text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/8
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 7. september 2004
 i sag C-1/03, straffesag mod Paul Van de Walle m.fl. og Texaco Belgium SA (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d'appel de Bruxelles) (1)
 (Miljø - affald - direktiv 75/442/EØF og 91/156/EØF - begreberne »affald«, »producent af affald« og »indehaver af affald« - jord, hvori der er udsivet kulbrinter fra en utæthed - selvstændig drift af en tankstation, som tilhører et olieselskab)
 (2004/C 262/16)
 Processprog: fransk
 I sag C-1/03, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Cour d'appel de Bruxelles (Belgien), ved dom af 3. december 2002, registreret på Domstolen den 3. januar 2003, i den for denne ret verserende straffesag mod Paul Van de Walle, Daniel Laurent, Thierry Mersch og Texaco Belgium SA, procesdeltager: Région de Bruxelles-Capitale, har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne J.-P. Puissochet (refererende dommer), R. Schintgen, F. Macken og N. Colneric; generaladvokat: J. Kokott; justitssekretær: R. Grass, den 7. september 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Kulbrinter, der er spildt ved et uheld og er skyld i en forurening af jord og grundvand, er affald som omhandlet i artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991. Det samme gælder den jord, der er forurenet med kulbrinterne, også når den forurenede jord ikke er blevet udgravet. Under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende kan det olieselskab, der forsyner tankstationen, kun anses for indehaver af affaldet i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra c), i direktiv 75/442, hvis den udsivning fra tankstationens opbevaringstanke, der er skyld i affaldet, skyldes selskabets adfærd.
 (1) EFT C 44 af 22.2.2003.


text:
C 95/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.3.2001
 Sag anlagt den 22. januar 2001 af Stefano Benini mod Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Ansættelsesmyndighedens afgørelse i skrivelse af 24. fe-
 (Sag T-15/01)
 bruar 2000 om fremtidigt kun at overføre 19 % i stedet
 for 35 % af sagsøgerens månedlige nettoløn annulleres.
 (2001/C 95/39)
 — Administrationschefernes afgørelse nr. 102/84 godkendt
 under det 149. møde den 6. april 1984 annulleres, for så
 (Processprog: italiensk)
 vidt ansættelsesmyndigheden herved bemyndiges til at
 begrænse overførslen til 19 % i stedet for 35 %.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22. januar 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Stefano Benini ved advokaterne — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren et midlertidigt
 Bruno Nascimbene og Massimo Condinanzi og med valgt beløb på 5 000 EUR samt morarenter i erstatning og
 adresse i Luxembourg. renter for lidte tab, der vil blive opgjort på et senere
 tidspunkt.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Kommissionens afgørelse af 28. september 2000 om
 afvisning af sagsøgerens klage nr. 169/2000 af 28. marts
 2000 annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 Sagsøgeren, der er tjenestemand ved Kommissionen i Bruxelles,
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter har erhvervet en beboelsesejendom i London. Erhvervelsen er
 delvis finansieret i Det Forenede Kongeriget med et realkredit-
 lån med en løbetid på ti år, der tilbagebetales ved månedlige
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme afdrag.
 som i sag T-11/01, Mascetti mod Kommissionen (1).
 Som følge heraf har sagsøgeren anmodet om at få overført
 (1) Endnu ikke trykt i EFT. 35 % af sin månedlige nettoløn til Det Forenede Kongerige i
 henhold til artikel 17, stk. 2, i vedtægtens bilag VII.
 Kommissionen har begrænset overførslen til højst 19 % med
 den begrundelse, at et sådant loft kan udledes ved en analog
 anvendelse af administrationschefernes afgørelse nr. 102/84.
 Sagsøgeren har anført, at denne begrænsning er retsstridig og
 hverken er i overensstemmelse med vedtægtens bestemmelser
 Sag anlagt den 24. januar 2001 af Georgios Rounis mod eller ordningen vedrørende de nærmere vilkår for overførsel af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber en del af en tjenestemands indtægter.
 (Sag T-17/01)
 Sagsøgeren har ligeledes anført, at ansættelsesmyndigheden
 har tilsidesat vedtægtens artikel 62 og 63, og at dens afgørelse
 (2001/C 95/40) er truffet på grundlag af upræcise begrundelser for så vidt
 angår de faktiske og retlige omstændigheder, og indebærer, at
 sagsøgeren administrativt diskrimineres i forhold til andre
 (Processprog: fransk) tjenestemænd i samme situation.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 24. januar 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Georgios Rounis, Bruxelles, ved
 advokat Eric Boigelot og med valgt adresse i Luxembourg.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
3.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/1
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 14. juli 2005
 i sag C-180/00, Kongeriget Nederlandene mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Associeringsordning for oversøiske lande og territorier - indførsler af sukker og blandinger af sukker og kakao - forordning (EF) nr. 465/2000 - annullationssøgsmål - beskyttelsesforanstaltninger - proportionalitet)
 (2005/C 217/02)
 Processprog: nederlandsk
 I sag C-180/00, angående et annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF, anlagt den 12. maj 2000, Kongeriget Nederlandene (befuldmægtigede: M. Fierstra og J. van Bakel) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: T. van Rijn og C. van der Hauwaert), støttet af Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: N. Díaz Abad), og af Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. de Bergues og D. Colas), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (refererende dommer), G. Arestis og J. Klučka; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 14. juli 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Spanien og Den Franske Republik bærer deres egne omkostninger.
 (1) EFT C 211 af 22.7.2000.


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/62
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 23. september 2009 — GlaxoSmithkline m.fl. mod KHIM — Serono Genetics Institute (FAMOXIN)
 (Sagerne T-493/07, T-26/08 og T-27/08) (1)
 (EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket FAMOXIN - de ældre nationale ordmærker LANOXIN - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 52, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 53, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr.207/2009) - bevis for brugen - artikel 56, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 57, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2009/C 267/109
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: GlaxoSmithkline SpA (Verona, Italien), Laboratórios Wellcome de Portugal, Lda (Algés, Portugal), og The Wellcome Foundation Ltd (Greenford, Middlesex, Det Forenede Kongerige) (ved avocat R. Gilbey)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral og D. Botis, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Serono Genetics Institute SA (Évry, Frankrig)
 Sagens genstand
 Påstande i tre søgsmål om annullation af afgørelser truffet den 14. september 2007 (sag R 8/2007-1), den 20. november 2007 (sag R 10/2007-1) og den 19. november 2007 (sag R 9/2007-1) af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) vedrørende sager om annullation mellem på den ene side GlaxoSmithkline SpA, Laboratórios Wellcome de Portugal, Lda og The Wellcome Foundation Ltd og på den anden side Serono Genetics Institute SA.
 Konklusion
 1)
 Sagerne T-493/07, T-26/08 og T-27/08 forenes med henblik på denne dom.
 2)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 3)
 GlaxoSmithkline SpA, Laboratórios Wellcome de Portugal, Lda og The Wellcome Foundation Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 51 af 23.2.2008.


text:
9.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 81/22
 Sag anlagt den 5. december 2014 — Gazprom Neft mod Rådet
 (Sag T-799/14)
 (2015/C 081/29)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Gazprom Neft OAO (Sankt Petersborg, Rusland) (ved advokat L. Van den Hende og solicitor S. Cogman)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Artikel 1, nr. 3), i Rådets afgørelse 2014/659/FUSP af 8. september 2014 (1), der indsætter artikel 4a i Rådets afgørelse 2014/512/FUSP, annulleres.
 —
 Artikel 1, nr. 3), i Rådets forordning nr. 960/2014 af 8. september 2014 (2), der indsætter artikel 3a i Rådets forordning nr. 833/2014, annulleres.
 —
 Artikel 1, nr. 1), og bilag til Rådets afgørelse 2014/659/FUSP, i det omfang artikel 1, stk. 2, litra b)-d), artikel 1, stk. 3, og bilag III indsættes i Rådets afgørelse 2014/512/FUSP, annulleres, for så vidt som disse bestemmelser vedrører sagsøgeren.
 —
 Artikel 1, nr. 5), artikel 1, nr. 9), og bilag III til Rådets forordning nr. 960/2014, i det omfang artikel 5, stk. 2, litra b)-d), artikel 5, stk. 3, og bilag VI indsættes i Rådets forordning nr. 833/2014, annulleres, for så vidt som disse bestemmelser vedrører sagsøgeren.
 —
 Artikel 1, nr. 4), i Rådets afgørelse 2014/659/FUSP, som erstatter artikel 7, stk. 1, litra a), i Rådets afgørelse 2014/512/FUSP annulleres, for så vidt som denne bestemmelse vedrører sagsøgeren.
 —
 Artikel 1, nr. 5a), i Rådets forordning (EU) nr. 960/2014, som erstatter artikel 11, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EU) nr. 833/2014, annulleres, for så vidt som denne bestemmelse vedrører sagsøgeren, og
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i nærværende sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.
 1.
 Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 296 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) på grund af manglende begrundelse, eftersom bl.a. hverken Rådets afgørelse 2014/659/FUSP eller Rådets forordning nr. 960/2014 end forsøger at forklare, hvorfor sagsøgerens ukonventionelle olieprojekter er genstand for målrettede restriktive foranstaltninger.
 2.
 Andet anbringende om, at artikel 215 TEUF ikke er rette hjemmel for de anfægtede bestemmelser i Rådets forordning (EU) nr. 960/2014, og at artikel 29 TEU ikke er rette hjemmel for de anfægtede bestemmelser i Rådets afgørelse 2014/659/FUSP.
 3.
 Tredje anbringende om, at de anfægtede bestemmelser er i strid med partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Rusland (3).
 4.
 Fjerde anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og de grundlæggende rettigheder. De anfægtede bestemmelser udgør et uforholdsmæssigt indgreb i sagsøgerens frihed til at oprette og drive egen virksomhed og ejendomsret. De er ikke egnede til at nå deres mål (og er derfor også unødvendige), og under alle omstændigheder pålægger de byrder, der langt overstiger eventuelle fordele.
 (1) Rådets afgørelse 2014/659/FUSP af 8.9.2014 om ændring af afgørelse 2014/512/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT L 271, s. 54).
 (2) Rådets forordning (EU) nr. 960/2014 af 8.9.2014 om ændring af forordning (EU) nr. 833/2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT L 271, s. 3).
 (3) Rådets og Kommissionens afgørelse af 30.10.1997 om indgåelse af partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side (EFT 1997 L 327, s. 1).


