befuldmægtigede)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved G. Braun og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appeller af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 23. maj 2011 i sag T-226/10 Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej mod Kommissionen, hvorved Retten afviste en sag anlagt af Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 1234 af 3. marts 2010, som er vedtaget i medfør af artikel 7, stk. 4, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2002/21/EF (EUT L 108, s. 33), og som pålægger den polske myndighed på området for elektroniske kommunikations- og posttjenester at trække to udkast til foranstaltninger, der er anmeldt, vedrørende det nationale engrosmarked for udveksling af IP-datatrafik (IP-transit) (sag PL/2009/1019) og engrosmarkedet for udveksling af IP-peering med Telekomunikacja Polska SA’s (TP) netværk (sag PL/2009/1020) tilbage — urigtig fortolkning af artikel 19, stk. 3 og 4, i statutten for Domstolen, sammenholdt med statuttens artikel 53, stk. 1, med EUF-traktatens artikel 254, stk. 6, og med procesreglementets artikel 113 — tilsidesættelse af EUF-traktatens artikel 67, stk. 1, sammenholdt med procesreglementets artikel. 113 — tilsidesættelse af EU-traktatens artikel 5, stk. 1 og 2, sammenholdt med EU-traktatens artikel 4, stk. 1, og med Procesreglementets artikel 113 — tilsidesættelse af EU-traktatens artikel 5, stk. 4, sammenholdt med Procesreglementets artikel 113 — manglende begrundelse — afvisning af søgsmål i tilfælde af repræsentation af advokat, der befinder sig i et ansættelsesforhold med parten
 Konklusion
 1)
 Appellerne forkastes.
 2)
 Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej og Republikken Polen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 311 af 22.10.2011.


text:
23.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/41
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 16. januar 2008 — Scippacercola og Terezakis mod Kommissionen
 (Sag T-306/05) (1)
 (Konkurrence - misbrug af dominerende stilling - angiveligt urimelige gebyrer opkrævet af lufthavnsoperatøren i Athens internationale lufthavn - afvisning af klage - manglende fællesskabsinteresse)
 (2008/C 51/76)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Isabella Scippacercola (Bruxelles, Belgien) og Ioannis Terezakis (Bruxelles) (ved avocats A. Krystallidis og G. Stylianakis)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. Hellström, A. Nijenhuis og F. Amato, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning af 2. maj 2005 vedtaget i medfør af artikel 7, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til artikel 81 EF og 82 EF (EUT L 123, s. 18), om at afvise klage COMP/D3/38469 om opkrævning af visse gebyrer foretaget af lufthavnsoperatøren i Athens internationale lufthavn i Spata og af Olympic Fuel Company.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Isabella Scippacercola og Ioannis Terezakis betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 271 af 29.10.2005.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
3 . 6 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 137/ 19
 3 ) I øvrigt frifindes sagsøgte. med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Ernest Arendt,
 8-10, rue Mathias Hårdt, mod Kommissionen for De
 4 ) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og en tredje Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : N. Koch, E.
 del af Kommissionens. Traversa , J. Curall, A. Coutrelis og N. Coutrelis ) angående
 5 ) Kommissionen bærer to tredjelande af sine egne annullation af Kommissionens beslutning 89/515/EØF af
 omkostninger. 2 . august 1989 om en procedure i henhold til EØF-
 traktatens artikel 85 ( IV/3 1.553 — Armeringsnet) ( 2 ), har
 (') EFT nr . C 306 af 5 . 12 . 1989 . Retten ( Første Afdeling ), sammensat af afdelingsforman
 ( 2 ) EFT nr . L 260 af 6 . 9 . 1989 , s . 1 . den, H. Kirschner, og dommerne C.W. Bellamy, B. Vester
 dorf, R. Gracía-Valdecasas og K. Lenaerts; justitssekretær :
 H. Jung, den 6 . april 1 995 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således :
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 1 ) Artikel 1 i Kommissionens beslutning 89/515/EØF af
 2 . august 1989 om en procedure i henhold til EØF-
 ( Første Afdeling ) traktatens artikel 85 (IV/31 . 553 — Armeringsnet)
 den 6. april 1995 annulleres, for så vidt det heri forudsættes, at der var
 i sag T-147/89, Société métallurgique de Normandie mod indgået en aftale mellem sagsøgeren og Baustahlgewebe
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( ! ) GmbH med det formål, at deres fremtidige eksport
 skulle være undergivet kvoter.
 (Konkurrence — overtrædelse af EØF-traktatens arti
 kel 85) 2 ) Den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved beslutningens
 ( 95/C 137/45 ) artikel 3 , fastsættes til 1 235 000 ECU.
 (Processprog: fransk) 3 ) I øvrigt frifindes sagsøgte.
 I sag T-147/89, Société métallurgique de Normandie, 4 ) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og fire
 Mondeville ( Frankrig ), ved advokaterne Robert Collin og femtedele af Kommissionens.
 Richard Milchior, Paris, og med valgt adresse i Luxembourg
 5 ) Kommissionen bærer en femtedel af sine egne omkost
 hos advokat Ernest Arendt, 8-10 , rue Mathias Hårdt, mod
 ninger.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuld
 mægtigede : N. Koch, E. Traversa , J. Currall, A. Coutrelis og (!) EFT nr . C 306 af 5 . 12 . 1989 .
 N. Coutrelis ) angående annullation af Kommissionens ( 2 ) EFT nr . L 260 af 6 . 9 . 1989 , s . 1 .
 beslutning 89/515/EØF af 2 . august 1989 om en procedure i
 henhold til EØF-traktatens artikel 85 ( IV/31 . 553 — Arme
 ringsnet ) ( 2 ), har Retten ( Første Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, H. Kirschner, og dommerne C.W.
 Bellamy, B. Vesterdorf, R. Gracía-Valdecasas og K.
 Lenaerts; justitssekretær: H. Jung, den 6 . april 1995 afsagt DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 dom, hvis konklusion lyder således : ( Første Afdeling )
 1 ) Sagsøgte frifindes. den 6. april 1995
 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. i sag T-149/89, Sotralentz SA mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ( l )
 (') EFT nr . C 306 af 5 . 12 . 1989 . (Konkurrence — overtrædelse af EØF-traktatens arti
 ( 2 ) EFT nr . L 260 af 6 . 9 . 1989 , s . 1 . kel 85)
 ( 95/C 137/47)
 (Processprog: fransk)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 I sag T-149/89 , Sotralentz SA, Drulingen ( Frankrig ), ved
 ( Første Afdeling) advokaterne Xavier de Mello, Philippe Pepy og Jean
 den 6. april 1995 Christian Percerou, Paris, og med valgt adresse i Luxem
 i sag T-148/89, Tréfilunion SA mod Kommissionen for bourg hos advokat Bruno Decker, 16 , avenue Marie-
 De Europæiske Fællesskaber (') Thérèse, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ber ( befuldmægtigede : N. Koch, E. Traversa , J. Currall, A.
 (Konkurrence — overtrædelse af EØF-traktatens arti Coutrelis og N. Coutrelis ) angående annullation af Kom
 kel 85) missionens beslutning 89/515/EØF af 2 . august 1989 om en
 ( 95/C 137/46 ) procedure i henhold til EØF-traktatens artikel 85 ( IV/
 31.553 — Armeringsnet) ( 2 ), har Retten ( Første Afdeling ),
 (Processprog: fransk) sammensat af afdelingsformanden, H. Kirschner, og dom
 merne C.W. Bellamy, B. Vesterdorf, R. Gracía-Valdecasas
 I sag T-148/89, Tréfilunion SA, Puteaux ( Frankrig), ved og K. Lenaerts; justitssekretær: H. Jung, den 6 . april 1995
 advokaterne Robert Collin og Richard Milchior, Paris, og afsagt dom, hvis konklusion lyder således :


text:
12.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 8/32
 Sag anlagt den 31. oktober 2007 — Andreas Menidiatis mod Kommissionen
 (Sag F-128/07)
 (2008/C 8/56)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Andreas Menidiatis (Sint-Genesius-Rode, Belgien) (ved avocat S. Pappas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens afgørelse af 21. december 2006 om afslag på sagsøgerens ansøgning om den ledige stilling som chef for Kommissionens Repræsentation i Grækenland og udnævnelse af en anden person til denne stilling.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren en række anbringender gældende vedrørende afgørelsen om afslag på hans ansøgning om den ledige stilling som chef for Kommissionens Repræsentation i Grækenland: Indledningsvis gør han gældende, at ansættelsesproceduren var ugyldig og ikke blev overholdt. Han gør endvidere gældende, at stillingsopslaget var ugyldigt og ikke blev overholdt.
 Et videre anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 11a i tjenestemandsvedtægten. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at indplaceringen af stillingen som chef for Repræsentationen i Grækenland på et lavere løntrin er ugyldig, og at afgørelsen af 7. juli 2004 om fremgangsmåden ved besættelse af repræsentationschefstillinger er ugyldig.
 Endvidere gøres det gældende, at offentliggørelsen af stillingsopslaget skete for sent, og at afslaget på sagsøgerens anmodning om aktindsigt i de i hans klage anførte dokumenter ikke blev begrundet. Endelig gør sagsøgeren gældende, at der er sket tilsidesættelse af bestemmelserne om rotation af medarbejdere, der beklæder såkaldt følsomme stillinger, samt at der foreligger flere forhold, der tyder på, at der er begået magtfordrejning.


