text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/60
 Sag anlagt den 13. november 2015 — Karanikas mod Parlamentet
 (Sag T-646/15)
 (2016/C 048/68)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Harry Karanikas (Chalandri, Grækenland) (ved advokat N. Pirc Musar)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Parlamentets afgørelse A(2015)8594 C af 14. september 2015 om afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring om aktindsigt i visse dokumenter vedrørende oplysninger om Europa-Parlamentets medlemmers rejseudgifter, dagpenge, godtgørelser for generelle udgifter og udgifter til personaleordninger annulleres.
 —
 Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne i henhold til artikel 134 og 140 i Rettens procesreglement, herunder de af eventuelle intervenerende parter afholdte sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 (1), sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning nr. 45/2001 (2), idet de persondata, der søges aktindsigt i, ikke er beskyttet af fællesskabslovgivningen.
 2.
 Andet anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001, sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning nr. 45/2001, idet der blev givet afslag på aktindsigt i de ønskede oplysninger, selv om betingelserne for udlevering var opfyldt.
 3.
 Tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af den generelle forpligtelse til i henhold artikel 2 og 4 i forordning nr. 1049/2001, sammenholdt med denne forordnings artikel 6, stk. 3, at foretage en undersøgelse af hvert enkelt dokument.
 4.
 Fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001, henset til, at afslaget på at give delvis aktindsigt i de ønskede dokumenter ikke var berettiget.
 5.
 Femte anbringende vedrører tilsidesættelse af den begrundelsespligt, der følger af artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1049/2001, idet Parlamentet undlod at tage stilling til alle sagsøgerens argumenter.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18.12.2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT 2001 L 8, s. 1).


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/9
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. september 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-269/07) (1)
 (Traktatbrud - arbejdskraftens frie bevægelighed - forordning (EØF) nr. 1612/68 - pensionsopsparingstillæg - fuld skattepligt)
 2009/C 267/16
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved R. Lyal og W. Mölls, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland (ved C. Blaschke og M. Lumma, som befuldmægtigede, og Rechtsanwalt W. Wellisch)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 12 EF, 18 EF og 39 EF samt artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT L 257, s. 2) — national lovgivning om tillæg til fremme af pensionsopsparing, som gør tillægget betinget af, at den pågældende er fuldt skattepligtig i medlemsstaten, som kræver tilbagebetaling af tillægget, når den fulde skattepligt ophører, og som kun tillader, at den kapital, der er opsparet under ordningen, anvendes til erhvervelse af egen bolig, hvis boligen er beliggende på det nationale område
 Konklusion
 1)
 Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 39 EF, artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet og artikel 18 EF, idet den har indført og opretholdt forskrifter om supplerende alderspension i §§ 79-99 i lov om indkomstbeskatning (Einkommensteuergesetz), der
 —
 frakender grænsearbejdere og deres ægtefæller ret til pensionsopsparingstillæg, hvis de ikke er fuldt skattepligtige i Tyskland
 —
 kun tillader, at grænsearbejdere anvender den opsparede kapital til erhvervelse eller opførelse af en bolig, der tjener egne boligformål, hvis den er beliggende i Tyskland, og
 —
 fastsætter, at tillægget skal tilbagebetales ved den fulde skattepligts ophør i denne medlemsstat.
 2)
 Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 199 af 25.8.2007.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
22.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/15
 Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 7. juli 2011 — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-536/10 P) (1)
 (Appel - EF-varemærker - absolut registreringshindring - manglende fornødent særpræg - ordmærket »ROI ANALYZER«)
 2011/C 311/22
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (ved Rechtsanwalt W. Göpfert)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 10. september 2010 i sag T-233/08, MPDV Mikrolab mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i en sag, hvori der var nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. april 2008 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret vedrørende afslag på en klage over undersøgerens afgørelse, hvorved denne afslog at registrere ordmærket »ROI ANALYZER« som EF-varemærke for visse varer og tjenesteydelser i klasse 9, 35 og 42 — varemærkets særpræg
 Konklusion
 1)
 Appellen afvises, idet det er åbenbart, at den delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet.
 2)
 MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 30 af 29.1.2011.


text:
C 156/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29.6.2002
 Sag anlagt den 17. april 2002 af Kommissionen for med artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), i sjette momsdirektiv,
 De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken at støttebeløbet underkastes afgiftspligt som en del af vederla-
 Tyskland get ved salget af produkter (eller udførelsen af tjenesteydelser).