text:
C 173/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16.6.2001
 DOMSTOLENS DOM artikel 1, nr. 2, i forordning (EØF) nr. 2849/92 finder anvendelse
 på kuglelejer fremstillet af Nachi Fujikoshi Corporation og indført af
 af 15. februar 2001 Nachi Europe GmbH, er endelig.
 i sag C-239/99, Nachi Europe GmbH mod Hauptzollamt (1) EFT C 246 af 28.8.1999.
 Krefeld (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanz-
 gericht Düsseldorf) (1)
 (»Fælles handelspolitik — beskyttelse mod dumping —
 artikel 1, nr. 2, i forordning (EØF) nr. 2849/92 — ændring
 af den endelige antidumpingtold på importen af kuglelejer
 med største udvendige diameter på over 30 mm med oprindel-
 se i Japan — præjudiciel forelæggelse til prøvelse af gyldighe- DOMSTOLENS DOM
 den — tilfælde, hvor sagsøgeren i hovedsagen har undladt at
 anlægge annullationssøgsmål til prøvelse af forordningens af 20. februar 2001
 gyldighed«)
 i sag C-192/99, The Queen mod Secretary of State for the
 (2001/C 173/12)
 Home Department, ex parte: Manjit Kaur, procesdeltager:
 Justice (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High
 Court of Justice (England & Wales) (1)
 (Processprog: tysk)
 (»Unionsborgerskab — statsborgerskab i en medlemsstat —
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- Det Forenede Kongeriges erklæringer vedrørende definitio-
 gjort i Samling af Afgørelser) nen af udtrykket »statsborger« — »British Overseas Citi-
 zen««)
 I sag C-239/99, angående en anmodning, som Finanzgericht
 Düsseldorf (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet (2001/C 173/13)
 til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 Nachi Europe GmbH mod Hauptzollamt Krefeld, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende gyldigheden af artikel 1, nr. 2, (Processprog: engelsk)
 i Rådets forordning (EØF) nr. 2849/92 af 28. september 1992
 om ændring af den ved forordning (EØF) nr. 1739/85 indførte
 endelige antidumpingtold på importen af kuglelejer med (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 største udvendige diameter på over 30 mm med oprindelse i gjort i Samling af Afgørelser)
 Japan (EFT L 286, s. 2), har Domstolen, sammensat af
 præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene
 C. Gulmann, A. La Pergola (refererende dommer), M. Wathelet I sag C-192/99, angående en anmodning, som High Court of
 og V. Skouris samt dommerne D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet, Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Crown
 P. Jann, L. Sevón, R. Schintgen og F. Macken; generaladvokat: Office) (Det Forenede Kongerige), i medfør af artikel 234 EF
 F.G. Jacobs; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 den 15. februar 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder sag, The Queen mod Secretary of State for the Home Depart-
 således: ment, ex parte: Manjit Kaur, procesdeltager: Justice, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens
 artikel 8 og 8 A (efter ændring nu artikel 17 EF og 18 EF), af
 Hverken den af Retten i Første Instans afsagte dom af 2. maj 1995 den erklæring fra regeringen for Det Forenede Kongerige
 (forenede sager T-163/94 og T-165/94), NTN Corporation og Storbritannien og Nordirland vedrørende definitionen af ud-
 Koyo Seiko mod Rådet, eller Domstolens dom af 10. februar 1998 trykket statsborgere, som er optaget som bilag til slutakten til
 (sag C-245/95 P), Kommissionen mod NTN og Koyo Seiko, har traktaten vedrørende Kongeriget Danmarks, Irlands og Det
 påvirket gyldigheden af artikel 1, nr. 2, i Rådets forordning (EØF) Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse
 nr. 2849/92 af 28. september 1992 om ændring af den ved af De Europæiske Fællesskaber (EFT Særudgave, 27.3.1972,
 forordning (EØF) nr. 1739/85 indførte endelige antidumpingtold s. 196), af den nye erklæring fra regeringen for Det Forenede
 på importen af kuglelejer med største udvendige diameter på over Kongerige Storbritannien og Nordirland vedrørende definitio-
 30 mm med oprindelse i Japan, for så vidt som der derved fastsættes nen af udtrykket »statsborgere« (EFT C 23, 1983, s. 1) og af
 en antidumpingtold på kuglelejer fremstillet af Nachi Fujikoshi erklæring nr. 2 om statsborgerskab i en medlemsstat, der er
 Corporation. optaget som bilag til slutakten til traktaten om Den Europæiske
 Union (EFT C 191, 1992, s. 98), har Domstolen, sammensat
 En importør af disse varer, som Nachi Europe GmbH, som utvivlsomt af præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene
 havde ret til at anlægge sag ved Retten med påstand om annullation C. Gulmann, A. La Pergola, M. Wathelet og V. Skouris samt
 af den antidumpingtold, som blev pålagt disse varer, men som ikke dommerne D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón
 har udnyttet sin søgsmålsret, kan ikke senere for en national ret (refererende dommer), R. Schintgen og F. Macken; generaladvo-
 påberåbe sig, at antidumpingtolden er ugyldig. I en sådan sag er den kat: P. Léger; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den
 nationale ret bundet af, at den antidumpingtold, som i henhold til 20. februar 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:


text:
C 135/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.5.2000
 — Såfremt der gives medhold i annullationspåstanden, opret- »generelle regler for en obligatorisk mærkningsordning for
 holdes virkningerne af den annullerede forordning, indtil oksekød«, inden for den fastsatte frist.
 Parlamentet og Rådet har udstedt en ny retsakt i overens-
 stemmelse med artikel 152 EF. (1) EFT L 334 af 28.12.1999, s. 1.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 820/97 af 21.4.1997 om indførelse af
 — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om
 mærkning af oksekød og oksekødsprodukter (EFT L 117 af
 7.5.1997, s. 1).
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Rådets manglende kompetence: forordning nr. 2772/1999 Slettelse af de forenede sager C-400/97, C-401/97 og
 er udstedt med hjemmel i artikel 19 i forordning (EF) C-402/97 (1)
 nr. 820/97 (2), hvorved Rådet i overensstemmelse med
 tredje led i artikel 202 EF forbeholdt sig retten til selv (2000/C 135/18)
 direkte at udøve gennemførelsesbeføjelserne. Imidlertid
 har Rådet ved udstedelsen af forordning nr. 2772/1999 Ved kendelse af 16. februar 2000 har præsidenten for De
 ændret den tidsmæssige anvendelse af forordning (EF) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at de forenede
 nr. 820/97 og har således handlet uden for området for sager C-400/97, C-401/97 og C-402/97, Administración del
 sine gennemførelsesbeføjelser, som hverken tildeler Rådet Estado mod Juntas Generales de Giupúzcoa m.fl. (anmodning
 en beføjelse til at forlænge den frivillige mærkningsordning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia del
 ud over den 31. december 1999 eller til at udsætte Paı́s Vasco), skal slettes af registeret.
 indførelsen af den obligatoriske mærkningsordning for
 oksekød. (1) EFT C 41 af 7.2.1998.
 — Tilsidesættelse af Parlamentets beføjelser: ved den omtviste-
 de forordning har Rådet i realiteten ændret indholdet af
 forordning (EF) nr. 820/97. Rådet har ved at udstede Slettelse af sag C-152/99 (1)
 forordningen med hjemmel i artikel 19 i forordning (EF)
 nr. 820/97 i stedet for at følge proceduren i artikel 152 EF, (2000/C 135/19)
 udelukket Europa-Parlamentet fra at deltage i en fælles
 beslutning og har således tilsidesat dettes beføjelser. Ved kendelse af 21. februar 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-152/99,
 — Tilsidesættelse af forordning (EF) nr. 820/97: Rådet har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland,
 ikke overholdt de forpligtelser, som det selv har opstillet i skal slettes af registeret.
 artikel 19 i forordning (EF) nr. 820/97, idet det ikke
 har udstedt gennemførelsesforanstaltninger, som udgør (1) EFT C 188 af 3.7.1998.


text:
11.8.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 243/13
 Rettens dom af 5. juli 2012 — Grækenland mod Kommissionen
 (Sag T-86/08) (1)
 (EUGFL - Garantisektionen - udgifter, der ikke kan finansieres - frugt og grøntsager - landdistriktsudvikling - tilsidesættelse af betalingsfrist - opfyldelse af en af Domstolen afsagt dom - retskraft - frist på 24 måneder - proportionalitetsprincippet)
 2012/C 243/23
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Den Hellenske Republik (først ved V. Kontolaimos, S. Charitaki og M. Tassopoulou, derefter ved M. Tassopoulou, I. Chalkias og K. Tsagkaropoulos, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved H. Tserepa-Lacombe, som befuldmægtiget, bistået af advokat P. Katsimani)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2008/68/EF af 20. december 2007 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (EUT L 18, s. 12), for så vidt som den omhandler visse udgifter afholdt af Den Hellenske Republik
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 142 af 7.6.2008.


text:
25.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 199/46
 EU-Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 5. juli 2007 — Abarca Montiel m.fl. mod Kommissionen
 (Sag F-24/06) (1)
 (Personalesag - kontraktansatte - indplacering og aflønning - Kontoret for Infrastruktur og Logistik i Bruxelles (OIB) - barneplejersker - tidligere arbejdstagere efter belgisk ret - ændret ansættelsesordning - ligebehandling)
 (2007/C 199/89)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Sabrina Abarca Montiel (Wauthier-Braine, Belgien) m.fl. (ved avocat L. Vogel)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Martin og L. Lozano Palacios, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af Kommissionens afslag på de klager, sagsøgerne havde indgivet over de afgørelser, hvorved deres indplacering og aflønning som kontraktansatte var blevet fastsat.
 Konklusion
 1)
 De afgørelser, hvorved Kommissionen fastsatte sagsøgernes aflønning i henhold til de ansættelseskontrakter som kontraktansatte, der var indgået i april 2005, annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes Kommissionen.
 3)
 Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de af sagsøgerne afholdte omkostninger.
 4)
 Sagsøgerne bærer halvdelen af deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 6.5.2006, s. 33.