text:
C 102/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.4.2000
 4) Kommissionen bærer sine egne omkostninger samt de omkost- 3) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sag T-151/98.
 ninger, der er afholdt af De Nederlandske Antillers regering i
 begge sager.
 4) Kommissionen bærer sagens omkostninger.
 5) Intervenienten bærer sine egne omkostninger i begge sager.
 (1) EFT C 151 af 16.5.1998 og C 358 af 21.11.1998.
 (1) EFT C 113 af 11.4.1998 og C 137 af 5.2.1998.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 1. februar 2000
 den 3. februar 2000
 i sag T-63/98, Transpo Maastricht BV og Marco Ooms
 i de forenede sager T-46/98 og T-151/98, De Europæiske
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 Kommuners og Regioners Råd (CEMR) mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Indlandsskibsfart — strukturel sanering — anvendelse af
 forordning (EØF) nr. 1101/89 — udelukkelse)
 (Annullationssøgsmål — Den Europæiske Fond for Regio-
 naludvikling — nedsættelse af finansiel støtte — manglende
 begrundelse — berettiget forventning — retssikkerhed) (2000/C 102/44)
 (2000/C 102/43)
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: fransk) I sag T-63/98, Transpo Maastricht BV, Maastricht (Nederlande-
 ne), og Marco Ooms, Terneuzen (Nederlandene), ved advokat
 J. van Dam, Rotterdam, og med valgt adresse i Luxemboug hos
 I de forenede sager T-46/98, og T-151/98, De Europæiske
 advokat F. Entringer, 34a, rue Philippe II, mod Kommissionen
 Kommuners og Regioners Råd (CEMR) Paris, ved advokat
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: M. Lugard
 Daniel M. Tomasevic, Bruxelles, og senere ved advokat Francis
 og L. Pignataro), angående en påstand om annullation af
 Herbert, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Kommissionens beslutning af 13. februar 1998, hvorved den
 advokat Katia Manhaeve, 56-58, Rue Charles Martel, mod
 for sagsøgernes vedkommende, for skibet Durance, afslog at
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmæg-
 anvende artikel 8, stk. 3, litra c), i Rådets forordning (EØF)
 tiget: Peter Oliver) angående en påstand om annullation
 nr. 1101/89 af 27. april 1989 om strukturel sanering inden
 af Kommissionens beslutning, hvorved denne nedsatte den
 for indlandsskibsfarten (EFT L 116, s. 25), har Retten (Femte
 finansielle støtte, som var tildelt sagsøgeren af Den Europæiske
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden J.D. Cooke og
 Fond for Regionaludvikling vedrørende projektet European
 dommerne R. Garcı́a-Valdecasas og P. Lindh; justitssekretær:
 City Cooperation System, har Retten (Fjerde Afdeling), sam-
 fuldmægtig J. Palacio González, den 1. februar 2000 afsagt
 mensat af afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos, og dom-
 dom, hvis konklusion lyder således:
 merne V. Tiili og P. Mengozzi; justitssekretær: fuldmægtig
 A. Mair, den 3. februar 2000 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således: 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 1) Kommissionens beslutning, som er indeholdt i debetnotaen 2) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler solidarisk
 97008405 F vedrørende projektet European City Cooperation Kommissionens omkostninger.
 System nr. 91/00/29/003, som blev udstedt i december 1997
 og ændret den 15. juli 1998 annulleres, for så vidt angår
 afslaget på samfinansiering af de udgifter, som Kommissionen
 ikke anså for at være tilskudsberettigede, bortset fra dem, der (1) EFT C 184 af 13.6.1998.
 vedrører generalforsamlingen i Strasbourg, og som angik beløb
 på hendholdsvis 101 598 og 256 882 ECU.
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen i sag T-46/98.


text:
4.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 243/49
 Sag anlagt den 13. maj 2016 – Yanukovych mod Rådet
 (Sag T-244/16)
 (2016/C 243/55)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Viktor Fedorovych Yanukovych (Kiev, Ukraine) (ved T. Beazley, QC)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets afgørelse (FUSP) 2016/318 af 4. marts 2016 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2016, L 60, s. 76), annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 —
 Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2016/311 af 4. marts 2016 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2016, L 60, s. 1), annulleres, fordi den undlader at tilbagekalde forordning nr. 208/2014, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at Rådet for Den Europæiske Union (»Rådet«) savnede et korrekt retsgrundlag for de anfægtede foranstaltninger. For det første, at betingelserne for, at Rådet kunne basere sig på artikel 29 TEU, ikke var opfyldt med hensyn til de anfægtede foranstaltninger. Bl.a. er følgende anført: (i) Rådets udtrykkeligt angivne formål (konsolidering af retsstatsprincippet og respekt for menneskerettighederne i Ukraine) er blot uklare argumenter, der ikke lovligt kan tages til følge som et gyldigt retsgrundlag for disse foranstaltninger, (ii) det grundlag, som Rådet ønsker at påberåbe sig, savner enhver tilstrækkelig forbindelse til det korrekte niveau for domstolsprøvelse under de foreliggende omstændigheder, (iii) indførelsen af restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren støtter og lovliggør faktisk det nye styre i Ukraines adfærd, der i sig selv undergraver retfærdig rettergang og retsstaten, og som krænker og systematisk er klar til at krænke menneskerettigheder. For det andet, at betingelserne for, at Rådet kunne anvende artikel 215 TEUF som gyldigt retsgrundlag, ikke var opfyldt, fordi der ikke forelå en gyldig afgørelse på grundlag af kapitel 2 i afsnit V i TEU. For det tredje, at der ikke forelå en tilstrækkelig forbindelse med henblik på at anvende artikel 215 TEUF som retsgrundlag over for sagsøgeren.
 2.
 Andet anbringende om, at Rådet har begået magtfordrejning. Rådets faktiske hensigt med at vedtage de anfægtede foranstaltninger var i det væsentlige at forsøge at vinde det nuværende styre i Ukraines gunst (således at Ukraine ville knytte tættere forbindelser til EU) og ikke de grunde, der er angivet i de anfægtede foranstaltninger.
 3.
 Tredje anbringende om, at Rådet undlod at give en begrundelse. Den »begrundelse« for at opføre sagsøgeren på listen, der er angivet i de anfægtede foranstaltninger er (ud over at være forkert) en standardformulering, ligesom den er uhensigtsmæssig og mangelfuld for så vidt angår den nøjagtighed, der er påkrævet.
 4.
 Fjerde anbringende om, at sagsøgeren ikke opfyldte de kriterier, der var angivet med henblik på at opføre en person på listen på det omhandlede tidspunkt.
 5.
 Femte anbringende om, at Rådet har foretaget åbenbart urigtige skøn, da det lod sagsøgeren være omfattet af de anfægtede foranstaltninger. Ved at genudpege sagsøgeren, uanset den tydelige manglende overensstemmelse mellem »begrundelsen« og de relevante udpegelseskriterier, har Rådet begået en åbenbar fejl.
 6.
 Sjette anbringende om, at sagsøgerens ret til forsvar er blevet tilsidesat og/eller at han er blevet nægtet en effektiv domstolsbeskyttelse. Bl.a. anføres det, at Rådet har undladt at rådføre sig tilstrækkeligt med sagsøgeren før genudpegelsen, og sagsøgeren er ikke blevet givet en effektiv og retfærdig mulighed for enten at rette op på fejl eller fremlægge oplysninger vedrørende sine personlige forhold.
 7.
 Syvende anbringende om, at sagsøgerens ejendomsrettigheder i henhold til artikel 17, stk. 1, i EU’s charter om grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat, bl.a. fordi de restriktive foranstaltninger er en ubegrundet og uforholdsmæssig begrænsning af disse rettigheder, bl.a. fordi (i) der ikke er noget grundlag for at antage, at de midler, som sagsøgeren angiveligt uretmæssigt har tilegnet sig, anses for at være blevet ført ud af Ukraine, og (ii) det hverken er nødvendigt eller hensigtsmæssigt at indefryse alle sagsøgerens aktiver, eftersom de ukrainske myndigheder nu har opgjort værdien af de påståede tab, der retsforfølges i de underliggende straffesager mod sagsøgeren.


text:
28.5.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 132/10
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 14. april 2005
 i sag C-335/03, Den Portugisiske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (EUGFL - oksekødspræmie - kontrol - repræsentativt udsnit - overførsel af resultatet af en kontrol til tidligere år - begrundelse)
 (2005/C 132/17)
 Processprog: portugisisk
 I sag C-335/03, angående et annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF, anlagt den 25. juli 2003, Den Portugisiske Republik (befuldmægtigede: L. Fernandes, bistået af advogados C. Botelho Moniz og E. Maia Cadete) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: A.M. Alves Vieira og L. Visaggio, bistået af advogados N. Castro Marques og F. Costa Leite), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, samt dommerne R. Silva de Lapuerta (refererende dommer), C. Gulmann, R. Schintgen og J. Klučka; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: ekspeditionssekretær K. Sztranc, den 14. april 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 239 af 4.10.2003.


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/35
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Marknadsdomstolen (Sverige) den 8. marts 2010 — Konsumentombudsmannen (KO) mod Ving Sverige AB
 (Sag C-122/10)
 2010/C 113/55
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Marknadsdomstolen
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Konsumentombudsmannen (KO)
 Sagsøgt: Ving Sverige AB
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal betingelsen »hvorved forbrugeren sættes i stand til at foretage et køb« i artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (1) fortolkes således, at en købsopfordring foreligger, så snart oplysningerne om det annoncerede produkt og dets pris er tilstrækkelig til, at forbrugeren kan træffe en afgørelse om køb, eller stilles der krav om, at den kommercielle kommunikation også giver en faktisk mulighed for at købe produktet (eksempelvis en bestillingskupon) eller at den forekommer i forbindelse med en sådan mulighed (eksempelvis en reklame uden for en butik)?
 2)
 Hvis ovenstående spørgsmål besvares med, at der stilles krav om en faktisk mulighed for at købe produktet, skal en sådan da allerede antages at foreligge, hvis den kommercielle kommunikation henviser til et telefonnummer eller en internetside, hvor produktet kan bestilles?
 3)
 Skal artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 fortolkes således, at betingelsen vedrørende pris er opfyldt, hvis den kommercielle kommunikation indeholder en frapris — dvs. den laveste pris, som det annoncerede produkt eller den annoncerede produktkategori kan købes for — mens det annoncererede produkt eller den annoncerede produktkategori findes i andre udformninger eller med et andet indhold til priser, som ikke angives?
 4)
 Skal artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 fortolkes således, at betingelsen vedrørende produktets karakteristika er opfyldt, så snart der foreligger en præsentation af produktet i ord eller billeder (»verbal or visual reference to the product«), hvilket vil sige på en måde, så produktet identificeres, men ikke derudover beskrives?
 5)
 Hvis det foregående spørgsmål besvares bekræftende, gælder dette da også, hvis det annoncerede produkt udbydes i flere udformninger, men den kommercielle kommunikation kun henviser til det under en fælles betegnelse?
 6)
 Skal artikel 7, stk. 4, litra a), fortolkes således, at det i sitautioner om opfordring til køb er tilstrækkeligt, at alene visse af de vigtigste karakteristika angives, og at den erhvervsdrivende i øvrigt henviser til sin internetside under forudsætning af, at der her findes væsentlige oplysninger om produktets vigtigste karakteristika, pris og øvrige forhold i overensstemmelse med betingelsen i artikel 7, stk. 4?
 7)
 Skal artikel 7, stk. 4, litra c), fortolkes således, at det er tilstrækkeligt at angive en frapris, for at betingelsen vedrørende pris skal anses for opfyldt?
 (1) EUT L 149, s. 22.