 (Sag C-144/02) Den omstændighed, at støtten, uanset om der foreligger en
 aftale med en aftager, betales, når produkterne udgår fra
 forarbejdningsvirksomheden — som en slags forskud på den
 (2002/C 156/10) globale salgspris — udelukker ikke, at støtten kan være en del
 af vederlaget. Selv om det kan være umuligt at fastslå nøjagtigt,
 hvilken andel af vederlaget for hver enkelte salg støtten udgør,
 kan dette ikke give nogen praktiske problemer. Beskatnings-
 grundlaget udgøres nemlig af det opnåede vederlag plus den
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 17. april samlede støtte. At flertallet af medlemsstaterne i Unionen
 2002 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kom- allerede opkræver afgift af støtten for tørret foder, viser efter
 missionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsu- Kommissionen opfattelse, at der heller ikke i praksis er nogen
 lent Enrico Traversa og Kilian Gross, Kommissionens Juridiske problemer.
 Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos Luis Escobar Guerrero, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, Wagnercentret C 254, Kirchberg.
 (1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 (2) EFT L 63 af 21.3.1995, s. 1.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside-
 sat sine forpligtelser i henhold til rtikel 11 i Rådets sjette
 momsdirektiv 77/388/EØF (1), idet den ikke opkræver
 moms (merværdiafgift) af det støttebeløb, der ydes i
 henhold til Rådets forordning (EF) 603/95 (2) af 21. fe-
 bruar 1995 om den fælles markedsordning for tørret
 foder.
 2) Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens Sag anlagt den 25. april 2002 af Kommissionen for De
 omkostninger. Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene
 (Sag C-149/02)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (2002/C 156/11)
 Fællesskabslovgiver har med hensyn til »tilskud, der er direkte Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 25. april
 forbundet med (de afgiftspligtige) [transaktioners] pris«, haft til 2002 anlagt sag mod Kongeriget Nederlandene af Kommissio-
 hensigt ved en generel formulering at inddrage al støtte, der nen for De Europæiske Fællesskaber ved H. van Lier og
 direkte er forbundet med prisen for solgte goder eller udførte M. Patakia, som befuldmægtigede.
 tjenesteydelser, under beregningsgrundlaget for merværdiafgif-
 ten, det vil sige støtte, der har en direkte indflydelse på
 størrelsen af det vederlag, som leverandøren eller tjenesteyde-
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 ren modtager. Støtten skal være direkte og kausalt forbundet
 med leveringen af goder eller udførelsen af tjenesteydelser, der
 er opgjort eller kan opgøres nøjagtigt i penge. Støtten ydes når 1) Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat
 og i det omfang disse goder (eller tjenesteydelser) faktisk sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og
 afsættes på markedet. Den støtte, der i henhold til forordning Rådets direktiv 98/5/EF (1) af 16. februar 1998 om lettelse
 nr. 603/95 ydes per ton produceret tørret foder, har en sådan af adgangen til varig udøvelse af advokaterhvervet i en
 direkte og kausal indflydelse på det tørrede foders salgspris. anden medlemsstat end den, hvor beskikkelsen er opnået,
 Alene fordi forarbejdningsvirksomhederne modtager den på- idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og
 gældende støtte, kan de sælge til verdensmarkedsprisen, der er administrative bestemmelser for at efterkomme direkti-
 lavere end den pris, som virksomhederne i forhold til deres verne eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen
 omkostninger måtte forlange. Det forhold, at støttens størrelse herom.
 ikke afpasses efter svingningerne i verdensmarkedsprisen,
 ændrer ikke ved støttens karakter af supplement til prisen. Det 2) Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens om-
 er derfor i overensstemmelse med grundlaget for og formålet kostninger.
 ---pagebreak--- 29.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 156/7
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter 4. Er en national ordning, hvorefter det ved faglig overens-
 komst eller virksomhedsaftale i henhold hertil lovligt
 kan bestemmes, at hvileperioder under vagttjeneste eller
 Fristen for gennemførelsen udløb den 14. marts 2000. tilkaldevagter kan tilpasses vagternes særlige karakter,
 navnlig således at nedsættelser af hvileperioder som følge
 af tilkaldelse til tjeneste under vagt kan afholdes på andre
 tidspunkter, i strid med Rådets direktiv 93/104/EF?
 (1) EFT L 77, s. 36.