text:
10.1.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 7/7
 oprindelse, nyder en beskyttelse i importmedlemsstaten, der er straffesag mod Piergiorgio Gambelli m.fl. at opnå en præjudi-
 uafhængig af en mulig risiko for vildledning, og som gør det ciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 43 EF og
 muligt at hindre import af en vare, der lovligt er bragt i 49 EF, har Domstolen, sammensat af præsidenten, V. Skouris,
 omsætning i en anden medlemsstat. afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans og
 J.N. Cunha Rodrigues, samt dommerne D.A.O. Edward (refere-
 3) Artikel 307, stk. 1, EF skal fortolkes således, at den gør det rende dommer), R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric og S. von
 muligt for en ret i en medlemsstat — under forbehold for den Bahr; generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: ekspeditions-
 prøvelse, som den skal foretage, navnlig med hensyn til de sekretær H.A. Rühl, den 6. november 2003 afsagt dom, hvis
 elementer, som fremgår af denne dom — at anvende bestemmel- konklusion lyder således:
 ser i bilaterale traktater som dem, der er omhandlet i hovedsagen,
 der er indgået mellem denne stat og et tredjeland, vedrørende
 beskyttelse af en betegnelse i dette tredjeland, selv hvis disse En national lovgivning, der — under trussel om straf — indeholder
 bestemmelser viser sig at være i strid med EF-traktatens et forbud mod udøvelse af virksomhed med indsamling, modtagelse,
 bestemmelser, fordi der er tale om en forpligtelse, der følger af registrering og videresendelse af tilbud om væddemål, navnlig
 konventioner, som er indgået forud for tidspunktet for den vedrørende sportsbegivenheder, uden en koncession eller tilladelse, der
 pågældende medlemsstats tiltrædelse af Den Europæiske Union. er udstedt af den pågældende medlemsstat, udgør en restriktion for
 Indtil et af de midler, der er nævnt i artikel 307, stk. 2, EF, gør etableringsfriheden og for den frie udveksling af tjenesteydelser i
 det muligt at fjerne eventuelle uoverensstemmelser mellem en medfør af artikel 43 EF, henholdsvis artikel 49 EF. Det tilkommer
 konvention, der er indgået forud for en sådan tiltrædelse, og den forelæggende ret at afgøre, om den nationale lovgivning under
 traktaten, giver artikel 307, stk. 1, EF medlemsstaten mulighed hensyn til den måde, hvorpå den konkret gennemføres, virkelig har de
 for at fortsætte med at anvende en sådan konvention, i det formål, der kunne begrunde den, og om de restriktioner, som den
 omfang den indeholder forpligtelser, som fortsat er folkeretligt pålægger, ikke virker uforholdsmæssige i forhold til disse formål.
 bindende for den.
 (1) EFT C 245 af 1.9.2001.
 (1) EFT C 245 af 1.9.2001.
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 af 6. november 2003 af 25. november 2003
 i sag C-243/01, Piergiorgio Gambelli m.fl. (anmodning om
 i sag C-278/01, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Ascoli
 skaber mod Kongeriget Spanien (1)
 Piceno) (1)
 (»Etableringsret — fri udveksling af tjenesteydelser — (»Traktatbrud — dom, hvorved Domstolen fastslog, at der
 indsamling i en medlemsstat af indsatser i væddemål vedrø- forelå traktatbrud — manglende opfyldelse — artikel 228
 rende sportsbegivenheder og videresendelse via Internettet til EF — økonomiske sanktioner — tvangsbøde — badevands-
 en anden medlemsstat — strafsanktioneret forbud — natio- kvalitet — direktiv 76/160/EØF«)
 nal ordning, der forbeholder visse organer retten til at
 indsamle indsatser i væddemål«)
 (2004/C 7/11)
 (2004/C 7/10)
 (Processprog: spansk)
 (Processprog: italiensk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-278/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 I sag C-243/01, angående en anmodning, som Tribunale di ber (befuldmægtiget: G. Valero Jordana) mod Kongeriget
 Ascoli Piceno (Italien) i medfør af traktatens artikel 234 EF har Spanien (befuldmægtiget: S. Ortiz Vaamonde), angående en
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende påstand om dels, at det fastslås, at Kongeriget Spanien ikke har
 ---pagebreak--- C 7/8 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.1.2004
 opfyldt Domstolens dom af 12. februar 1998, Kommissionen DOMSTOLENS DOM
 mod Spanien (sag C-92/96, Sml. I, s. 505), og således har
 tilsidesat sine forpligtelser i medfør af artikel 228 EF, idet det
 — i strid med de forpligtelser, der følger af artikel 4 i Rådets
 (Femte Afdeling)
 direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af
 badevand (EFT 1976 L 31, s. 1) — ikke har truffet de fornødne
 foranstaltninger for at sikre, at badevandskvaliteten i indlandet
 i Spanien er bragt i overensstemmelse med de grænseværdier, af 6. november 2003
 der er fastsat i henhold til direktivets artikel 3, dels at
 Kongeriget Spanien tilpligtes til Kommissionen, på kontoen
 »Det Europæiske Fællesskabs egne indtægter«, at indbetale en
 i sag C-293/00, Kongeriget Nederlandene mod Kommis-
 tvangsbøde på 45 600 EUR for hver dags forsinkelse med
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 gennemførelsen af de fornødne foranstaltninger til opfyldelse
 af dommen i sagen Kommissionen mod Spanien, regnet fra
 afsigelsen af dommen i den foreliggende sag indtil den dag,
 hvor dommen i sagen Kommissionen mod Spanien er opfyldt, (»Annullation af Kommissionens beslutning 2000/362/EF
 har Domstolen, sammensat af præsidenten, V. Skouris, afde- af 25. maj 2000 om den samlede EF-støtte til udryddelse af
 lingsformændene C.W.A. Timmermans, C. Gulmann og klassisk svinepest i Nederlandene i 1997«)
 J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer) samt dommerne
 D.A.O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen,
 F. Macken, N. Colneric og S. von Bahr; generaladvokat:
 (2004/C 7/12)
 J. Mischo; justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den
 25. november 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (Processprog: nederlandsk)
 1) Kongeriget Spanien har ikke truffet alle de nødvendige foran-
 staltninger til opfyldelse af Domstolens dom af 12. februar (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 1998, Kommissionen mod Spanien (sag C-92/96), og har gjort i Samling af Afgørelser)
 således tilsidesat sine forpligtelser i medfør af artikel 228 EF,
 idet det — i strid med de forpligtelser, der følger af artikel 4 i
 Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om
 kvaliteten af badevand — ikke har truffet de fornødne foran-
 staltninger for at sikre, at badevandskvaliteten i indlandet i
 Spanien er bragt i overensstemmelse med de grænseværdier, der I sag C-293/00, Kongeriget Nederlandene (befuldmægtigede:
 er fastsat i henhold til direktivets artikel 3. M.A. Fierstra, C. Wissels og J.G.M. van Bakel) mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: T. van
 Rijn), angående en påstand om annullation af Kommissionens
 beslutning 2000/362/EF af 25. maj 2000 om den samlede EF-
 2) Kongeriget Spanien indbetaler til Kommissionen for De Euro- støtte til udryddelse af klassisk svinepest i Nederlandene i 1997
 pæiske Fællesskaber, på kontoen »Det Europæiske Fællesskabs (EFT L 129, s. 33), for så vidt som fastsættelsen af EF-støtten
 egne indtægter«, en tvangsbøde på 624 150 EUR for hvert år til udryddelse af klassisk svinepest i Nederlandene indeholder
 og for hver 1% af badeområderne i indlandet i Spanien, hvis en nedsættelse på 25 % af den godtgørelse, der betales til
 manglende overensstemmelse med de grænseværdier, der er dyreejerne, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af
 fastsat i henhold til direktiv 76/160, er blevet konstateret for formanden for Fjerde Afdeling, C.W.A. Timmermans, som
 et år. Bødeperioden regnes fra konstateringen af den opnåede fungerende formand for Femte Afdeling, og dommerne
 badevandskvalitet i den første badesæson efter afsigelsen af D.A.O. Edward (refererende dommer) og S. von Bahr; general-
 denne dom, indtil det år, i løbet af hvilket dommen i sagen advokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: ekspeditionssekretær
 Kommissionen mod Spanien bliver fuldt ud opfyldt. M.-F. Contet, den 6. november 2003 afsagt dom, hvis konklu-
 sion lyder således:
 3) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger. 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 245 af 1.9.2001.
 (1) EFT C 335 af 25.11.2000.


text:
7.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/29
 Rettens dom af 22. maj 2014 — Walcher Meßtechnik mod KHIM (HIPERDRIVE)
 (Sag T-95/13) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket HIPERDRIVE - absolutte registreringshindringer - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2014/C 212/36
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Walcher Meßtechnik GmbH (Kirchzarten, Tyskland) (ved advokat S. Walter)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Poch, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 13. december 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1779/2012-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket HIPERDRIVE som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Walcher Meßtechnik GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 13.4.2013.


text:
4.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/7
 Appel iværksat den 26. februar 2013 af Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl m.fl. til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 12. december 2012 i sag T-260/00, Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca — Burano Soc. coop. rl m.fl. mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-94/13 P)
 2013/C 129/13
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellanter: Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl e a. (ved avvocati A. Vianello, A. Bortoluzzi og A. Veronese)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen, Den Italienske Republik og Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. Rl m.fl.
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede kendelse ophæves eller ændres, og Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanterne har til støtte for appellen gjort gældende, at der er blevet begået retlige fejl ved anvendelsen af de principper, som Domstolen har fastlagt i dommen i sagen Comitato Venezia vuole vivere hvad angår dels Kommissionens begrundelsespligt i forhold til beslutninger om statsstøtte, dels fordelingen af bevisbyrden med hensyn til forudsætningerne i artikel 107, stk. 1, TEUF.
 Retten har i den appellerede kendelse ikke efterkommet Domstolens afgørelse i dom af 9. juni 2011 i sagen Comitato Venezia vuole vivere, som fastslår, at Kommissionens beslutning »skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for, at de nationale myndigheder kan gennemføre den«. Selv om beslutningen ikke indeholdt alle de oplysninger, der var nødvendige for, at de nationale myndigheder kunne gennemføre den, fastslog Retten ikke, at den metode, som Kommissionen anvendte ved vedtagelsen af den anfægtede beslutning, var mangelfuld, hvilket indebærer en retlig fejl.
 På baggrund af principper, som Domstolen har fastlagt i dommen i sagen Comitato Venezia vuole vivere tilkommer det i forbindelse med en tilbagesøgning medlemsstaten — og dermed ikke den enkelte modtager — i det konkrete tilfælde at godtgøre, at forudsætningerne i artikel 107, stk. 1, TEUF foreligger. I den foreliggende sag har Kommissionen i den anfægtede beslutning imidlertid undladt at præcisere »fremgangsmåden« for en sådan efterprøvelse. Følgelig har Den Italienske Republik, eftersom den ikke råder over de nødvendige oplysninger for at i forbindelse med tilbagesøgningen at godtgøre, om de tildelte fordele for modtagerne udgør statsstøtte — med lov nr. 228 af 24. december 2012 (artikel 1, stk. 351ff.) — besluttet at vende bevisbyrden, hvilket er i strid med praksis fra Fællesskabets domstole. Ifølge den italienske lovgiver tilkommer det navnlig ikke staten, men derimod den enkelte virksomhed, som modtager støtten tildelt i form af nedsættelse af sociale bidrag, at godtgøre, at de omhandlede fordele ikke fordrejer konkurrencen eller påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne, idet der i modsat fald opstilles en formodning om, at den tildelte fordel er egnet til at fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Alt dette er klart i strid med principperne fastslået ved dommen i sagen Comitato Venezia vuole vivere.