text:
10.8.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/39
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 30. juni 2015 — Z mod Domstolen
 (Sag F-64/13) (1)
 ((Personalesag - tjenestemænd - bedømmelsesrapport - karriereudviklingsrapporterne udfærdiget for sent - annullationssøgsmål - erstatningssøgsmål))
 (2015/C 262/52)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Z (ved advokat F. Rollinger)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Domstol (ved A.V. Placco, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. januar 2008 til den 31. december 2008 og en påstand om, at Domstolen tilpligtes at betale et beløb i erstatning for den ikke-økonomiske skade.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Domstol frifindes.
 2)
 Z bærer sine egne omkostninger og betaler de af Domstolen afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 274 af 21.9.2013, s. 30.


text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/22
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 22. december 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland
 (Sag C-328/08) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2004/35/EF - miljøansvar - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2009/C 44/37)
 Processprog: finsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved U. Wölker og I. Koskinen, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Finland (ved A. Guimaraes-Purokoski, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader (EUT L 143, s. 56)
 Konklusion
 1)
 Republikken Finland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
 2)
 Republikken Finland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 236 af 13.9.2008.


text:
4.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Düsseldorf (Tyskland) den 14. december 2015 — Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG mod BIOS Naturprodukte GmbH
 (Sag C-662/15)
 (2016/C 118/05)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG
 Sagsøgt: BIOS Naturprodukte GmbH
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 1, stk. 2, litra f), artikel 11, bilag I, punkt 13), og bilag VII, punkt 3), sidste led i Rådets direktiv 93/42/EØF (1) af 14. juni 1993 om medicinsk udstyr fortolkes således, at distribution af medicinsk udstyr under klasse 1, som fabrikanten har ladet gennemgå en procedure for overensstemmelsesvurdering og lovligt forsynet med CE-mærket, kræver en yderligere procedure for overensstemmelsesvurdering, hvis oplysningerne vedrørende lægemiddelnummer (Pharmazentralnummer) på det medicinske udstyrs ydre emballage er blevet klæbet over, den påklæbede etiket indeholder oplysninger om importøren og det ham tildelte lægemiddelnummer, og de øvrige oplysninger stadigt er synlige?
 (1) EFT L 169, s. 1.


text:
30.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 237/9
 Sag anlagt den 26. juli 2006 — IBERDROLA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-200/06)
 (2006/C 237/17)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: IBERDROLA SA (Bilbao, Spanien) (ved abogados J. Alfaro Aguila-Real, P. Liñán Hernández, S. Martínez Lage, H. Brokelmann og J. Ruiz Calzado)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede beslutning annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den foreliggende sag er rettet mod Kommissionens beslutning af 25. april 2006 (sag KOMP/M.4110 — E. ON/ENDESA), hvorved den fusion E. ON AG agter at erhverve kontrol over samtlige aktier i ENDESA SA, blev erklæret forenelig med fællesmarkedet.
 Sagsøgeren har herved nærmere anført, at den anfægtede beslutning efter sagsøgerens opfattelse ikke tager hensyn til de bestående alvorlige risici for, at der opstår koordinerende virkninger i konkurrenceforholdet mellem de vigtigste aktører, som er til stede på flere europæiske markeder, og man kan ikke undlade at foretage en bedømmelse af en handling af denne størrelsesorden og med disse kendetegn, som påvirker de dominerende virksomheder på to af de vigtigste nationale energimarkeder.
 Sagsøgeren har til støtte for påstandene gjort følgende gældende:
 —
 Kommissionen har tilsidesat princippet om god forvaltningsskik ved at foretage en forudindtaget og utilstrækkelig undersøgelse af, hvorledes de pågældende markeder fungerer, samt af transaktionens påvirkning af markederne.
 —
 Kommissionen har begået en retlig fejl ved at basere sin undersøgelse af fusionen på en statisk opfattelse af markederne i strid med fusionsforordningen og Fællesskabets retsinstansers praksis.
 —
 Kommissionen har ved undersøgelsen af den anmeldte fusion tilsidesat pligten til at sikre en konsekvent anvendelse af bestemmelserne om fusionskontrol og misbrug af dominerende stilling, idet den har godkendt den uden at undersøge oprindelsen af de midler, som E. ON har påtænkt at anvende til erhvervelse af ENDESA, for at afgøre, om fusionen kunne være resultatet af et misbrug af en dominerende stilling.
 —
 Kommissionen har foretaget en række åbenbare fejlskøn og set bort fra relevante forhold ved at konkludere, at fusionens forenelighed med fællesskabsretten ikke rejser alvorlig tvivl, og ved at vedtage beslutningen om at godkende den i første fase. Det fremhæves i denne forbindelse, at den anfægtede beslutning, selv om den blev vedtaget på grundlag af den nye fusionsforordning, som kræver en mere sofistikeret og krævende analyse,
 —
 Fuldstændigt ser bort fra den negative indvirkning, som fusionen får på de nationale engrosmarkeders integrationsproces, som vil kulminere med gennemførelsen af det indre marked for gas og el.
 —
 Har foretaget en utilstrækkelig vurdering af indvirkningen af den planlagte fusion på det fremspirende paneuropæiske marked for strømforsyning til multinationale virksomheder.
 —
 Antager, at E. ON, til trods for sin paneuropæiske virksomhed og økonomiske styrke, ikke var en betydelig potentiel konkurrent til ENDESA på spanske markeder for el-produktion og gasforsyning.
 —
 Konkluderer, at fusionen ikke styrkes til en dominans på det tyske marked, og at bortgangen af en aktør, nemlig ENDESA, der for nylig er indtrådt på markedet, ikke ændrer konkurrencesituationen.
 Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af begrundelsespligten.


text:
C 63/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.3.2000
 — Tilsidesættelse af retten til fri etablering Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den bindende karakter af bestemmelserne i artikel 249, stk. 3,
 Idet er virksomhed i Tyskland kun anses for en byggevirk-
 EF og artikel 10 EF (tidligere EF-traktatens artikel 189 og 5)
 somhed, dersom dens arbejdstagere i mere end 50 % af
 indebærer, at medlemsstaterne har pligt til at træffe de
 virksomhedens samlede arbejdstid er beskæftiget med
 nødvendige foranstaltninger med henblik på at gennemføre
 byggemæssige opgaver, er det for byggevirksomheder fra
 direktiver i national ret inden udløbet af den herfor fastsatte
 andre medlemsstater ikke særligt formålstjenligt at etablere
 frist og straks underrette Kommissionen om de trufne foran-
 en selvstændig filial i Tyskland med personale, der har
 staltninger. Denne frist er udløbet den 21. november 1996,
 tekniske og salgsmæssige opgaver (f.eks. at skaffe eller
 uden at Den Hellenske Republik har underrettet Kommissionen
 afslutte projekter), fordi virksomheden, når der blev ind-
 om bestemmelser, hvorved det omhandlede direktiv er gen-
 hentet en ordre, ikke ville kunne lade arbejdet udføre ved
 nemført i national ret.
 hjælp af arbejdskraft fra andre (undenlandske) filialer eller
 moderselskabet. Deri ligger der en yderligere diskrimine-
 rende behandling, idet tyske filialer af tyske byggevirksom- (1) EFT L 319 af 12.12.1994, s. 14.
 heder altid anses for byggevirksomheder, selv når de
 isoleret set ikke opfylder 50 % -reglen.
 Sag anlagt den 21. december 1999 af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (Sag C-495/99)
 (2000/C 63/30)
 Sag anlagt den 21. december 1999 af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 21. de-
 Republik cember 1999 anlagt sag mod Den Franske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk
 konsulent Peter Oliver, som befuldmægtiget, og med valgt
 (Sag C-494/99) adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagner-
 centret, Kirchberg.
 (2000/C 63/29) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 21. de- forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/93/EF om
 cember 1999 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af udstedelse af certifikater for dyr og animalske produkter (1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Maria og traktaten, idet den ikke har vedtaget de love og
 Patakia, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og juridisk konsu- administrative bestemmelser, som er nødvendige for at
 lent Frank Benyon, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med efterkomme direktivet.
 valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg. 2. Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Det fastslås, at Den Hellenske Republik ved ikke inden for Bestemmelserne i artikel 249 og 10 EF er bindende og
 den fastsatte frist at have vedtaget de love og administrative forpligter medlemsstaterne til at træffe de fornødne foranstalt-
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets ninger for at gennemføre et direktiv, som er rettet til dem, i
 direktiv 94/56/EF af 21. november 1994 om fastlæggelse den nationale retsorden før udløbet af den hertil fastsatte frist.
 af de grundlæggende principper for undersøgelse af flyve- Den frist, der er fastsat i artikel 9 i direktiv 96/93/EF, udløb den
 havarier og flyvehændelser inden for civil luftfart (1), subsi- 1. januar 1998, uden at Frankrig havde truffet de nødvendige
 diært ved ikke at have underrettet Kommissionen herom, foranstaltninger.
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten og det
 nævnte direktiv.
 (1) EFT L 13 af 16.1.1997, s. 18.
 — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.


text:
21.9.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/24
 Sag anlagt den 2. august 2013 — TVR Automotive mod KHIM — TVR Italia
 (Sag T-398/13)
 2013/C 274/40
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: TVR Automotive Ltd (Whiteley, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne A. von Mühlendahl og H. Hartwig)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: TVR Italia Srl (Milano, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 14. maj 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 823/2011) annulleres.
 —
 Den af TVR Italia Srl iværksatte klage til prøvelse af afgørelse truffet den 14. april 2013 af indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskontoret (B 313 248) forkastes.
 —
 Harmoniseringskontoret og TVR Italia Srl — såfremt dette selskab ønsker at deltage i proceduren — tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: TVR Italia Srl
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »TVR ITALIA«, for varer og tjenesteydelser i klasse 12, 25 og 37 — EF-varemærkeansøgning nr. 5 699 954
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke påberåbte varemærker eller tegn: TVR Automotive Ltd
 De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Det nationale ordmærke og EF-ordmærket »TVR« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 11, 12, 25 og 41
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres og indsigelsen forkastes
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning nr. 207/2009.
 —
 Tilsidesættelse af princippet om res iudicata hhv. ne bis in idem-princippet og tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 sammenholdt med artikel 15 i forordning nr. 207/2009.