 (1) EFT L 307, s. 18.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 12. marts 2002 og ved berigtigelseskendelse
 af 25. marts 2002 af Landesarbeitsgericht Schleswig-
 Holstein i sagen Landeshauptstadt Kiel mod Dr.med. Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 Norbert Jaeger se afsagt den 21. marts 2002 af Bundesfinanzhof i sagen
 Terra Baubedarf-Handel GmbH mod Finanzamt Oster-
 holz-Scharmbeck
 (Sag C-151/02)
 (Sag C-152/02)
 (2002/C 156/12)
 (2002/C 156/13)
 Ved kendelser afsagt den 12. og 25. marts 2002, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 26. april 2002, har Landesar-
 beitsgericht Schleswig-Holstein i sagen Landeshauptstadt Kiel Ved kendelse afsagt den 21. marts 2002, indgået til Domstol-
 mod Dr.med. Norbert Jaeger forelagt De Europæiske Fællesska- ens Justitskontor den 26. april 2002, har Bundesfinanzhof i
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af sagen Terra Baubedarf-Handel GmbH mod Finanzamt Oster-
 følgende spørgsmål: holz-Scharmbeck forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom-
 stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:
 1. Skal vagttjeneste, som en arbejdstager udfører på et
 hospital, normalt anses for arbejdstid som omhandlet i
 artikel 2, nr. 1, i Rådets direktiv 93/104/EF (1), også Kan den afgiftspligtige alene udøve sin ret til fradrag af
 såfremt arbejdstageren har ret til at sove i perioder, hvor indgående moms med virkning for det kalenderår, i hvilket
 han ikke er tilkaldt til tjeneste? han i henhold til artikel 18, stk. 1, litra a), i direktiv 77/388/
 EØF (1) kommer i besiddelse af en faktura, eller gælder
 udøvelsen af fradragsretten altid for det kalenderår (også
 2. Er en national ordning, hvorefter vagttjeneste anses for
 forudgående), i hvilket retten til fradrag opstår i henhold til
 hviletid, såfremt den pågældende ikke tilkaldes til tjeneste,
 artikel 17, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF?
 og arbejdstageren opholder sig i et værelse, der er stillet
 til hans rådighed, på et hospital, og tilkaldes, såfremt han
 skal gøre tjeneste, i strid med artikel 3 i Rådets direktiv
 93/104/EF?
 (1) EFT L 145, s. 1.
 3. Er en national ordning, hvorefter der lovligt kan ske
 nedsættelse af den daglige hviletid på 11 timer på
 hospitaler og andre institutioner, der varetager behand-
 ling, pleje og pasning af personer, såfremt tjenesteperioder
 udført under vagttjenesten eller tilkaldevagten, der ikke
 overstiger halvdelen af hvileperioden, kan afholdes på
 andre tidspunkter, i strid med Rådets direktiv 93/104/EF?


text:
29.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 79/5
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 14. februar 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-419/06) (1)
 (Traktatbrud - statsstøtte - forpligtelse til tilbagesøgning)
 (2008/C 79/07)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Righini, M. Konstantinidis, D. Triantafyllou og I. Chatzigiannis, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved A. Samoni-Rantou og P. Mylonopoulos, som befuldmægtigede, samt dikigoroi V. Christianos og P. Anestis)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse af foranstaltninger med henblik på at efterkomme Kommissionens beslutning K(2005) 2706 af 14. september 2005 om tilbagesøgning af støtte til Olympic Airlines
 Konklusion
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2-4 i Kommissionens beslutning af 14. september 2005 om Den Hellenske Republiks støtte til Olympic Airways og Olympic Airlines, idet den ikke inden for de fastsatte frister har truffet alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at afskaffe den støtte, der var erklæret ulovlig og uforenelig med det fælles marked i den nævnte beslutning, samt idet den ikke har tilbagesøgt støtten fra dens modtagere.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 310 af 16.12.2006.


text:
7.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/20
 Appel iværksat den 8. maj 2014 af InnoLux Corp., tidligere Chimei InnoLux Corp. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 27. februar 2014 i sag T-91/11, InnoLux Corp., tidligere Chimei InnoLux Corp. mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-231/14 P)
 2014/C 212/23
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: InnoLux Corp., tidligere Chimei InnoLux Corp. (ved avocat J.-F. Bellis og solicitor R. Burton)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom ophæves, for så vidt som den stadfæster den bøde, der blev pålagt InnoLux ved den anfægtede afgørelse, og som blev beregnet på grundlag af værdien af koncerninterne leveringer af LCD-skærme til appellantens fabrikker i Kina og Taiwan.
 —
 Kommissionens afgørelse annulleres, for så vidt som den pålægger InnoLux en bøde på grundlag af værdien af koncerninterne leveringer af LCD-skærme til appellantens fabrikker i Kina og Taiwan.