text:
10. 1. 98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 7/19
 Sag anlagt den 11. juli 1997 af Olivier Brunet m.fl. mod Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag T-206/97) Ð Annullation af Kommissionens stiltiende afgùrelse om
 ikke at imùdekomme sagsùgerens ansùgning om, at
 (98/C 7/56) det blev overvejet, hvorvidt bestemmelsen i vedtñgtens
 artikel 31, stk. 2, burde bringes i anvendelse.
 (Processprog: fransk)
 Ð Om nùdvendigt annullation af Kommissionens udtryk-
 kelige afgùrelse af 11. april 1997 om afvisning af sag-
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 sùgerens klage.
 der den 11. juli 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber af Olivier Brunet, Bruxelles,
 Luigi Brusa, Brazzaville (Congo), Peter Cavendish, Bruxel- Ð Sagsùgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostnin-
 ger.
 les, HeÂleÁne Chraye, Bruxelles, Stella da Costa Santos, Bru-
 xelles, Tamara Diomede Basili, Bruxelles, Christina Laso
 Sanz, Bruxelles, GeÂrard Lhost, Alsemberg (Belgien), Carlos Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Martinez Mongay, Bruxelles, Viriato Monterio Da Silva,
 Sint Stevens-Woluwe (Belgien), Nicolioulas Panagiotis, Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til
 Bruxelles, Carla Piccinni-Leopardi, Bruxelles, Jorge sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter i sag
 Manuel Pinheiro de Jesus Ferreira, Bruxelles, Angelo Salsi, T-16/97 (1).
 Bruxelles, og Graham Willmott, Genval (Belgien), ved
 advokat Marc-Albert Lucas, LieÁge, og med valgt adresse i (1) EFT C 74 af 8. 3. 1997, s. 27.
 Luxembourg hos advokat Evelyne Korn, 21, rue de Nas-
 sau.
 Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande:
 Sag anlagt den 15. juli 1997 af NoeÈlle Mattei mod
 Ð Kommissionens afgùrelser om ikke at imùdekomme Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 sagsùgernes ansùgninger om ñndret indplacering i lùn- (Sag T-209/97)
 klasse annulleres.
 (98/C 7/58)
 Ð Kommissionens afgùrelser om afvisning af sagsùgernes (Processprog: fransk)
 administrative klager annulleres.
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. der den 15. juli 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber af NoeÈlle Mattei, Bruxelles,
 ved advokat Nicolas LhoeÈst, Bruxelles, og med valgt
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30,
 rue de Cessange.
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til
 sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter i sag Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 T-16/97 (1).
 Ð Annullation af Kommissionens udtrykkelige afgùrelse
 (1) EFT C 74 af 8. 3. 1997, s. 27. af 24. oktober 1996 om ikke at imùdekomme sagsùge-
 rens ansùgning om, at det blev overvejet, hvorvidt
 bestemmelsen i vedtñgtens artikel 31, stk. 2, burde
 bringes i anvendelse.
 Ð Om nùdvendigt annullation af Kommissionens udtryk-
 kelige afgùrelse af 29. april 1997 om afvisning af sag-
 Sag anlagt den 15. juli 1997 af Guy Tachelet mod Kom- sùgerens klage.
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag T-208/97) Ð Sagsùgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostnin-
 (98/C 7/57) ger.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (Processprog: fransk)
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter i sag
 der den 15. juli 1997 anlagt sag mod Kommissionen for T-16/97 (1).
 De Europñiske Fñllesskaber af Guy Tachelet, Luxem-
 bourg, ved advokat Nicolas LhoeÈst, Bruxelles, og med (1) EFT C 74 af 8. 3. 1997, s. 27.
 valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL,
 30, rue de Cessange.


text:
10.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 371/33
 Sag anlagt den 26. august 2016 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-48/16)
 (2016/C 371/39)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat J. Abiks)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelse om fastlæggelse af det antal pensionsgivende tjenesteår, der tildeles i Den Europæiske Unions pensionsordning efter en ansøgning om overførsel af pensionsrettigheder, og erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af Kommissionens manglende overholdelse af en rimelig frist for behandling af ansøgningen.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse af 6. november 2015, hvorved ansættelsesmyndigheden traf endelig afgørelse om at fastsætte det beløb, der blev overført til EU-pensionsordningen til 135 955,38 EUR i stedet for 155 237,25 EUR, annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at godtgøre sagsøgeren det tab på 10 739,28 EUR, som denne har lidt som følge af, at Kommissionens tjenestegrene handlede i strid med god forvaltningsskik.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale en efter Personalerettens skøn passende erstatning — dog ikke under 1 000 EUR — til sagsøgeren for den ikke-økonomisk skade, som sagsøgeren har lidt som følge af den anfægtede endelige afgørelse.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
2.10.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 281/15
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 8. juli 1999 den 8. juli 1999
 i sag T-194/95, Area Cova m.fl. mod Rådet for Den
 i sag T-12/96, Area Cova m.fl. mod Rådet for Den
 Europæiske Union (1)
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (1)
 (Fiskeri — bevarelse af havets ressourcer — Konventionen
 om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiske-
 riet i det nordvestlige Atlanterhav — hellefisk — EF-flådens (Fiskeri — bevarelse af havets ressourcer — konventionen
 fangstkvote — annullationssøgsmål — afvisning) om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiske-
 riet id et nordvestlige Atlanterhav — hellefisk — EF-flådens
 fangstkvote — annullationssøgsmål — afvisning)
 (1999/C 281/29)
 (1999/C 281/30)
 (Processprog: spansk)
 I sag T-194/95, Area Cova SA, Vigo (Spanien), Armadora José (Processprog: spansk)
 Pereira SA, Vigo, Armadores Pesqueros de Aldan SA, Vigo,
 Centropesca SA, Vigo, Chymar SA, Vigo, Eloymar SA, Estribela
 (Spanien), Exfaumar SA, Bueu (Spanien), Farpespan SA, Moaña I sag T-12/96, Area Cova SA, Vigo (Spanien), Armadora José
 (Spanien), Freiremar SA, Vigo, Hermanos Gandon SA, Cangas Pereira SA, Vigo, Armadores Pesqueros de Aldán SA, Vigo,
 (Spanien), Heroya SA, Vigo, Hiopesca SA, Vigo, José Pereira e Centropesca SA, Vigo, Chymar SA, Vigo, Eloymar SA, Estribela
 Hijos SA, Vigo, Juana Oya Perez, Marı́n (Spanien), Manuel (Spanien), Exfaumar SA, Bueu (Spanien), Farpespan SA, Moaña
 Nores González, Marı́n, Moradiña SA, Cangas, Navales Cerdei- (Spanien), Freiremar SA, Vigo, Hermanos Gandon SA, Cangas
 ras SL, Camariñas (Spanien), Nugago Pesca SA, Bueu, Pesquera (Spanien), Heroya SA, Vigo, Hiopesca SA, Vigo, José Pereira e
 Austral SA, Vigo, Pescaberbés SA, Vigo, Pesquerı́as Bigaro Hijos SA, Vigo, Juana Oya Perez, Marı́n (Spanien), Manuel
 Narval SA, Vigo, Pesquera Cies SA, Vigo, Pesca Herculina SA, Nores González, Marı́n, Moradiña SA, Cangas, Navales Cerdei-
 Vigo, Pesquera Inter SA, Cangas, Pesquerı́as Marinenses SA, ras SL, Camariñas (Spanien), Nugago Pesca SA, Bueu, Pesquera
 Marı́n, Pesquerı́as Tara SA, Cangas, Pesquera Vaqueiro SA, Austral SA, Vigo, Pescaberbés SA, Vigo, Pesquerias Bigaro
 Vigo, Sotelo Dios SA, Vigo, Asociación Nacional de Armadores Narval SA, Vigo, Pesquera Cies SA, Vigo, Pesca Herculina SA,
 de Buques Congeladores de Pesca de Merluza (Anamer), Vigo, Vigo, Pesquera Inter SA, Cangas, Pesquerias Marinenses SA,
 Asociación Nacional de Armadores de Buques Congeladores de Marı́n, Pesquerias Tara SA, Cangas, Pesquera Vaqueiro SA,
 Pesquerı́as Varias (Anavar), Vigo, og Asociación de Sociedades Vigo, Sotelo Dios SA, Vigo, Asociación Nacional de Armadores
 Pesqueras Españolas (ASPE), Vigo, ved advokat Antonio Creus de Buques Congeladores de Pesca de Merluza (Anamer), Vigo,
 Carreras, Barcelona, advokat Eva Contreras Ynzenga, Madrid, Asociación Nacional de Armadores de Buques Congeladors de
 og advokat Maria Ventura Arasanz, Barcelona, advokatfirmaet Pesquerias Varias (Anavar), Vigo, og Asociación de Sociedades
 Cuatrecasas, 78, avenue d’Auderghem, Bruxelles, søttet af Pesqueras Españolas (ASPE), Vigo, ved advokat Antonio Creus
 Xunta de Galicia, ved advokat Victor Manuel Vázquez- Carreras, Barcelona, advokat Eva Contreras Ynzenga, Madrid,
 Portomeñe Seijas, Santiago de Compostela, og advokat Anto- og advokat Maria Ventura Arasanz, Barcelona, advokatfirmæt
 nio Hierro Hernández-Mora, Madrid, Fundación Galicia- Cuatrecasas, 78, avenue d’Auderghem, Bruxelles, mod Rådet
 Europa, 105, avenue Milcamps, Bruxelles, mod Rådet for Den for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: John Carbery,
 Europæiske Union (befuldmægtigede: John Carbery, Germán- Germán-Luis Ramos Ruano og Ramón Torrent) og Kommis-
 Luis Ramos Ruano og Ramón Torrent), hvori der er nedlagt sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede:
 påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1761/95 Thomas Van Rijn og Juan Guerra Fernandez), hvori der er
 af 29. Juni 1995 om anden ændring af forordning (EF) nedlagt påstand om annullation af Kommissionens forordning
 nr. 3366/94 om fastsættelse for 1995 af foranstaltninger til (EF) nr. 2565/95 af 30. oktober 1995 om indstilling af fiskeri
 bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det regulerede efter hellefisk fra fartøjer, som fører en medlemsstats flag (EFT
 område, der er defineret i konventionen om det fremtidige L 262, s. 27), har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af
 multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordvestlige afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne K. Lenaerts og
 Atlanterhav (EFT L 171, s. 1), har Retten (Tredje Afdeling), J. Azizi, justitssekretær: H. Jung, den 8. juli 1999 afsagt kendel-
 sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne se, hvis konklusion lyder således:
 K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær: H. Jung, den 8. juli 1999
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: 1) Sagen afvises.
 1. Sagen afvises. 2) Sagsøgerne betaler deres egne samt Rådets og Kommissionens
 omkostninger.
 2. Sagsøgerne betaler deres egne samt Rådets omkostninger. Interve-
 nienten betaler sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 77 af 16.3.1996.
 (1) EFT C 315 af 25.11.1995.