text:
26.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/9
 Sag anlagt den 24. januar 2011 — Air France mod Kommissionen
 (Sag T-63/11)
 2011/C 95/14
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Société Air France (Roissy Charles de Gaulle, Frankrig) (ved advokaterne A. Wachsmann og S. Thibault-Liger)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation på grundlag af artikel 263 TEUF af Kommissionens afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF, artikel 53 i EØS-aftalen og artikel 8 i aftalen mellem Det Schweiziske Forbund og Det Europæiske Fællesskab om lufttransport (sag COMP/39.258 — flyfragt), i det hele for så vidt som den angår Société Air France, samt af de betragtninger, der understøtter afgørelsens dispositive del.
 —
 Subsidiært annullation af artikel 5, litra b), i afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010, som pålægger Société Air France en bøde, og de betragtninger, der understøtter dens dispositive del, eller nedsættelse af denne bøde til et passende beløb.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført 10 anbringender, der i det væsentlige svarer til de anbringender, der er fremsat i sag T-62/11, Air France — KLM mod Kommissionen.


text:
15.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 198/42
 Sag anlagt den 16. april 2015 — Intervog mod KHIM (meet me)
 (Sag T-190/15)
 (2015/C 198/58)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Intervog (Paris, Frankrig) (ved advokat M.-R. Hirsch)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »meet me« — registreringsansøgning nr. 12 010 781
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 11. februar 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 845/2014-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning nr. 207/2009 (manglende begrundelse)
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 (urigtig bedømmelse ved vurderingen af varemærkets fornødne særpræg)
 —
 Tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet.


text:
28.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 320/23
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court of the United Kingdom (Det Forenede Kongerige) den 5. august 2015 — Secretary of State for Work and Pensions mod Tolley (afdød, ved procesbefuldmægtiget)
 (Sag C-430/15)
 (2015/C 320/32)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Supreme Court of the United Kingdom
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Secretary of State for Work and Pensions
 Sagsøgt: Tolley (afdød, ved procesbefuldmægtiget)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er det med henblik på forordning nr. 1408/71 (1) korrekt at klassificere plejedelen i Det Forenede Kongeriges underholdsydelse til handicappede som en invaliditetsydelse frem for en kontantydelse ved sygdom?
 2)
 i)
 Ophører en person, der ikke længere er berettiget til Det Forenede Kongeriges underholdsydelse til handicappede som følge af lovgivningen i Det Forenede Kongerige, fordi den pågældende person er flyttet til en anden medlemsstat for at bosætte sig der, og som før denne flytning helt er ophørt med at have erhvervsmæssig beskæftigelse, men fortsat er forsikret mod alderdom under Det Forenede Kongeriges sociale sikringsordning, med at være omfattet af Det Forenede Kongeriges lovgivning med henblik på artikel 13, stk. 2, litra f), i forordning nr. 1408/71?
 ii)
 Er en sådan person under alle omstændigheder fortsat omfattet af Det Forenede Kongeriges lovgivning på baggrund af punkt 19, litra c), i Det Forenede Kongeriges bilag VI til forordningen?
 iii)
 Såfremt den pågældende er ophørt med at være omfattet af Det Forenede Kongeriges lovgivning som omhandlet i artikel 13, stk. 2, litra f), er Det Forenede Kongerige så forpligtet til eller har det blot mulighed for i medfør af punkt 20 i bilag VI at lade bestemmelserne i afdeling III, kapitel 1 til forordningen finde anvendelse på hende?
 3)
 i)
 Finder den vide definition af arbejdstager i [sag C-543/03, Dodl og Oberhollenzer] anvendelse med henblik på forordningens artikel 19 — 22, når en person helt er ophørt med at have erhvervsmæssig beskæftigelse før den pågældende flyttede til en anden medlemsstat, uanset den sondring, der er anlagt i afdeling II, kapitel 1, mellem på [org. s. 14] den ene side arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende og på den anden siden arbejdsløse personer?
 (ii)
 Såfremt denne definition finder anvendelse, er en sådan person da berettiget til at overføre ydelsen i henhold til artikel 19 eller artikel 22? Tager artikel 22, stk. 1, litra b), sigte på at forebygge, at en sagsøgers ret til plejedelen af DLA ophæves ved, at der i national ret stilles krav om bopæl ved flytning til en anden medlemsstats område?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 II, s. 366).


text:
30.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/31
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Tredje Afdeling)
 af 1. april 2004
 i sag C-216/03, DLD Trading Company Import-Export, spol. s.r.o. mod Republikken Østrig (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien) (1)
 (Præjudiciel - afvisning)
 (2004/C 118/57)
 Processprog: tysk
 I sag C-216/03, angående en anmodning, som Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, DLD Trading Company Import-Export, spol. s.r.o. mod Republikken Østrig, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende dels gyldigheden af Rådets forordning (EF) nr. 3316/94 af 22. december 1994 om ændring af forordning (EF) nr. 355/94 ved indførelse af en midlertidig undtagelsesforanstaltning for Østrig med hensyn til afgiftsfri indførsel (EFT L 350, s. 12), og af Rådets forordning (EF) nr. 2744/98 af 14. december 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 355/94 og om forlængelse af den midlertidige undtagelse for Tyskland og Østrig (EFT L 345, s. 9), i betragtning af »fællesskabsbestemmelserne om toldfritagelse, særlig [Rådets] forordning (EØF) nr. 918/83 [af 28. marts 1983 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter (EFT L 105, s. 12)] og princippet om toldunion« samt retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, og dels gyldigheden af Rådets direktiv 69/169/EØF af 28. maj 1969 om harmonisering af lovgivning om fritagelse for omsætningsafgifter og punktafgifter ved indførsel i den internationale rejsetrafik (EFT L 133, s. 6) samt »de hertil på nationalt plan udstedte gennemførelsesbestemmelser« i betragtning af »målet om harmonisering af omsætnings- og punktafgifter i medlemsstaterne, om liberalisering og lettelser for rejsetrafikken med tredjelande og om at skabe overensstemmelse mellem afgifts- og toldfritagelser i rejsetrafikken«, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne R. Schintgen (refererende dommer) og N. Colneric, generaladvokat: J. Kokott, justitssekretær: R. Grass, den 1. april 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 Anmodningen om præjudiciel afgørelse forelagt af Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien ved kendelse af 7. april 2003 afvises.
 (1) EFT C 251 af 18.10.2003.


text:
8.7.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 192/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM 1) Appellen forkastes.
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens
 (Femte Afdeling) omkostninger.
 af 6. april 2000
 (1) EFT C 268 af 14.10.1995.
 i sag C-286/95 P, Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber mod Imperial Chemical Industries plc (ICI) (1)
 (»Appel — annullationssøgsmål — anbringender — tilside-
 sættelse af væsentlige formforskrifter — manglende stadfæs-
 telse af beslutning vedtaget af kommissærkollegiet — an- DOMSTOLENS DOM
 bringende, der kan rejses ex officio«)
 (Femte Afdeling)
 (2000/C 192/01)
 af 6. april 2000
 i de forenede sager C-287/95 P og C-288/95 P, Kommissio-
 (Processprog: engelsk)
 nen for De Europæiske Fællesskaber mod Solvay SA (1)
 (»Appel — annullationssøgsmål — anbringender — tilside-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 sættelse af væsentlige formforskrifter — manglende stadfæs-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 telse af beslutninger vedtaget af kommissærkollegiet —
 anbringende, der kan rejses ex officio«)
 I sag C-286/95 P, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtigede: J. Currall og B.J. Drijber), angående (2000/C 192/02)
 appel af dom afsagt den 29. juni 1995 af De Europæiske
 Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Udvidede Afdeling) i
 sag T-37/91 (ICI mod Kommissionen, Sml. II, s. 1901), hvori (Processprog: fransk)
 der er nedlagt påstand om dommens ophævelse — den anden
 part i appelsagen: Imperial Chemical Industries plc (ICI),
 London (Det Forenede Kongerige), ved D. Vaughan, QC, (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 G. Barling, QC, og barrister D. Anderson for solicitors gjort i Samling af Afgørelser)
 V.O. White, R.J. Coles og S.M. Turner, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat Lambert H. Dupong, 14A, rue des I de forenede sager C-287/95 P og C-288/95 P, Kommissionen
 Bains — har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall
 formanden for Første Afdeling, L. Sevón (refererende dommer), og B.J. Drijber), angående appel af to domme afsagt den
 som fungerende formand for Femte Afdeling, og dommerne 29. juni 1995 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 P.J.G. Kapteyn, P. Jann, H. Ragnemalm og M. Wathelet; gene- Instans (Første Udvidede Afdeling) i sag T-31/91 og T-32/91
 raladvokat: N. Fennelly; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, (Solvay mod Kommissionen, Sml. II, s. 1821 og 1825), hvori
 den 6. april 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: der er nedlagt påstand om dommenes ophævelse — den anden
 ---pagebreak--- C 192/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.7.2000
 part i appelsagerne: Solvay SA, Bruxelles (Belgien), ved advokat L 374, s. 1), som ændret ved Rådets forordning (EØF)
 med møderet for Belgiens Cour de cassation L. Simont og nr. 2082/93 af 20. juli 1993 (EFT L 193, s. 20), har Domstolen
 advokaterne P.-A. Foriers og G. Block, Bruxelles, og med valgt (Sjette Afdeling), sammensat af dommer P.J.G. Kapteyn (refere-
 adresse i Luxembourg hos advokat J. Loesch, 11, rue Goethe rende dommer), som fungerende formand for Sjette Afdeling,
 — har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af formanden og dommerne G. Hirsch og H. Ragnemalm; generaladvokat:
 for Første Afdeling, L. Sevón (refererende dommer), som A. La Pergola; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louter-
 fungerende formand for Femte Afdeling, og dommerne man-Hubeau, den 6. april 2000 afsagt dom, hvis konklusion
 P.J.G. Kapteyn, P. Jann, H. Ragnemalm og M. Wathelet; lyder således:
 generaladvokat: N. Fennelly; justitssekretær: fuldmægtig
 L. Hewlett, den 6. april 2000 afsagt dom, hvis konklusion 1) Sagen afvises.
 lyder således:
 2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 1) Appellen forkastes.
 3) Den Italienske Republik og Den Portugisiske Republik bærer
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagsom- deres egne omkostninger.
 kostningerne.
 (1) EFT C 72 af 7.3.1998.
 ( 1) EFT C 286 af 28.10.1995.
 DOMSTOLENS DOM
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 (Sjette Afdeling)
 af 6. april 2000
 af 6. april 2000
 i sag C-256/98, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Franske Republik (1)
 i sag C-443/97, Kongeriget Spanien mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Traktabrud — direktiv 92/43/EØF — bevaring af natur-
 typer samt vilde dyr og planter«)
 (»Koordination af strukturelle instrumenter — Kommissio-
 nens retningslinjer — finansielle nettokorrektioner«)
 (2000/C 192/04)
 (2000/C 192/03)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: spansk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) I sag C-256/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtigede: P. Stancanelli og O. Couvert-Castéra),
 I sag C-443/97, Kongeriget Spanien ved statens advokat, mod Den Franske Republik (befuldmægtigede: K. Rispal-Bel-
 R. Silva de Lapuerta, som befuldmægtiget, og med valgt langer og R. Nadal), angående en påstand om, at det fastslås,
 adresse i Luxembourg på Spaniens Ambassade, 4-6, boulevard at Den Franske Republik ikke har overholdt de forpligtelser,
 E. Servais, støttet af Den Italienske Republik (befuldmægtiget: der påhviler den i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af
 professor U. Leanza, bistået af G. De Bellis) og Den Portugisiske 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og
 Republik (befuldmægtigede: L. Fernandes og J. Viegas Ribeiro) planter (EFT L 206, s. 7) og EF-traktatens artikel 189, stk. 3
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld- (nu artikel 249, stk. 3, EF), idet den ved at undlade at udstede
 mægtigede: M. Dı́az-Llanos og P. Oliver), angående en påstand de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme artikel
 om annullation af Kommissionens retningslinjer af 15. oktober 6 i nævnte direktiv, ikke har vedtaget de love og administrative
 1997 om finansielle nettokorrektioner i forbindelse med bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette, har
 anvendelse af artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til den, D.A.O. Edward, og dommerne J.C. Moitinho de Almeida,
 forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen C. Gulmann (refererende dommer), J.-P. Puissochet og P. Jann;
 af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel generaladvokat: N. Fennelly; justitssekretær: ekspeditionssekre-
 som med interventionerne fra Den Europæiske Investerings- tær D. Louterman-Hubeau, den 6. april 2000 afsagt dom, hvis
 bank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (EFT konklusion lyder således:


text:
17.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 409/49
 Sag anlagt den 15. august 2014 — Diapharm mod Kommissionen
 (Sag T-620/14)
 2014/C 409/70
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Diapharm GmbH & Co. KG (Münster, Tyskland) (ved advokaterne M. Weidner, N. Hußmann og T. Guttau)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at sagsøgte har tilsidesat artikel 13, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (EUT L 404, s. 9) idet sagsøgte har undladt at pålægge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet at udarbejde en videnskabelig vurdering af sundhedsanprisninger af vegetabilske stoffer med henblik på vedtagelsen af en fællesskabsliste over tilladte anprisninger for vegetabilske stoffer i henhold til artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1924/2006, såvel som alle de for anvendelsen af disse anprisninger nødvendige betingelser.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et anbringende.
 Anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1924/2006 (1)
 Ifølge sagsøgeren udgør Kommissionens passivitet en tilsidesættelse af artikel 13, stk. 3, i forordning nr. 1924/2006, der angiver den 31. januar 2010 som en fast gennemførelsesfrist. Sagsøgeren gør gældende at Kommissionen har ladt denne frist udløbe. I denne forbindelse anfører sagsøgeren, at Kommissionen ikke er berettiget til på ubestemt tid at suspendere den videnskabelige vurdering af sundhedsrelaterede anprisninger af vegetabilske stoffer. Sagsøgtes passivitet giver efter sagsøgerens mening næring til en lovgivningsmæssig opsplitning i hele EU, og er i strid med grundtanken i forordningen om at skabe et sæt fælles regler i hele EU.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20.12.2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (EUT L 404, s. 9).


text:
12 . 7. 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 212/ 19
 Sag anlagt den 16. maj 1997 af Kommissionen for Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved domme
 De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken afsagt den 7. maj 1997 af Tribunal administratif (Første
 Tyskland Afdeling ), Luxembourg, i sagerne Manuel de Castro
 ( Sag C-192/97) Freitas og Raymond Escallier mod Ministre des classes
 moyennes et du tourisme
 ( 97/C 212/34 )
 ( Sag C-193/97 og C-194/97)
 ( 97/C 212/35 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 16 . maj 1997 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tysk
 land af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved domme afsagt den 7. maj 1997, indgået til Domsto
 ved Gotz zur Hausen, Kommissionens Juridiske Tjeneste, lens Justitskontor den 21 . maj 1997, har Tribunal adminis
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de tratif ( Første Afdeling ) i sagerne Manuel de Castro Freitas
 la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Cen og Raymond Escallier mod Ministre des classes moyennes
 tret C 254 , Kirchberg. et du tourisme forelagt De Europæiske Fællesskabers
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af føl
 gende spørgsmål :
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 1 ) Omfatter artikel 3 , stk. 1 , i Rådets direktiv 64/427/
 1 ) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har til EØF af 7. juli 1964 om de nærmere overgangsforan
 sidesat sine forpligtelser efter Rådets direktiv 82/501 / staltninger for selvstændig erhvervsvirksomhed inden
 EØF af 24 . juni 1982 om risikoen for større uheld i for de be- og forarbejdende erhverv under CITI-hoved
 forbindelse med en række industrielle aktiviteter ( ] ), grupperne 23-40 (') ( industri og håndværk), der dels
 navnlig forpligtelserne efter artikel 1 , sammenholdt omhandler adgangen til »... en af de i artikel 1 , stk. 2,
 med bilag I og III, idet den nævnte former for erhvervsvirksomhed «, eller » udøvel
 sen « heraf, dels som anført i artikel 3 , stk . 1 in fine,
 — ikke fuldstændig har gennemført direktivets begreb » den faktiske udøvelse af den pågældende erhvervs
 » større uheld « i national ret, da personer, som er virksomhed ...«, ligeledes den situation, at en EF-stats
 forpligtet til at forhindre forstyrrelser, henholdsvis borger, som i den tidligere opholdsmedlemsstat har
 afværge følgerne heraf, er udelukket fra den kreds udøvet flere erhverv, der er faldet ind under direktivets
 af personer, som anses for at være udsat for en anvendelsesområde, samtidig, ansøger om tilladelse til
 alvorlige fare at etablere virksomhed i en anden medlemsstat, hvor
 han fortsat agter at udøve disse erhverv ( sag C-193/97 )
 / fag ( sag C-194/97 ) samtidig, navnlig henset til prin
 — ikke fuldstændig har gennemført direktivets begreb cippet om etableringsfrihed ifølge artikel 52 i traktaten
 » industriel aktivitet « i national ret, da behandlin af 17. april 1957 om oprettelse af Det Europæiske
 gen af kemiske stoffer kun er reguleret i det Økonomiske Fællesskab, som ændret ?
 omfang, der finder en kemisk forarbejdning sted
 — har fastsat en grænseværdi for mængden af dinitro 2 ) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: Ændres de
 genoxid, som ikke er i overensstemmelse med krav, der ifølge artikel 3 , litra a ), stilles til erhvervser
 direktivets bilag III faring, for samtlige eller visse af de nævnte erhvervs
 vedkommende, såfremt de er udøvet samtidig ?
 — ikke har medtaget det stof, der er nævnt som
 nr. 175 i direktivets bilag III, under de nationale 3 ) Har det nogen betydning, at der er en sammenhæng
 retsforskrifters anvendelsesområde . mellem de pågældende erhverv ?
 (') EFT 1963-1964, s . 139 .
 2 ) Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale
 sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de Sag anlagt den 20. maj 1997 af Kommissionen for De
 samme som i sag C- 186/97 (2). Fristen for direktivets gen Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 nemførelse udløb den 8 . januar 1984 . ( Sag C-195/97)
 ( 97/C 212/36 )
 (') EFT nr. L 230 af 5 . 8 . 1982 , s. 1 , senest ændret ved direktiv
 91 /692/EØF ( EFT nr. L 377 af 31 . 12 . 1991 , s . 48 ).
 ( 2 ) Se side 16 i denne Tidende .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 20 . maj 1997 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Paolo
 ---pagebreak--- Nr. C 212/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12 . 7. 97
 Stancanelli, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med 3 ) Sagen hjemvises til Retten i Første Instans til afgørelse
 valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, om sagens realitet.
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner- Centret, Kirch
 berg. 4 ) Indstævnte tilpligtes at betale appelsagens omkostnin
 ger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Anbringender og væsentligste argumenter:
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik ikke har over
 holdt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til
 fællesskabsretten, idet den inden for den fastsatte frist I den appellerede kendelse anføres det i strid med, hvad
 hverken har udstedt eller underrettet Kommissionen appellanten udtrykkeligt har gjort gældende, at formålet
 om de bestemmelser, der er nødvendige med henblik med appellantens søgsmål var at få fastslået, at Forbunds
 på gennemførelsen i national ret af Rådets direktiv 91 / republikken Tyskland gennem de tyske domstoles retsprak
 676/EØF af 12 . december 1991 om beskyttelse af sis har gjort sig skyldig i et traktatbrud, og at appellanten
 vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stam derved er blevet påført en skade . Denne antagelse har ikke
 mer fra landbruget (*), og navnlig ikke har overholdt grundlag i de faktiske omstændigheder og er fra et proces
 den forpligtelse, der er fastsat i direktivets artikel 3 , retligt synspunkt utilladelig.
 stk . 2 .
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 28 . april 1997 af Liverpool Industrial Tribunal
 I henhold til EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direk i sagen Donna Marie Davies mod Girobank plc
 tiv med hensyn til det tilsigtede mål er bindende for den ( Sag C-197/97)
 medlemsstat, som det rettes til, er medlemsstaternerne for
 ( 97/C 212/38 )
 pligtet til at overholde de frister for gennemførelsen, der er
 fastsat i direktiverne. For så vidt angår det i Kommissio
 nens påstande omhandlede direktiv udløb fristen, uden at Ved kendelse afsagt den 28 . april 1997, indgået til Dom
 Den Italienske Republik havde udstedt de bestemmelser, stolens Justitskontor den 23 . maj 1997, har Liverpool
 der er nødvendige for at efterkomme direktivet. Industrial Tribunal i sagen Donna Marie Davies mod
 Girobank plc forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom
 (M EFT nr. L 375 af 31 . 12 . 1991 , s . 1 . stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål :
 1 ) Er alle eller nogen af følgende kontraktbestemmelser i
 strid med princippet om lige løn for samme arbejde i
 henhold til EF-traktatens artikel 119 , for så vidt som
 Appel iværksat den 21 . maj 1997 af Intertronic F. Cornelis de finder anvendelse på en kvinde, der har genoptaget
 GmbH til prøvelse af kendelse afsagt den 19. februar sit arbejde efter en barselsorlov, som hun har haft ret
 1997 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første til :
 Instans (Tredje Afdeling) i sag T-l 17/96, Intertronic
 F. Cornelis GmbH mod Kommissionen for De Europæiske a ) En bestemmelse, hvorefter pensionskravet (i hen
 Fællesskaber
 hold til en ydelsesdefineret ordning baseret på slut
 ( Sag C- 196/97 P) lønnen ) beregnes efter en formel, hvori en af fakto
 ( 97/C 212/37 rerne er pensionsancienniteten, dog således at der
 ikke optjenes anciennitet i tidsrum, hvori den
 ansatte har orlov uden løn ( herunder barselsorlov
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den uden løn i tilfælde, hvor kvinden ikke længere
 21 . maj 1997 iværksat appel af Intertronic F. Cornelis modtager løn under barselsorlov i henhold til sin
 GmbH, Emden ( Forbundsrepublikken Tyskland ), ved ansættelseskontrakt eller efter lovgivningen), når
 advokat Detlef Schumacher og advokat Wilhelm Wiltfang, den ansatte ikke indbetaler bidrag til arbejdsgive
 Heidelberger Str. 7, Bremen, til prøvelse af kendelse afsagt rens bidragsfinansierede pensionsordning.
 den 19 . februar 1997 af De Europæiske Fællesskabers Ret
 i Første Instans (Trejde Afdeling) i sag T-l 17/96, Inter b ) En praksis, hvorefter pensionskravet (i henhold til
 tronic F. Cornelis GmbH mod Kommissionen for De Euro en ydelsesdefineret ordning baseret på slutlønnen )
 pæiske Fællesskaber. beregnes efter en formel, hvori en af faktorerne er
 den pensionsgivende slutløn — hvorved forstås
 Appellanten har nedlagt følgende påstande : enten i ) det pensionsgivende lønbeløb, den ansatte
 har modtaget i den periode på tolv måneder, der
 1 ) Den af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den udløber på den sidste ansættelsesdag, eller ii ) det
 19 . februar 1997 afsagte kendelse ophæves. højeste pensionsgivende lønbeløb, den ansatte har
 modtaget i et af de sidste fem hele skatteår forud
 2 ) Sagen antages til realitetsbehandling. for den sidste ansættelsdag, således at det højeste