text:
16.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 310/32
 Sag anlagt den 30. oktober 2006 — Mangazzù mod Kommissionen
 (Sag F-126/06)
 (2006/C 310/69)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Salvatore Mangazzù (Bruxelles, Belgien) (ved avocats T. Bontinck og J. Feld)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den individuelle afgørelse om overgang fra en status som midlertidig ansat til en status som tjenestemand, som fremgår af et ansættelsesbrev med virkning fra den 1. januar 2006, der blev meddelt sagsøgeren den 13. januar 2006.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Efter at sagsøgeren havde arbejdet nogle år i Kommissionen som midlertidigt ansat med indplacering i lønklasse A5, og dernæst i A*11, bestod han den almindelige udvælgelsesprøve KOM/A/18/04, som blev offentliggjort den 21. april 2004 og havde til formål at oprette en ansættelsesreserve af fuldmægtige i lønklasse A7/A6. Sagsøgeren blev herefter udnævnt til tjenestemand i samme stilling som den, han beklædte som midlertidigt ansat, og han blev indplaceret i lønklasse A*6, løntrin 2, i henhold til vedtægtens bilag XIII.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 31 og 62 samt af artikel 5 og 2 i vedtægtens bilag XIII.
 Sagsøgeren har desuden anført, at der er sket tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, af princippet om bevarelse af de erhvervede rettigheder og af princippet om ligebehandling.


text:
11.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 60/44
 Sag anlagt den 20. december 2005 — Sumimoto Chemical Agro Europe og Philagro France mod Kommissionen
 (Sag T-454/05)
 (2006/C 60/84)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Sumimoto Chemical Agro Europe SAS (Lyon, Frankrig) og Philagro France SAS (Lyon, Frankrig) (ved: lawyers K. Van Maldegem og C. Mereu)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af Kommissionens beslutning D/430967; eller subsidiært,
 —
 det pålægges Kommissionen at efterkomme sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten og stille forslag om at indsætte procymidon i bilag I til plantebeskyttelsesdirektivet til alle anvendelsesområder/afgrøder i overensstemmelse med sagsøgernes påstand
 —
 Kommissionen pålægges at betale sagsøgerne en erstatning, der foreløbigt kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgerne har lidt som følge af beslutning D/430967, eller subsidiært som følge af, at Kommission har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten, idet den ikke imødekom sagsøgernes anmodning, med tillæg af renter, idet sagsøgerne forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og opgørelse af beløbet.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Rådets direktiv 91/414 (1) om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (»plantebeskyttelsesmiddeldirektivet«) bestemmer, at medlemsstaterne ikke må godkende et produkt, medmindre det er opført i direktivets bilag I. Sagsøgerne har gentagne gange kontaktet Kommissionen med henblik på at sikre, at procymidon, som er det aktive stof i sagsøgernes plantebeskyttelsesprodukter, blev indsat i bilag I.
 Ved brev af 20. oktober 2005, som udgør den anfægtede beslutning, orienterede Kommissionen den førstnævnte sagsøger om, at eventuel optagelse af procymidon i bilag I højst ville omfatte de tilladte anvendelser, der har været genstand for en EU-evaluering; den betinger endvidere optagelsen af indgivelse af et forslag til særdeles detaljerede betingelser for anvendelse og vedrørende foranstaltninger til risikobegrænsning.
 Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af denne beslutning, idet de kritiserer den foreslåede begrænsede godkendelse af procymidon, som vil medføre, at det kun bliver registreret for to afgrøder, nemlig blommer og agurker, tillige med krav om særdeles detaljerede anvendelsesbetingelser. Ifølge sagsøgerne udgør disse krav en tilsidesættelse af plantebeskyttelsesdirektivet, der kun henviser til brede anvendelseskategorier, som f.eks. insekticider, væksthormoner eller herbicider, og overlader det til medlemsstaterne at vurdere anvendelse i relation til bestemte afgrøder. I denne forbindelse har sagsøgerne gjort gældende, at kravet om detaljerede anvendelsesbestemmelser hverken er tilladt i henhold til plantebeskyttelsesmiddeldirektivet eller er videnskabeligt begrundet.
 Sagsøgerne har endvidere gjort gældende, at den anfægtede beslutning med urette anfører, at undersøgelser efter de fastsatte frister ikke kan tages i betragtning, for ifølge sagsøgerne blev alle oplysninger om procymidon rettidigt indgivet. Sagsøgerne har også anført, at den anfægtede beslutning udgør en tilsidesættelse af artikel 93, stk. 3, EF og artikel 152, stk. 1, EF, idet den afviser at tage rettidigt indleverede undersøgelser, som er fundet tilfredsstillende af evaluatorerne, i betragtning.
 Sagsøgerne har ydermere gjort gældende, at der foreligger tilsidesættelser af plantebeskyttelsesdirektivet, af forordning nr. 3600/92 (2), af princippet om god forvaltning, af subsidiaritetsprincippet og af proportionalitetsprincippet, af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af retssikkerhedsprincippet, af princippet om den videnskabelige rådgivnings kompetence og uafhængighed, af ligebehandlingsprincippet og af retsgrundsætningen om afskærelse af indsigelser samt af begrundelsespligten.
 Hvis Domstolen måtte fastslå, at det omtvistede brev ikke er en retsakt, som kan anfægtes i henhold til artikel 230, stk. 4, EF, gør ansøgerne gældende, at sagen stadig kan antages til realitetsbehandling i henhold til artikel 232 EF, i betragtning af Kommissionens undladelse af at reagere på sagsøgernes administrative klage og formelle anmodning. I tillæg til og uafhængigt af annullations- og passivitetspåstandene, kræver sagsøgerne erstatning for det tab, de har lidt som direkte følge af det omtvistede brev.
 (1) EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.
 (2) Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 af 11.12.1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, EFT L 366 af 15.12.1992, s. 10.


text:
Nr. C 314 / 14 \ DA \ De Europæiske Fællesskabers Tidende 24 . 10 . 96
 III
 (Oplysninger)
 DOMSTOLEN
 EUROPA-PARLAMENTET
 MEDDELELSE OM ALMINDELIG UDVÆLGELSESPRØVE
 (96/C 314/08 )
 De Europæiske Fællesskabers Domstol og Europa-Parlamentets generalsekretariat offentliggør
 i De Europæiske Fællesskabers Tidende nr. C 314 A af 24. oktober 1996 følgende almindelige
 udvælgelsesprøve :
 Den tyske udgave
 EUR/ LA/ 108 — konferencetolke
 Den engelske udgave
 EUR/ LA/ 108 — konferencetolke
 Den finske udgave
 EUR/ LA/ 108 — konferencetolke
 Den franske udgave
 EUR/ LA/ 108 — konferencetolke
 Dette nummer af Tidende fås ved henvendelse til : Cour de justice des Communautés euro
 péennes, Division du personnel, L-2925 Luxembourg.
 Ansøgning skal indgives senest den 27. november 1996.


text:
9.6.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Zala Megyei Bíróság (Ungarn) den 10. april 2007 — OTP Bank Rt. og Merlin Gerin Zala Kft. mod Zala Megyei Közigazgatási Hivatal
 (Sag C-195/07)
 (2007/C 129/19)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Zala Megyei Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: OTP Bank Rt. og Merlin Gerin Zala Kft
 Sagsøgt: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal punkt 3, litra a), i afsnit 4 i bilag X til »tiltrædelsesakten «(Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (1)), der finder anvendelse i henhold til artikel 24 i nævnte tiltrædelsesakt, og som har følgende ordlyd: »Uanset artikel 87 og 88 i EF-traktaten kan Ungarn til og med den 31. december 2007 anvende nedsættelser af den lokale virksomhedsskat [på erhvervsvirksomhed] på op til 2 % af virksomhedernes nettooverskud, som indrømmes af lokale myndigheder for en begrænset periode på grundlag af artikel 6 og 7 i lov C af 1990 om lokale skatter [...] «fortolkes således, at
 —
 der er tale om en overgangsordning, der gør det muligt for Ungarn at opretholde skatten på erhvervsvirksomhed, eller
 —
 tiltrædelsesakten har anerkendt Ungarns (midlertidige) ret til tillige at opretholde skatter af samme karakter som skatten på erhvervsvirksomhed derved, at den åbner mulighed for at opretholde nedsættelserne af skatten på erhvervsvirksomhed?
 2)
 I tilfælde af, at Domstolen besvarer det første spørgsmål benægtende, forelægges yderligere følgende spørgsmål:
 Henset til en korrekt fortolkning af Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (2) bedes oplyst, efter hvilke kriterier en skat kan anses for ikke at have karakter af omsætningsafgift i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i sjette direktivs artikel 33?
 (1) EUT L 236, s. 846.
 (2) EFT L 145, s. 1.


text:
24.3.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/11
 2) Sag T-85/99 afvises. DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 3) Europa-Parlamentet bærer sine egne omkostninger samt de den 21. november 2000
 omkostninger, som er afholdt af Carlo Ripa di Meana og
 Leoluca Orlando i sagerne T-83/99 og T-84/99. i sag T-214/99, Manuel Tomás Carrasco Benı́tez mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 4) Gastone Parigi bærer sine egne samt Europa-Parlamentets
 omkostninger i sag T-85/99. (Tjenestemænd — ansættelse — adgang til interne udvælgel-
 sesprøver — meddelelse om udvælgelsesprøve — betingelse
 vedrørende anciennitet inden for tjenesten — ansøgerens
 (1) EFT C 160 af 5.6.1999. erhvervserfaring)
 (2001/C 95/20)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-214/99, Manuel Tomás Carrasco Benı́tez, tjenestemand
 ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, boende
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS London, ved advokaterne J.-N. Louis, G. Parmentier og V. Peere,
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos Société de
 den 26. oktober 2000 gestion fiduciaire SARL, 13, avenue du Bois, mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Cur-
 rall og D. Waelbroeck), angående en påstand om annullation
 i sag T-138/99, Luc Verheyden mod Kommissionen for af afgørelserne truffet af udvælgelseskomitéerne for de interne
 De Europæiske Fællesskaber (1) udvælgelsesprøver KOM/T/R/ADM/A/98, KOM/R/5179/98,
 KOM/R/5182/98, KOM/R/5183/98, KOM/R/5188/98 og
 KOM/R/5190/98, hvorefter sagsøgeren ikke fik adgang til
 (Tjenestemænd — forudgående administrativ klage — frister disse prøver, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af
 — ny omstændighed — forfremmelse — sammenligning af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi og
 fortjenester) M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzàlez, den
 21. november 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (2001/C 95/19)
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Hver part betaler sine egne omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 (1) EFT C 333 af 20.11.1999.
 I sag T-138/99, Luc Verheyden, tjenestemand ved Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber, Angera (Italien), ved
 advokat E. Boigelot, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos advokat L. Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: C. Berardis-Kayser og F. Clotuche-Duvieusart), angående
 dels en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse A4 med
 tilbagevirkende kraft fra 10. oktober 1989 og af afgørelsen om den 12. december 2000
 ikke at forfremme sagsøgeren i forfremmelsesåret 1998, og
 dels en påstand om ikke-økonomisk erstatning for lidt tab, har i sag T-11/00, Michel Hautem mod Den Europæiske
 Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, Investeringsbank (1)
 R. Garcı́a-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og J.D. Cooke;
 justitssekretær: fuldmægtig G. Herzig, den 26. oktober 2000
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: (Tjenestemænd — fjernelse fra tjenesten — manglende
 opfyldelse af en annullationsdom — artikel 223 EF —
 Fællesskabets erstatningsansvar uden for kontraktforhold
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. — ikke-økonomisk skade — godtgørelse)
 2) Hver part bærer sine omkostninger. (2001/C 95/21)
 (1) EFT C 226 af 7.8.1999. (Processprog: fransk)
 I sag T-11/00, Michel Hautem, ansat i Den Europæiske
 Investeringsbank og med bopæl i Schouweiler (Luxembourg),


text:
3 . 6 . 95 I DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 137/ 11
 græske regering en frist på to måneder til at efterkomme Denne frist er udløbet, uden at den græske regering har
 direktivet. fremsendt nogen meddelelse om, at de nødvendige foran
 staltninger er vedtaget, hvorfor Kommissionen har besluttet
 Denne frist er udløbet, uden at den græske regering har at anlægge nærværende søgsmål i medfør af traktatens
 artikel 189 .
 fremsendt nogen meddelelse om, at de nødvendige foran
 staltninger er vedtaget, hvorfor Kommissionen har besluttet
 at anlægge nærværende søgsmål i medfør af traktatens (M EFT nr . L 110 af 28 . 4 . 1992, s . 52 .
 artikel 189 .
 (') EFT nr . L 166 af 28 . 6 . 1991 , s . 77 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 12. februar 1995 af Supreme Court, Dublin, i
 sagen Bosphorus Hava Yollari Turizm Ve Ticaret AS mod
 trafik-, energi- og kommunikationsministeren, Irland, og
 the Attorney General
 ( Sag C-84/95 )
 Sag anlagt den 20. marts 1995 af Kommissionen for De ( 95/C 137/21 )
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 ( Sag C-83/95 ) Ved kendelse afsagt den 12 . februar 1995 , indgået til
 ( 95/C 137/20 ) Domstolens Justitskontor den 20 . marts 1995 , har Supreme
 Court, Dublin, i sagen Bosphorus Hava Yollari Turizm Ve
 Ticaret AS mod trafik-, energi- og kommunikationsminis
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den teren, Irland, og the Attorney General forelagt De Europæi
 20. maj 19 95 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af ske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Kom afgørelse af følgende spørgsmål :
 missionens juridiske rådgiver Dimitrios Goulousis, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos Georgios Kremlis, Kom » Skal artikel 8 i Rådets forordning ( EØF ) nr. 990/93 af
 missionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Luxem 26 . april 1993 om handel mellem Det Europæiske Økono
 bourg. miske Fællesskab og Den Føderative Republik Jugoslavien
 ( Serbien og Montenegro ) (*) fortolkes således, at den finder
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : anvendelse på et fly, som ejes af en virksomhed, i hvilken
 majoritetsandele eller kontrollerende andele indehaves af en
 virksomhed i Den Føderative Republik Jugoslavien ( Serbien
 1 ) Det fastlås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine og Montenegro ), når flyets ejer ved en leasingaftale for fire
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke år fra den 22 . april 1992 har overladt brugen til en
 inden for den fastsatte frist har udstedt, eller subsidiært, virksomhed , i hvilken majoritetsandele eller kontrollerende
 meddelt Kommissionen de love og administrative andele ikke indehaves af en person eller en virksomhed, som
 bestemmelser, der er nødvendige for fuldt ud at efter er etableret i eller opererer fra den nævnte Føderative
 komme Rådets direktiv 92/30/EØF af 6 . april 1992 om Republik Jugoslavien ( Serbien og Montenegro )?«
 tilsyn med kreditinsitutter på et konsolideret grund
 lag C ). (M EFT nr . L 102 af 28 . 4 . 1993 , s . 14 .
 2 ) Den Hellenske Republik tilpligtes at afholde sagens
 omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 12 . oktober 1994 af Bundesfinanzhof i sagen
 I henhold til artikel 9 i direktiv 92/30/EØF skal medlems John Reisdorf mod Finanzamt Koln-West
 staterne sætte de nødvendige love og administrative bestem ( Sag C-85/95 )
 melser i kraft for at efterkomme direktivet inden den ( 95/C 137/22 )
 1 . januar 1993 og straks underrette Kommissionen
 herom .
 Ved kendelse afsagt den 12 . oktober 1994, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 20 . marts 1995 , har Bundes
 Da Kommissionen ikke havde fået nogen underretning fra finanzhof i sagen John Reisdorf mod Finanzamt Koln-West
 den græske regerings side om gennemførelsen af direktivet i forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 græsk national ret, tilstillede den den 12. marts 1993 den ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 græske regering en åbningsskrivelse . Da den græske regering
 ikke besvarede denne skrivelse, fremsatte Kommissionen 1 ) Betyder » faktura « i artikel 18 , stk . 1 , litra a ), i sjette
 den 4 . juli 1994 en begrundet udtalelse, i hvilken den gav den direktiv 77/388/EØF ( 1 ) udelukkende det originale, dvs .
 græske regering en frist på to måneder til at efterkomme det oprindelige afregningsdokument, eller forstås ved
 direktivet. faktura tillige gennemslag, afskrifter eller fotokopier ?


text:
C 47/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.2.2000
 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgræn- Fællesskaber (befuldmægtigede: Klaus Wiedner og Stephen
 seværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i Kinsella, støttet af Republikken Finland (befuldmægtigede:
 animalske levnedsmidler (EFT L 170, s. 8), har Retten (Anden Tuula Pynnä og David Vaughan, QC) og Den Franske Republik
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Potocki, og (befuldmægtigede Jean-François Dobelle, Frédérik Million og
 dommerne C.W. Bellamy og A.W.H. Meij; justitssekretær: Kareen Rispal-Bellanger), angående en påstand om annullation
 ekspeditionssekretær B. Pastor, den 1. december 1999 afsagt af Kommissionens beslutning 97/277/EF af 20. november
 dom, hvis konklusion lyder således: 1996 om en fusions uforenelighed med fællesmarkedet (Sag
 IV/M.784 — Kesko/Tuko, EFT 1997 L 110, s. 53), har Retten
 1) Sag T-125/96 og T-152/96 forenes med henblik på domsafsi- (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 gelsen. den, A. Potocki, og dommerne K. Lenaerts, C.W. Bellamy,
 2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1312/96 af 8. juli 1996 J. Azizi og A.W.H. Meij; justitssekretær: fuldmægtig A. Mair,
 om ændring af bilag III til Rådets forordning (EØF) den 15. december 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af således:
 maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlæge-
 midler i animalske levnedsmidler annulleres, for så vidt som 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 gyldigheden af de maksimalgrænseværdier for restkoncentratio-
 ner, der heri er fastsat for clenbuterol, er begrænset til visse 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissio-
 specifikke terapeutiske formål i forbindelse med behandlingen af nens omkostninger.
 hornkvæg og hovdyr.
 3) Republikken Finland og Den Franske Republik bærer hver deres
 3) I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union og Kommissio- egne sagsomkostninger.
 nen for De Europæiske Fællesskaber.
 4) I sag T-125/96 bærer sagsøgerne og Fédération européenne de (1) EFT C 131 af 26.4.1997.
 la santé animale (Fedesa) som intervenient deres egne omkostnin-
 ger og betaler Rådets omkostninger. Det Forenede Kongerige
 Storbritannien og Nordirland, Kommissionen samt Stichting
 Kwaliteitsgarantie Vleeskalverensector (SKV) bærer deres egne
 omkostninger.
 5) I sag T-152/96 bærer Kommissionen sine egne omkostninger
 og betaler halvdelen af de omkostninger, der er afholdt af
 sagsøgerne og af Fédération européenne de la santé animale DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Fedesa), som selv bærer den anden halvdel. Rådet og Stichting
 Kwaliteitsgarantie Vleeskalverensector (SKV) bærer deres egne den 15. december 1999
 omkostninger.
 i forenede sager T-33/98, og T-34/98, Petrotub SA og
 (1) EFT C 318 af 26.10.1996 og C 354 af 23.11.1996. Republica SA mod Rådet for Den Europæiske Union (1)
 (Antidumpingtold — sømløse rør af jern eller ulegeret
 stål — EU’s aftale med Rumænien — normalværdi —
 dumpingmargin — tab — eksportørernes processuelle rettig-
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS heder)
 den 15. december 1999
 (2000/C 47/48)
 i sag T-22/97, Kesko Oy (mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (1)
 (Processprog: engelsk)
 (Kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser — annul-
 lationssøgsmål — formaliteten — søgsmålets genstand — I de forenede sager T-33/98 og T-34/98, Petrotub SA, Roman
 Kommissionens kompetence i henhold til artikel 22, stk. 3, i (Rumænien), og Republica SA, Bukarest (Rumænien), ved
 forordning (EØF) nr. 4064/89 — påvirkningen af samhan- advokat Alfred L. Merckx, Bruxelles, og med valgt adresse i
 delen mellem medlemsstaterne — skabelse af dominerende Luxembourg hos advokaterne Duro og Lorang, 4, boulevard
 stilling) Royal, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtige-
 de: Stephan Marquardt, Hans-Jürgen Rabe og Georg Berrisch),
 (2000/C 47/47) støttet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: Nicholas Khan og Viktor Kreuschitz), hvori
 (Processprog: engelsk) der er nedlagt påstand om annullation af Rådets forordning
 (EF) nr. 2320/97 af 17. november 1997 om indførelse af
 I sag T-22/97, Kesko Oy, Helsinki, ved advokat Gerwin van endelig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af
 Gerven, Bruxelles, og solicitor Sarah Beeston, og med valgt jern eller ulegeret stål med oprindelse i Ungarn, Polen, Rusland,
 adresse i Luxembourg hos advokatfirmaet Loesch & Wolter, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet, om ophævelse af forordning
 11, rue Goethe, mod Kommissionen for De Europæiske (EØF) nr. 1189/93 og om afslutning af proceduren vedrørende
 ---pagebreak--- 19.2.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 47/29
 import af den pågældende vare med oprindelse i Kroatien (EFT Sag anlagt den 14. oktober 1999 af Direcks Service Station
 L 322, s. 1), i det omfang forordningen vedrører sagsøgerne, Bocholtz BV mod Kommissionen for De Europæiske
 har Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelings- Fællesskaber
 formanden, A. Potocki, og dommerne K. Lenaerts, C.W. Bella-
 my, J. Azizi og A.W.H. Meij; justitssekretær: ekspeditionssekre- (Sag T-236/99)
 tær B. Pastor, den 15. december 1999 afsagt dom, hvis konklu-
 sion lyder således:
 (2000/C 47/50)
 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 (Processprog: nederlandsk)
 2) Sagsøgerne betaler sagens omkostninger.
 3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sine egne Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 omkostninger. den 14. oktober 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Direcks Service Station Bocholtz
 BV, Bocholtz (Nederlandene), ved advokat Th.J.M. Oostdijk,
 (1) EFT C 113 af 11.4.1998. Maastricht.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til 633 ne-
 derlandske tankstationer i grænseområdet til Tyskland (1)
 annulleres, og det fastslås, at der ikke overfor sagsøgeren
 Sag anlagt den 14. oktober 1999 af Garage Bergsteyn BV skal foretages en tilbagesøgning af støtten, eller der træffes
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber en afgørelse efter Rettens skøn.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Sag T-235/99)
 (2000/C 47/49) Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 (Processprog: nederlandsk) som i sag T-210/99.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87.
 den 14. oktober 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Garage Bergsteyn BV, Berg en
 Terblijt (Nederlandene), ved advokat Th.J.M. Oostdijk, Maas-
 tricht.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sag anlagt den 3. november 1999 af Territorio Histórico
 — Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 de Gipuzkoa y Gipuzkoako Foru Aldundia — Diputación
 endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til 633 ne-
 Foral de Gipuzkoa, mod Kommissionen for De Euro-
 derlandske tankstationer i grænseområdet til Tyskland (1)
 pæiske Fællesskaber
 annulleres, og det fastslås, at der ikke overfor sagsøgeren
 skal foretages en tilbagesøgning af støtten, eller der træffes
 en afgørelse efter Rettens skøn. (Sag T-269/99)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. (2000/C 47/51)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (Processprog: spansk)
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 som i sag T-210/99. den 3. november 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Territorio Histórico de Gipuzkoa y
 Gipuzkoako Foru Aldundia — Diputación Foral de Gipuzkoa,
 (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87. Gipuzkoa (Spanien), ved advokaterne Antonio Creus Carreras
 og Begoña Uriarte Valiente, hhv. Barcelona og Madrid, og med
 valgt adresse på advokatkontoret Cuatrecasas Abogados, 60,
 Av. de Cortenbergh, Bruxelles.