text:
10.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 410/7
 Sag anlagt den 17. august 2015 af EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Fyrstendømmet Liechtenstein
 (Sag E-22/15)
 (2015/C 410/06)
 EFTA-Tilsynsmyndigheden, rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgien, har ved Markus Schneider, Clémence Perrin og Íris Ísberg, som befuldmægtigede, den 17. august 2015 anlagt sag mod Fyrstendømmet Liechtenstein ved EFTA-Domstolen.
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Liechtenstein ved ikke inden den fastsatte frist at have truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre den retsakt, der er nævnt i punkt 15q i kapitel XIII i bilag II til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/62/EU af 8. juni 2011 om ændring af direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler for så vidt angår forhindring af, at forfalskede lægemidler kommer ind i den lovlige forsyningskæde og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/26/EU af 25. oktober 2012 om ændring af direktiv 2001/83/EF for så vidt angår lægemiddelovervågning), som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til disse retsakters artikel 2 og EØS-aftalens artikel 7.
 2.
 Liechtenstein tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Retlige og faktiske omstændigheder samt søgsmålsgrunde:
 —
 Søgsmålet vedrører den omstændighed, at Fyrstendømmet Liechtenstein ikke inden den 11. april 2015 har efterkommet den begrundede udtalelse, som EFTA-Tilsynsmyndigheden afgav den 11. februar 2015 om denne stats manglende gennemførelse i den nationale retsorden af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/62/EU af 8. juni 2011 om ændring af direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler for så vidt angår forhindring af, at forfalskede lægemidler kommer ind i den lovlige forsyningskæde
 og
 Rådets direktiv 2012/26/EU af 25. oktober 2012 om ændring af direktiv 2001/83/EF for så vidt angår lægemiddelovervågning, som nævnt i punkt 15q i kapitel XIII i bilag II til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset til aftalen ved protokol 1 (herefter »retsakten«).
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har gjort gældende, at Liechtenstein har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til retsakternes artikel 2 og EØS-aftalens artikel 7, idet det ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre retsakterne inden for den fastsatte frist.


text:
3.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 363/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Amsterdam (Nederlandene) den 2. september 2015 — Openbaar Ministerie mod A
 (Sag C-463/15)
 (2015/C 363/31)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank Amsterdam
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Openbaar Ministerie
 Sagsøgt: A
 Præjudicielt spørgsmål
 Tillader artikel 2, stk. 4, og artikel 4, nr. 1), i rammeafgørelse 2002/584 (1), at den fuldbyrdende medlemsstat gennemfører disse bestemmelser i sin nationale ret således, at den stiller det krav, at forholdet skal være strafbart efter dens ret, og at der for forholdet efter dens ret gælder en frihedsstraf af en maksimal varighed på mindst tolv måneder?
 (1) Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13.6.2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (EFT L 190, s. 1).


text:
C 21/48 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.1.2004
 III
 (Oplysninger)
 (2004/C 21/93)
 Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
 EUT C 7 af 10.1.2004
 Liste over tidligere offentliggørelser
 EUT C 304 af 13.12.2003
 EUT C 289 af 29.11.2003
 EUT C 275 af 15.11.2003
 EUT C 264 af 1.11.2003
 EUT C 251 af 18.10.2003
 EUT C 239 af 4.10.2003
 Teksterne er tilgængelige i:
 EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
 CELEX: http://europa.eu.int/celex


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/38
 Sag anlagt den 15. juli 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige
 (Sag C-322/08)
 (2008/C 223/63)
 Processprog: svensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Condou-Durande og J. Enegren, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Sverige
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.
 —
 Kongeriget Sverige tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 10. oktober 2006.
 (1) Om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse, EUT L 304, s. 12.


text:
16.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 79/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 7. december 2012 — Centro Hospitalar de Setúbal, EPE og Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH) mod Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda
 (Sag C-574/12)
 2013/C 79/09
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Supremo Tribunal Administrativo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Centro Hospitalar de Setúbal, EPE og Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH)
 Sagsøgt: Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er det foreneligt med Fællesskabets retsteori om indgåelse af in house-kontrakter, at et offentligt hospital med fritagelse for den ved lov fastsatte procedure for indgåelse af den pågældende kontrakt tildeler en sammenslutning, der arbejder uden gevinst for øje, og som den deltager i og har til formål at varetage en offentlig tjenesteydelsesopgave på sundhedsområdet med henblik på dens deltageres større effektivitet, kontrakt om levering af hospitalslevnedsmidler, som henhører under dens kompetence, og på denne måde overdrager ansvaret for sine funktioner på dette område til den pågældende sammenslutning, når ikke kun enheder, der henhører under den offentlige sektor, men også under den sociale sektor, i henhold til den nævnte sammenslutnings vedtægter kan deltage i den, og når på tildelingsdatoen de enheder, der henhørte under den sociale sektor, ud af de i alt 88 deltagere udgjorde 23 private institutioner for social solidaritet (IPSS), der alle arbejdede uden gevinst for øje, og hvoraf nogle var velgørende institutioner?
 2)
 Kan den ordremodtagende enhed anses for at befinde sig i et beslutningsmæssigt underordningsforhold til dens offentlige deltagere, således at disse individuelt eller samlet udøver en kontrol, som svarer til den, de udøver over deres egne tjenestegrene, når den ordremodtagende enhed i henhold til sine vedtægter skal sikre, at majoriteten af stemmerettighederne tilhører de deltagere, som er omfattet af det ansvarlige regeringsmedlem for sundhedsområdets ledelse, tilsyn og kontrol, og når dens bestyrelse ligeledes for størstepartens vedkommende består af offentlige deltagere?
 3)
 Kan kravet om »kontrol som svarer til« anses for opfyldt i lyset af Fællesskabets retsteori om in house-kontrakter, når den ordremodtagende enhed i henhold til sine vedtægter er omfattet af det ansvarlige regeringsmedlem for sundhedsområdets kontrol, som har beføjelse til at udpege bestyrelsens formand og næstformand, godkende generalforsamlingens forhandlinger om lånekontrakter, som indebærer et likvidt gældsniveau på eller over 75 % af den egenkapital, der er konstateret i det foregående skatteår, godkende forhandlingerne om ændringer af vedtægterne, godkende generalforsamlingens forhandlinger om opløsning af den ordremodtagende enhed og fastlægge, hvad der skal ske med dens goder i tilfælde af opløsning?
 4)
 Giver den omstændighed, at den ordremodtagende enhed er en stor og kompleks organisation, er aktiv på hele det portugisiske område, blandt sine deltagere har størstedelen af tjenestegrenene og institutionerne under Serviço Nacional de Saúde, herunder landets største hospitalscentre, har en omsætning på ca. 90 mio. EUR og en forretning, som udstrækker sig til komplekse og varierede aktivitetsområder med iøjnefaldende aktivitetsindikatorer, har over 3 300 ansatte og deltager i to yderligere virksomhedssammenslutninger og i to handelsselskaber, mulighed for, at dens relationer med dens offentlige deltagere, kan kvalificeres som intern eller som en in house-kontrakt?
 5)
 Giver den omstændighed, at den ordremodtagende enhed i henhold til sine vedtægter kan levere tjenesteydelser i en konkurrenceordning til ikke-deltagende offentlige enheder eller til nationale eller udenlandske private enheder, (i) forudsat at dette ikke påfører dens deltagere nogen skade, men er til fordel for disse og for den ordremodtagende enhed, såvel økonomisk som med hensyn til berigelse og teknologisk udnyttelse, og (ii) forudsat at leveringen af disse tjenesteydelser ikke udgør en omsætning på over 20 % af dens samlede årlige omsætning, der er konstateret i det foregående regnskabsår, mulighed for at anse kravet til en in house-kontrakt for opfyldt, navnlig hvad angår kravet om »hovedparten af sin virksomhed«, som er fastlagt i CCP’s artikel 5, stk. 2, litra b) (1)?
 6)
 Såfremt besvarelsen af nogle af de foregående spørgsmål ikke i sig selv er tilstrækkelig til at fastslå, om kravene i CCP’s artikel 5, stk. 2, er opfyldt, giver den samlede vurdering af besvarelserne, i lyset af Fællesskabets retsteori om in house-kontrakter, da mulighed for at konkludere, at der foreligger en sådan type kontrakt?
 (1) Código dos contratos públicos (lov om offentlige aftaler).