text:
C 213/24 DA Den Europæiske Unions Tidende 6.9.2003
 Sag anlagt den 23. juli 2003 af Kommissionen for De Sag anlagt den 24. juli 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Huhtamaki Dourdan SA Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (Sag C-322/03)
 (Sag C-315/03)
 (2003/C 213/45)
 (2003/C 213/44)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. juli
 2003 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De Europæi-
 ske Fællesskaber ved Nicola Yerrell, som befuldmægtiget, og
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. juli med valgt adresse i Luxembourg.
 2003 anlagt sag mod Huhtamaki Dourdan SA af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Ch. Giolito, som
 befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg. Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 a) det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til EF-traktaten, idet det ikke har vedtaget de love
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 følgende påstande: efterkomme Rådets direktiv 1999/63/EF af 21. juni 1999
 om gennemførelse af den aftale om tilrettelæggelse af
 arbejdstiden for søfarende, som er indgået mellem Euro-
 1. Huhtamaki Dourdan SA tilpligtes at betale Kommissionen
 pean Community Shipowners’ Association (ECSA) og
 et beløb på 162 342,42 EUR (ethundredeogtoogtrestusin-
 Federation of Transport Workers’ Unions in the European
 de trehundredeogtoogfyrre euro toogfyrre cents), heraf
 Union (FST) ( 1), eller idet det ikke har sikret sig, at
 udgør 151 433,47 EUR det skyldige beløb og
 10 808,95 EUR er morarente, der var forfaldne pr. den redernes og de søfarendes organisationer har indgået
 en overenskomst om gennemførelse af de nødvendige
 6. juni 2003.
 foranstaltninger, og/eller idet det ikke har meddelt Kom-
 missionen dette, og
 2. Huhtamaki Dourdan SA tilpligtes at betale 28,27 EUR
 (otteogtyve euro syvogtyve cents) per dag i morarente b) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 beregnet på grundlag af samme rentesats fra den 6. juni
 2003 indtil fuld betaling er sket.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 3. Huhtamaki Dourdan SA tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. juni
 2002.
 (1 ) EFT L 167 af 2.7.1999, s. 33.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den kompetente ret i den foreliggende sag er Domstolen,
 uanset ordlyden af voldgiftsklausulen, eftersom klausulen ikke
 kan have til formål eller følge at ændre kompetencefordelingen
 mellem Domstolen og Retten i Første Instans, således som det Sag anlagt den 28. juli 2003 af Kommissionen for De
 er fastsat i traktaten. Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (Sag C-331/03)
 Sagsøgte har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til kontrakten
 indgået i henhold til bestemmelserne i særprogrammet for
 (2003/C 213/46)
 forskning og udvikling inden for området for industrielle
 teknologier og materialeteknologi, idet selskabet har nægtet at
 fremlægge dokumentation for de udgifter, som Kommissionen
 har anmodet om, hvorfor det er forpligtet til at tilbagebetale Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 28. juli
 forskuddet til Kommissionen. 2003 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved M. Konstantinidis og
 F. Simonetti, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Luxembourg.


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/23
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. juni 2013 — Nadežda Riežniece mod Latvijas Republikas Zemkopības ministrija, Lauku atbalsta dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākās tiesas Senāts — Letland)
 (Sag C-7/12) (1)
 (Socialpolitik - direktiv 76/207/EØF - ligebehandling af mandlige og kvindelige arbejdstagere - direktiv 96/34/EF - rammeaftalen vedrørende forældreorlov - nedlæggelse af tjenestemandsstillinger som følge af nationale økonomiske vanskeligheder - vurdering af en kvindelig arbejdstager på forældreorlov i forhold til arbejdstagere, der er fortsat i aktiv tjeneste - afskedigelse ved forældreorlovens ophør - indirekte forskelsbehandling)
 2013/C 225/38
 Processprog: lettisk
 Den forelæggende ret
 Augstākās tiesas Senāts
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Nadežda Riežniece
 Sagsøgt: Latvijas Republikas Zemkopības ministrija, Lauku atbalsta dienests
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Augstākās tiesas Senāts (Letland) — fortolkning af Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (EFT L 39, s. 40), og Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS (EFT L 145, s. 4) — afskedigelse af en kvinde på barselsorlov, da hun genoptager sit tidligere arbejde — foranstaltninger truffet med henblik på at optimere antallet af tjenestemænd som følge af statens økonomiske vanskeligheder — vurdering af en kvinde på barselsorlovs kvalifikationer, hvorved der tages hensyn til den sidste årlige vurdering af hendes arbejde før barselsorloven sammenlignet med vurderingen af andre tjenestemænd, der fortsatte med at udøve aktiv tjeneste
 Konklusion
 Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002, såfremt det antages, at et meget større antal kvinder end mænd tager forældreorlov, hvilket det tilkommer den nationale ret at undersøge, og rammeaftalen vedrørende forældreorlov, indgået den 14. december 1995, der er vedhæftet som bilag til Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, som ændret ved Rådets direktiv 97/75/EF af 15. december 1997, skal fortolkes således, at de er til hinder for:
 —
 at der — med henblik på evaluering af arbejdstagere i forbindelse med nedlæggelse af tjenestemandsstillinger som følge af nationale økonomiske vanskeligheder — foretages en evaluering af en arbejdstager, der har taget forældreorlov, under dennes fravær på grundlag af principper og evalueringskriterier, der stiller den pågældende i en ufordelagtig situation i forhold til arbejdstagere, der ikke har taget en sådan orlov; med henblik på at undersøge, at dette ikke er tilfældet, skal den nationale ret bl.a. sikre sig, at evalueringen omfatter alle de arbejdstagere, der vil kunne blive berørt af nedlæggelsen af stillingen, at den er baseret på kriterier, der er fuldstændigt identiske med dem, der finder anvendelse på arbejdstagere i aktiv tjeneste, og at anvendelsen af disse kriterier ikke indebærer, at arbejdstagere på forældreorlov skal være fysisk til stede, og
 —
 at en kvindelig arbejdstager, der blev overført til en anden stilling ved forældreorlovens ophør og efter denne evaluering, afskediges som følge af nedlæggelsen af den nye stilling, for så vidt som det ikke var umuligt for arbejdsgiveren at lade arbejdstageren vende tilbage til sin tidligere stilling, eller hvis den stilling, hun blev tildelt, ikke var tilsvarende eller lignende og i overensstemmelse med hendes ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold, bl.a. på grund af den omstændighed, at arbejdsgiveren på tidspunktet for overførslen var vidende om, at den nye stilling skulle nedlægges, hvilket det tilkommer den nationale ret at undersøge.
 (1) EUT C 65 af 3.3.2012.


text:
4.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/5
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 7. marts 2013 — Euronics Belgium CVBA mod Kamera Express BV og Kamera Express Belgium BVBA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van Koophandel te Gent — Belgien)
 (Sag C-343/12) (1)
 (Procesreglementets artikel 99 - direktiv 2005/29/EF - national lovgivning, som generelt forbyder udbud til salg eller salg af varer med tab)
 2013/C 129/09
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank van Koophandel te Gent
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Euronics Belgium CVBA
 Sagsøgte: Kamera Express BV og Kamera Express Belgium BVBA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgien) — fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (»direktivet om urimelig handelspraksis«) (EUT L 149, s. 22) — national lovgivning, der bortset fra foreskrevne undtagelser indeholder et almindeligt forbud mod salg med tab, og som bl.a. har til formål at beskytte forbrugernes interesser — forenelighed med direktiv 2005/29
 Konklusion
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (»direktivet om urimelig handelspraksis«) skal fortolkes således, at det er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, der indeholder et generelt forbud mod udbud til salg eller salg af varer med tab, for så vidt som denne bestemmelse har til formål at beskytte forbrugerne.
 (1) EUT C 303 af 6.10.2012.


text:
26.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/11
 Sag anlagt den 31. januar 2011 — Truvo Belgium mod KHIM — AOL (TRUVO)
 (Sag T-77/11)
 2011/C 95/17
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Truvo Belgium (Antwerpen, Belgien) (ved advokat O.F.A.W. van Haperen)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: AOL LLC (Dulles, De Forenede Stater)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 7. november 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 923/2009-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Truvo Belgium
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »TRUVO« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 38, 41 og 42 — EF-varemærkeansøgning nr. 5560099
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: AOL LLC
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeansøgning nr. 4756169 af figurmærket »TRUVEO« for tjenesteydelser i klasse 42
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge med hensyn til alle de anfægtede tjenesteydelser i klasse 38 og 42 og afslag på EF-varemærkeansøgningen med hensyn til alle de anfægtede tjenesteydelser
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 2007/2009 og ikke er ordentligt begrundet eller på anden måde ikke opfylder kravene i henhold til europæisk sagsbehandling, da appelkammeret foretog en fejlagtig (i) sammenligning af tjenesteydelserne, (ii) sammenligning af tegnene, (iii) bedømmelse af den relevante kundekreds og (iv) bedømmelse af risikoen for forveksling.