text:
7.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/28
 Sag anlagt den 2. maj 2007 — Pioneer Hi-Bred International mod Kommissionen
 (Sag T-139/07)
 (2007/C 155/53)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Pioneer Hi-Bred International Inc. (Johnston, USA) (ved solicitor J. Temple Lang)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kommissionen har udvist passivitet i forbindelse med artikel 18 i direktiv 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer ved at have undladt at forelægge forskriftsudvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes efter artikel 5, stk. 2, i Rådets afgørelse.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren gør i henhold til artikel 232 EF gældende, at Kommissionen har udvist passivitet i strid med artikel 18 i direktiv 2001/18/EF om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (1) ved ikke at sikre, at der blev truffet afgørelse vedrørende sagsøgerens anmeldelse om markedsføring af insektresistent genetisk modificeret 1507-majs.
 Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen i henhold til den procedure, der er fastsat i direktivet, er forpligtet til at sikre, at der træffes og sker offentliggørelse af en afgørelse vedrørende en anmeldelse inden for den frist, der er fastsat i direktivet. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen ved at ikke at forelægge forskriftsudvalget et udkast til de foranstaltninger, der skulle træffes, har undladt at sikre, at der blev truffet en sådan afgørelse, selv om alle kravene til sagsøgeren og andre parter omfattet af direktivet var blevet opfyldt i overensstemmelse med direktivet.
 Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen er blevet opfordret til at handle i artikel 232 EF's forstand, hvilket Kommissionen har undladt. Dette har ifølge sagsøgeren haft skadelige virkninger for sagsøgerens retsstilling.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12.3.2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (EFT 2001 L 106, s. 1).


text:
6.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/5
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 22. juni 2011 — Staat der Nederlanden mod Denkavit Nederland BV, m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Gerechtshof te ’s-Gravenhage — Nederlandene)
 (Sag C-346/09) (1)
 (Landbrug - dyresundhed - direktiv 90/425/EØF - midlertidig national lovgivning til bekæmpelse af bovin spongiform encephalopati ved forbud mod produktion og markedsføring af forarbejdede animalske proteiner bestemt til foder til husdyr - anvendelse af denne lovgivning før ikrafttrædelsen af beslutning 2000/766/EF, der indeholder et sådant forbud - anvendelse af denne lovgivning på to produkter, der er undtaget fra forbuddet i nævnte beslutning - forenelighed med direktiv 90/425/EØF og beslutning 94/381/EF og 2000/766/EF)
 2011/C 232/07
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Gerechtshof te ’s-Gravenhage
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Staat der Nederlanden
 Sagsøgt: Denkavit Nederland BV, Cehave Landbouwbelang Voeders BV, Arie Blok BV og Internationale Handelsmaatschappij »Demeter« BV
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Gerechtshof te ’s-Gravenhage — fortolkning af Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (EFT L 224, s. 29), Kommissionens beslutning 94/381/EF af 27. juni 1994 om bestemte beskyttelsesforanstaltninger med hensyn til bovin spongiform encephalopati og opfodring af protein af pattedyr (EFT L 172, s. 23), Rådets beslutning 2000/766/EF af 4. december 2000 om en række beskyttelsesforanstaltninger over for overførbare spongiforme encephalopatier og fodring med animalsk protein (EFT L 306, s. 32), og Kommissionens beslutning 2001/9/EF af 29. december 2000 om kontrolforanstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af Rådets beslutning 2000/766/EF om en række beskyttelsesforanstaltninger over for overførbare spongiforme encephalopatier og fodring med animalsk protein (EFT L 2, s. 32) — nationale retsforskrifter der forbyder produktion af og handel med animalske proteiner forarbejdet til foder til husdyr — ikrafttrædelsesdato og overgangsperiode
 Konklusion
 EU-retten, i særdeleshed Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked samt Kommissionens beslutning 94/381/EF af 27. juni 1994 om bestemte beskyttelsesforanstaltninger med hensyn til bovin spongiform encephalopati og opfodring af protein af pattedyr og Rådets beslutning 2000/766/EF af 4. december 2000 om en række beskyttelsesforanstaltninger over for overførbare spongiforme encephalopatier og fodring med animalsk protein, er ikke til hinder for en national lovgivning, der med henblik på beskyttelse mod bovin spongiform encephalopati nedlagde et midlertidigt forbud mod produktion og markedsføring af forarbejdede animalske proteiner i foder til husdyr, for så vidt som situationen i den berørte medlemsstat var så akut, at det berettigede, at der blev truffet sådanne øjeblikkelige foranstaltninger på grund af tungtvejende hensyn til menneskers og dyrs sundhed. Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om den sidste betingelse er opfyldt, og om proportionalitetsprincippet er overholdt.
 (1) EUT C 282 af 21.11.2009.


text:
15.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 198/48
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 29. april 2015 — CJ mod ECDC
 (Forenede sager F-159/12 og F-161/12) (1)
 ((Personalesag - kontraktansatte - tidsbegrænset kontrakt - opsigelse - brud på tillidsforholdet - ret til kontradiktion - tilsidesættelse - sagsomkostninger))
 (2015/C 198/66)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: CJ (ved advokat V. Kolias)
 Sagsøgt: Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (først ved R. Trott, som befuldmægtiget, samt advokaterne A. Duron og D. Waelbroeck, derefter ved J. Mannheim og A. Daume, som befuldmægtigede, samt A. Duron og D. Waelbroeck)
 Sagens genstand i sag F-159/12
 Påstand om annullation af afgørelsen om at opsige sagsøgerens kontrakt, om at genindsætte sagsøgeren i tjenesten og om at betale forskellen mellem den løn, han kunne være fortsat med at oppebære, og den økonomiske godtgørelse, han modtager, med tillæg af morarenter
 Sagens genstand i sag F-161/12
 Påstand om erstatning for det ikke-økonomiske tab, sagsøgeren har lidt i forbindelse med hans afskedigelse
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen af 24. februar 2012 truffet af direktøren for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme om opsigelse af CJ’s kontrakt som kontraktansat annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes ECDC i sag F-159/12.
 3)
 I sag F-161/12 frifindes ECDC.
 4)
 I sag F-159/12 bærer hver part deres egne omkostninger.
 5)
 I sag F-161/12 bærer CJ sine egne omkostninger og betaler de af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme afholdte omkostninger.
 6)
 I sag F-159/12 betaler CJ Personaleretten et beløb på 2 000 EUR i erstatning for en del af de undgåelige udgifter, som sidstnævnte har afholdt.
 (1) EUT C 63 af 2.3.2013, s. 26 og EUT C 55 af 23.2.2013, s. 27.


text:
3.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/2
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Mönchengladbach (Tyskland) den 2. november 2011 — Gisbert Thöne mod MF Global UK Ltd og Frank Kucksdorf
 (Sag C-552/11)
 2012/C 65/04
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landgericht Mönchengladbach
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Gisbert Thöne
 Sagsøgt: MF Global UK Ltd og Frank Kucksdorf
 Sagen blev ved Domstolens kendelse af 8. december 2011 slettet fra Domstolens register.


text:
4.7.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 209/9
 Gennemgangen af det prñjudicielle spùrgsmål har intet 4) Rådet for Den Europñiske Union bñrer sine egne
 frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 1 i omkostninger.
 Kommissionens beslutning 96/239/EF af 27. marts 1996
 om visse hasteforanstaltninger til beskyttelse mod bovin (1) EFT C 197 af 6.7.1996.
 spongiform encephalopati.
 (1) EFT C 197 af 6.7.1996.
 DOMSTOLENS DOM
 af 5. maj 1998
 DOMSTOLENS DOM i sag C-386/96 P, SocieÂteÂ Louis Dreyfus & Cie mod
 af 5. maj 1998 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 i sag C-180/96, Det Forenede Kongerige Storbritannien og (Nùdhjñlp fra Fñllesskabet til staterne i det tidligere Sov-
 Nordirland mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- jetunionen Ð lån Ð remburs Ð annullationssùgsmål Ð
 skaber, stùttet af Rådet for Den Europñiske Union (1) formaliteten Ð kravet om, at sagsùgeren skal vñre umid-
 delbart berùrt)
 (Landbrug Ð veterinñrpoliti Ð hasteforanstaltninger mod
 bovin spongiform encephalopati Ð »kogalskab«) (98/C 209/18)
 (98/C 209/17)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: engelsk)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-386/96 P, SocieÂteÂ Louis Dreyfus & Cie, Paris, ved
 I sag C-180/96, Det Forenede Kongerige Storbritannien og advokat Robert Saint-Esteben, Paris, og med valgt adresse
 Nordirland (befuldmñgtiget: Lindsey Nicoll, bistået af i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31, Grand-Rue,
 Nicholas Lyell, Paul Lasok og David Anderson), mod angående appel af dom afsagt den 24. september 1996 af
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld- De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Tredje
 mñgtigede: Dierk Booû og James Macdonald Flett), stùttet Afdeling) i sag T-485/93, Dreyfus mod Kommissionen,
 af Rådet for Den Europñiske Union (befuldmñgtigede: Sml. II, s. 1101, hvori der er nedlagt påstand om ophñ-
 Arthur Brautigam og Moyra Sims) angående en påstand velse af dommen Ð den anden part i appelsagen er Kom-
 om annullation af Kommissionens beslutning 96/239/EF af missionen for De Europñiske Fñllesskaber ved juridisk
 27. marts 1996 om visse hasteforanstaltninger til beskyt- konsulent Marie-JoseÂ Jonczy og Nicholas Khan, har Dom-
 telse mod bovin spongiform encephalopati (EFT L 78 af stolen, sammensat af prñsidenten, G. C. Rodríguez Igle-
 28.3.1996, s. 47) og visse andre dispositioner fra Kommis- sias, afdelingsformñndene C. Gulmann, H. Ragnemalm,
 sionens side, har Domstolen, sammensat af prñsidenten, M. Wathelet (refererende dommer) og R. Schintgen samt
 G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformñndene C. Gul- dommerne G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida,
 mann, H. Ragnemalm, M. Wathelet og R. Schintgen samt P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, D. A. O. Edward, J.-P.
 dommerne G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, L. Sevón og K. M. Ioan-
 Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. nou; generaladvokat: A. La Pergola; justitssekretñr: ekspe-
 Jann og L. Sevón (refererende dommer); generaladvokat: ditionssekretñr D. Louterman-Hubeau, den 5. maj 1998
 G. Tesauro; justitssekretñr: fuldmñgtig L. Hewlett, den afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 5. maj 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Den af Det Forenede Kongerige Storbritannien og 1) Den af Retten i Fùrste Instans afsagte dom af 24. sep-
 Nordirland anlagte sag afvises, for så vidt den angår tember 1996 i sag T-485/93, Dreyfus mod Kommissio-
 Kommissionens udtalelser af 10. april, 13. april og nen, ophñves for så vidt angår afvisningen af den af
 8. maj 1996 Louis Dreyfus & Cie nedlagte annullationspåstand.
 2) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin- 2) Sagen hjemvises til Retten i Fùrste Instans til afgùrelse
 des, for så vidt den af Det Forenede Kongerige Storbri- i realiteten.
 tannien og Nordirland anlagte sag angår annullation
 af Kommissionens beslutning 96/239/EF af 27. marts
 3) Afgùrelsen om sagens omkostninger udsñttes.
 1996 om visse hasteforanstaltninger til beskyttelse
 mod bovin spongiform encephalopati.
 (1) EFT C 40 af 8.2.1997.
 3) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 betaler sagens omkostninger.