text:
C 47/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.2.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 3. november 1999 af Territorio Histórico
 de Alava, Arabako Foru Aldundia — Diputación Foral de
 Alava, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 — Kommissionens beslutning af 14. juli 1999 annulleres, i
 det omfang den skattenedsættelse, som er fastsat i den af ber
 provinsen Gipuzkoa vedtagne lov nr. 7/1997 af 22. de-
 cember 1997, betegnes som en statsstøtte i artikel 87 EF’s (Sag T-271/99)
 forstand.
 (2000/C 47/52)
 — Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost-
 ninger.
 (Processprog: spansk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3. november 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Territorio Histórico de Alava,
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at Arabako Foru Aldundia — Diputación Foral de Alava, Alava
 Kommissionen i den anfægtede beslutning (Spanien), ved advokaterne Antonio Creus Carreras og Begoña
 Uriarte Valiente, hhv. Barcelona og Madrid, og med valgt
 — har anlagt en urigtig fortolkning af begrebet statsstøtte i adresse på advokatkontoret Cuatrecasas Abogados, 60, Av. de
 artikel 87, stk. 1, EF ved at antage, at den skattenedsættelse, Cortenbergh, Bruxelles.
 som er fastsat i ovennævnte lov, udstedt af provinsen
 Gipuzkoa, udgør en selektiv foranstaltning og dermed har Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 karakter af en statsstøtte. Efter sagsøgerens opfattelse er
 skattenedsættelsen en foranstaltning af generel karakter, da — Kommissionens beslutning af 14. juli 1999 annulleres, i
 den gælder lige for alle erhvervsdrivende, som opfylder det omfang den skattenedsættelse, som er fastsat i den af
 betingelserne i den pågældende lov, og da den har en provinsen Alava vedtagne lov nr. 22/1994 af 20. december
 objektiv og ikke-diskriminerende karakter. Selv om det 1994, med senere ændringer, betegnes som en statsstøtte i
 imidlertid forudsættes, at den omhandlede foranstaltning artikel 87 EF’s forstand.
 måtte have en vis selektiv karakter, må dette anses for
 begrundet i ordningens natur og opbygning, da dens — Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost-
 anvendelsesområde ikke er diskriminerende, idet den er ninger.
 baseret på objektive og horisontale betingelser eller krite-
 rier, og idet den endvidere bidrager til effektiviteten af den
 skatteordning, som den indgår i. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — har anlagt en urigtig fortolkning af artikel 87 EF ved at Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de
 antage, at der er ydet statsstøtte, uden at have godtgjort, at i sag T-269/99 anførte.
 der er sket en fordrejning af konkurrencevilkårene eller
 en påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne,
 således som det kræves efter denne traktatbestemmelse.
 — fejlagtigt har antaget, at de spanske myndigheder har
 tilsidesat forpligtelsen efter artikel 88, stk. 3, EF til at give
 underretning.
 Sag anlagt den 3. november 1999 af Territorio Histórico
 — har begået magtfordrejning ved at anvende proceduren de Bizkaia, Bizkaiko Foru Aldundia — Diputación Foral
 vedrørende statsstøtte i stedet for den procedure, som de Bizkaia, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 fællesskabslovgiver har fastlagt på det pågældende område skaber
 (fiskal harmonisering), hvor Kommissionens kompetence
 er betydeligt mere begrænset, da den er delt mellem (Sag T-272/99)
 Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union.
 (2000/C 47/53)
 — har tilsidesat begrundelsespligten, da beslutningen ikke
 klart angiver de faktiske og retlige omstændigheder, som
 har foranlediget Kommissionen til at antage, at den (Processprog: spansk)
 skattemæssige foranstaltning udgør en statsstøtte i arti-
 kel 87 EF’s forstand.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3. november 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Territorio Histórico de Bizkaia,
 Bizkaiko Foru Aldundia — Diputación Foral de Bizkaia,
 ---pagebreak--- 19.2.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 47/31
 Bizkaia (Spanien), ved advokaterne Antonio Creus Carreras og begrebet »virksomhed« forkert. Enhver tankstation eller juridisk
 Begoña Uriarte Valiente, hhv. Barcelona og Madrid, og med enhed, der driver en tankstation, kan anses for en virksomhed,
 valgt adresse på advokatkontoret Cuatrecasas Abogados, 60, således at den støtte, der er blevet tildelt en ansøger eller en
 Av. de Cortenbergh, Bruxelles. tankstation, ikke falder under EF-traktatens artikel 87, stk. 1,
 når den ikke overskrider det i de minimis-meddelelsen nævnte
 beløb. Denne bestemmelse kan alle rede af den grund ikke
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 finde anvendelse, da den pågældende støtte er omfattet af
 meddelelsen.
 — Kommissionens beslutning af 14. juli 1999 annulleres, i
 det omfang den skattenedsættelse, som er fastsat i den af
 provinsen Bizkaia vedtagne lov nr. 7/1996 af 26. december
 1996, som senere er blevet forlænget, betegnes som en (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87.
 statsstøtte i artikel 87 EF’s forstand.
 — Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost-
 ninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de Sag anlagt den 27. oktober 1999 af De Haan Minerale
 i sag T-269/99 anførte. Oliën BV m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 (Sag T-279/99 — T-284/99)
 (2000/C 47/55)
 Sag anlagt den 27. oktober 1999 af Autoservice J. van
 Deursen BV m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske (Processprog: nederlandsk)
 Fællesskaber
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 (Sag T-273/99 — T-278/99) den 27. oktober 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af De Haan Minerale Oliën BV,
 (2000/C 47/54) Alblasserdam (Nederlandene), m.fl. ved advokat M.J.C. Deriks,
 Rotterdam.
 (Processprog: nederlandsk) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der a) Kommissionen beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 den 27. oktober 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til fordel for
 Europæiske Fællesskaber af Autoservice J. van Deursen BV, 633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tysk-
 Budel-Schoot (Nederlandene), m.fl. ved advokat M.J.C. Deriks, land (1) annulleres.
 Rotterdam.
 b) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 a) Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til fordel for Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tysk-
 land (1) annulleres.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sagerne T-273/99 — T-278/99.
 b) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87.
 Denne sag er forbundet med sag T-210/99. Sagsøgeren
 har desuden gjort gældende, at Kommissionen har fortolket


text:
C 19/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 5. Skal de nævnte direktiver og navnlig bestemmelserne i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Michel
 artikel 44, stk. 3, litra g), i traktaten samt artikel 2, stk. 1, Nollin og Nina Constantinidi, Kommissionens Juridiske Tjene-
 litra f), og artikel 6 i det såkaldte første direktiv (68/151/ ste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 EF) samt artikel 2, stk. 2-3-4, i det såkaldte fjerde direktiv
 (78/660/EF, som suppleret ved direktiv 83/349 og 90/
 605) fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder
 for en lov i en medlemsstat, som vedrørende overtrædelse Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 af disse pligter til offentlighed og pålidelig oplysning, der
 påhviler selskaberne med henblik på beskyttelsen af
 »selskabsdeltageres og tredjemands interesser«, alene for a) Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 selskabsdeltagere og kreditorer giver ret til påtale, således forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/38/EØF ( 1) af
 at man udelukker en almindelig og effektiv beskyttelse 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved
 for tredjemand? tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt
 transport og telekommunikation, navnlig artikel 20 ff.,
 6. Skal de nævnte direktiver og navnlig bestemmelserne i idet Dimosia Epicheirisi Ilektrismou (DEI) har overladt
 artikel 44, stk. 3, litra g), i traktaten samt artikel 2, stk. 1, opførelsen af et system af transportbånd for elektricitets-
 litra f), og artikel 6 i det såkaldte første direktiv (68/151/ værket i Megalopolis på grundlag af en underhåndsproce-
 EF) samt artikel 2, stk. 2-3-4, i det såkaldte fjerde direktiv dure uden en forudgående udbudsbekendtgørelse.
 (78/660/EF, som suppleret ved direktiv 83/349 og 90/
 605) fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder
 for en lov i en medlemsstat, som vedrørende overtrædelse b) Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 af disse pligter til offentlighed og pålidelig oplysning, der ninger.
 påhviler selskaberne med henblik på beskyttelsen af
 »selskabsdeltageres og tredjemands interesser«, indfører en
 noget anderledes påtalemekanisme og et noget anderledes
 sanktionssystem, hvorved det udelukkende er vedrørende
 krænkelser til skade for selskabsdeltagere og kreditorer,
 at der kan straffes efter privat påtale samt fastsættes Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 strengere og effektive sanktioner?
 ( 1) Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9.3.1968 om samordning af Bestemmelserne i direktiv 93/38/EØF regulerer fremgangsmå-
 de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens
 derne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning
 artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel
 selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål samt transport og telekommunikation og finder anvendelse på
 at gøre disse garantier lige byrdefulde (EFT 1968 I, s. 41). kontrakter, hvis anslåede værdi mindst svarer til 5 mio. EUR.
 ( 2) Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25.7.1978 på grundlag af
 traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse
 selskabsformer (EFT L 222 af 14.8.1978, s. 11).
 ( 3) Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13.6.1983 på grundlag af Ifølge Kommissionen er den omhandlede kontrakt både på
 traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber grund af dens værdi og dens art omfattet af direktivets
 (EFT L 193 af 18.7.1983, s. 1).
 anvendelsesområde. Derfor skulle den ordregivende myndig-
 ( 4) Rådets direktiv 90/605/EØF af 8.11.1990 om ændring af direktiv
 78/660/EØF og 83/349/EØF om henholdsvis årsregnskaber og
 hed (DEI) følge fremgangsmåderne i direktivets artikel 20,
 konsoliderede regnskaber, for så vidt angår deres anvendelsesom- stk. 1, og iværksætte et udbud i overensstemmelse med
 råde (EFT L 317 af 16.11.1990, s. 60). direktivets artikel 21. Kontrakten blev imidlertid ikke tildelt på
 grundlag af et udbud, men blev overdraget i henhold til en
 underhåndsprocedure.
 Kommissionen gør gældende, at hverken betingelserne for at
 anvende undtagelsen i direktivets artikel 20, stk. 2, litra c)
 Sag anlagt den 8. november 2002 af Kommissionen (tekniske eller kunstneriske grunde gør, at aftalen kun kan
 for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske overdrages til en bestemt entreprenør), eller i direktivets
 Republik artikel 20, stk. 2, litra d) (sagens yderst hastende karakter som
 følge af begivenheder, som ordregiverne ikke har kunnet
 (Sag C-394/02) forudse), er opfyldt.
 (2003/C 19/22)
 (1 ) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 84.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. no-
 vember 2002 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af