text:
17.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 94/13
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Femte Afdeling)
 af 12. december 2003
 i sag C-258/02 P, Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).
 (Appel - forordning (EØF) nr. 1896/2000 - biocidholdige produkter - annullationssøgsmål - afvisning - åbenbart, at appellen skal forkastes)
 (2004/C 94/26)
 Processprog: engelsk
 I sag C-258/02 P, Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH, Kirchheimbolanden (Tyskland), ved advokaterne K. van Maldegem og C. Mereu), angående appel af kendelse afsagt den 29. april 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-339/00, Bactria mod Kommissionen (Sml. II, s. 2287), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne kendelse — de andre parter i sagen er Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: R.B. Wainwright og L. Ström), og med valgt adresse i Luxembourg, Eurobrom BV, Rijswijk (Nederlandene), Lonza GmbH, Wuppertal (Tyskland), Arch Chemicals SA, Paris (Frankrig), og Troy Chemical Company BV, Maassluis (Nederlandene), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann (refererende dommer), og dommerne A. La Pergola og R. Silva de Lapuerta; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 12. december 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 233 af 28.9.2002.


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/26
 Sag anlagt den 22. maj 2012 — Micrus Endovascular mod KHIM — Laboratorios Delta (DELTA)
 (Sag T-218/12)
 2012/C 217/55
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Micrus Endovascular LLC (Wilmington, De Forenede Stater) (ved barrister B. Brandreth)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Laboratorios Delta Lda (Queluz, Portugal)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. marts 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 244/2011-2) annulleres.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale de omkostninger, som sagsøgeren har afholdt i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret og prøvelsen for Retten.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Micrus Endovascular LLC
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »DELTA« for varer i klasse 10 — EF-varemærkeansøgning nr. 6655906
 Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Laboratorios Delta Lda
 De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Den internationale varemærkeregistrering nr. 131374 af figurmærket »DELTA PORTUGAL« for varer i klasse 5, den portugisiske varemærkeregistrering nr. 140578 af figurmærket »DELTA PORTUGAL« for varer i klasse 5, registreret firmanavn nr. 23113 »LABORATORIOS DELTA«
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.


text:
20.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/32
 Sag anlagt den 1. februar 2017 — Westbrae Natural mod EUIPO — Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM)
 (Sag T-65/17)
 (2017/C 086/42)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Westbrae Natural, Inc. (Delaware, De Forenede Stater) (ved Barrister D. McFarland)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Neckarsulm, Tyskland)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger: Westbrae Natural, Inc.
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »COCONUT DREAM« — registreringsansøgning nr. 13 599 501
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 2. november 2016 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 182/2016-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Sagsøgeren tillægges sagsomkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/39
 EU-Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 29. marts 2007 — Cwik mod Kommissionen
 (Sag F-31/05) (1)
 (Tjenestemænd - bedømmelse - karriereudviklingsrapport - bedømmelsesåret 2003 - annullationssøgsmål - retsstridighedsindsigelse - åbenbart fejlskøn)
 (2007/C 96/80)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Michael Cwik (Tervuren, Belgien) (ved avocat N. Lhoëst)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. Lozano Palacios og J. Currall, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Dels annullation af den for sagsøgeren udfærdigede karriereudviklingsrapport for perioden fra 1. januar til31. december 2003 og om fornødent af afgørelsen af 24. januar 2005 om afslag på sagsøgerens klage over REC 2003 samt dels påstand om, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale en symbolsk erstatning på en euro.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 193 af 6.8.2005 (sag oprindeligt registreret ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans under nr. T-200/05 og henvist til Retten for EU-Personalesager ved kendelse af 15.12.2005).


text:
16.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungarn) den 3. maj 2016 — Glencore Grain Hungary Kft. mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 (Sag C-254/16)
 (2016/C 296/24)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Glencore Grain Hungary Kft.
 Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 183 i direktiv 2006/112 (1) fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, der foreskriver, at fristen for tilbagebetaling af overskydende moms forlænges til datoen for fremsendelsen af den i forbindelse med en kontrol udfærdigede rapport, når den afgiftspligtige person inden for rammerne af en sag om afgiftskontrol, der er indledt inden 30 dage efter modtagelsen af tilbagebetalingskravet, er blevet pålagt en bøde for manglende opfyldelse af sine forpligtelser?
 2)
 Er momsdirektivets artikel 183, når der henses til princippet om afgiftens neutralitet og proportionalitetsprincippet, til hinder for en national lovgivning, der i en situation, hvor et beløb udbetales med forsinkelse, udelukker betaling af morarenter, når den afgiftspligtige person i forbindelse med en kontrol vedrørende udbetalingen af dette beløb er blevet pålagt en sanktion af myndigheden for ikke at overholde samarbejdspligten, selv om denne kontrol, der har varet flere år, har trukket ud på grund af forhold, der ikke hovedsageligt kan tilskrives den afgiftspligtige person?
 3)
 Skal artikel 183 i direktiv 2006/112 og effektivitetsprincippet fortolkes således, at et krav om betaling af renter, der vedrører afgifter, som i strid med EU-retten er tilbageholdt eller ikke tilkendt, er en subjektiv rettighed, der følger direkte af EU-retten selv, således at en påvisning af en tilsidesættelse af EU-retten og af manglende tilbagebetaling af afgift er tilstrækkelig til at gøre et rentekrav gældende ved medlemsstaternes retsinstanser eller andre myndigheder?
 4)
 Såfremt nærværende ret på baggrund af besvarelsen af de ovenfor nævnte spørgsmål i tvisten i hovedsagen måtte fastslå, at medlemsstatens nationale lovgivning er i strid med momsdirektivets artikel 183, vil den da handle i overensstemmelse med EU-retten, hvis den finder, at afslaget på at betale morarenter i medlemsstaternes myndigheders afgørelser er i strid med momsdirektivets artikel 183?
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
4.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/24
 Sag anlagt den 12. juni 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-284/07)
 (2007/C 183/43)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Caeiros og D. Kukovec, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, i Kommissionens direktiv 2005/51/EF af 7. september 2005 om ændring af bilag XX til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF og bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF om offentlige kontrakter (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 —
 Subsidiært fastslås det, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til denne bestemmelse, idet den under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen om disse foranstaltninger.
 —
 Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 31. januar 2006.
 (1) EUT L 257, s. 127.


text:
2.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 194/19
 Sag anlagt den 4. maj 2011 — Stichting Greenpeace Nederland og PAN Europe mod Kommissionen
 (Sag T-232/11)
 2011/C 194/31
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Stichting Greenpeace Nederland (Amsterdam, Nederlandene) og Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgien) (ved advokat B. Kloostra)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Det fastslås, at Kommissionens afgørelse af 1. marts 2011 (Ares(2011)223668) er i strid med forordning nr. 1367/2006/EF (1).
 —
 Kommissionens afgørelse af 1. marts 2011 (Ares(2011)223668) annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at vurdere substansen i anmodningen af 20. december 2010 om intern prøvelse inden for en periode, der fastsættes af Retten.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført to anbringender.
 1)
 Med det første anbringende gøres gældende, at sagsøgte er forpligtet til at gennemføre en intern prøvelse af direktiv 2010/77/EU (2), således som sagsøgerne har anmodet om, idet nævnte direktiv som anført af sagsøgte ikke finder almindelig anvendelse, men snarere er en forvaltningsakt, der indeholder konkrete og individuelle afgørelser på grundlag af individuelle ansøgninger fra de berørte producenter.
 2)
 Med det andet anbringende gøres gældende, at den anfægtede afgørelse er i strid med forordning nr. 1367/2006/EF, idet direktiv 2010/77/EU indeholder flere forvaltningsakter om individuelle afgørelser vedrørende individuelle ansøgninger. Endvidere henset til at det nævnte direktiv ikke er vedtaget som led i Kommissionens lovgivningskompetence, bør adgangen til klage og domstolsprøvelse vedrørende direktivet sikres.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6.9.2006 om anvendelse af Århuskonventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer (EUT L 264, s. 13).
 (2) Kommissionens direktiv 2010/77/EU af 10.11.2010 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for så vidt angår udløbsdatoerne for optagelse af visse aktivstoffer i bilag I (EUT L 293, s. 48).


text:
20.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 327/26
 Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 30. oktober 2008 — Frankrig mod Kommissionen
 (Sag T-257/07 R II)
 (Særlige rettergangsformer - veterinærkontrol - forordning (EF) nr. 999/2001 - udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier - forordning (EF) nr. 746/2008 - begæring om udsættelse af gennemførelse - fumus boni juris - uopsættelighed - interesseafvejning)
 (2008/C 327/48)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Den Franske Republik (ved E. Belliard, R. Loosli-Surrans, A.-L. During og G. de Bergues, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Nolin og A. Bordes, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved C. Gibbs og I. Rao, derefter ved I. Rao, som befuldmægtigede, bistået af barrister T. Ward)
 Sagens genstand
 Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 746/2008 af 17. juni 2008 om ændring af bilag VII til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (EUT L 202, s. 11), for så vidt som den i kapitel A i bilag VII indsætter punkt 2.3, litra b), nr. iii), punkt 2.3, litra d), og punkt 4.
 Konklusion
 1)
 Anvendelsen af bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 746/2008 af 17. juni 2008 om ændring af bilag VII til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier udsættes indtil domsafsigelsen i hovedsagen, for så vidt som den i kapitel A i bilag VII til forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 indsætter punkt 2.3, litra b), nr. iii), punkt 2.3, litra d), og punkt 4.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.