 —
 Den bøde, der er pålagt InnoLux, nedsættes til 173 mill. EUR, og
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkostninger, herunder omkostningerne i sagen for Retten.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 Første anbringende: Retten begik en retlig fejl ved at fastslå, at koncerninterne leveringer af LCD-skærme til appellantens fabrikker i Kina og Taiwan falder inden for anvendelsesområdet for artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 med den eneste begrundelse, at de computerskærme, som LCD-skærmene inkorporeres i som komponenter på de omhandlede fabrikker, sælges af appellanten i EØS.
 Anbringendet er baseret på følgende grundlag:
 a.
 Den i den anfægtede afgørelse fastslåede overtrædelse omfatter kun leveringer i EØS af LCD-skærme, hvad enten disse blev solgt til tredjeparter eller blev leveret koncerninternt, og der foretages ingen sondring mellem koncerninterne leveringer, der foretages af vertikalt integrerede deltagere i et kartel, som danner én virksomhed med deres forbundne købere, og de deltagere, der ikke danner én virksomhed.
 b.
 Anvendelsen af begrebet »direkte afsætning til EØS ved hjælp af forarbejdede produkter« er i strid med det princip, der ligger til grund for Europa Carton-dommen om behandling af koncerninterne leveringer på nøjagtigt samme måde som ved salg til tredjeparter.
 c.
 Det er i strid med gennemførelsesdoktrinen i Wood Pulp I-dommen at anvende artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 på leveringer af LCD-skærme uden for EØS.
 d.
 Begrebet »direkte afsætning til EØS ved hjælp af forarbejdede produkter« fører til en uretmæssig udelukkelse fra anvendelsesområdet for artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 af transaktioner vedrørende LCD-skærme, som finder sted og begrænser konkurrencen inden for EØS på grundlag af en argumentation, som Domstolen udtrykkeligt forkastede i Commercial Solvents-dommen.
 e.
 Den ekstra-territoriale anvendelse af EU’s konkurrenceregler, der følger af begrebet »direkte afsætning til EØS ved hjælp af forarbejdede produkter«, indebærer en risiko for kumulation af sanktioner for virksomhederne og for kompetencekonflikter med andre konkurrencemyndigheder.
 2.
 Andet anbringende: Retten begik en retlig fejl ved at fastslå, at anvendelsen af kategorien »direkte afsætning til EØS ved hjælp af forarbejdede produkter« på koncerninterne leveringer af LCD-skærme foretaget af hver af adressaterne for Kommissionens afgørelse blev vurderet af Kommissionen »på grundlag af de samme objektive kriterier«, og ved samtidigt afvise alle de anbringender, som appellanten fremsatte til anfægtelse af det anvendte kriteriums relevans, objektivitet og sammenhæng, nemlig om de samen med de forbundne købere dannede én virksomhed.
 Anbringendet er baseret på følgende grundlag:
 a.
 Om de vertikalt integrerede adressater for den anfægtede afgørelse danner én virksomhed sammen med de forbundne købere er ikke en »objektiv forskel«, der kan begrunde forskelsbehandlingen af deres respektive koncerninterne leveringer.
 b.
 Legalitetsprincippet kan ikke påberåbes med henblik på at forkaste appellantens anbringende om, at dens koncerninterne leveringer af LCD-skærme skal behandles på grundlag af den samme metode som den, der blev anvendt på LG Displays og AUO’ s koncerninterne leveringer af LCD-skærme, idet denne metode er fuldt ud lovlig.


text:
24.2.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 42/46
 EU-Personalerettens dom (Første Afdeling) af 16. januar 2007 — Genette mod Kommissionen
 (Sag F-92/05) (1)
 (Tjenestemænd - pensioner - pensionsrettigheder erhvervet forud for tiltrædelsen af tjenesten ved Fællesskaberne - overførsel til fællesskabsordningen - tilbagetrækning af overførselsanmodningen med det formål at påberåbe sig nye, mere favorable bestemmelser)
 (2007/C 42/79)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Emmanuel Genette (Gorze, Frankrig) (ved avocat M.-A. Lucas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Joris og D. Martin, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Kongeriget Belgien (ved L. Van den Broeck, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Annullation af Kommissionens afslag på at indvillige i en tilbagetrækning af sagsøgerens anmodning om overførsel af de pensionsrettigheder, han havde erhvervet i Belgien, med henblik på indgivelse af en ny anmodning i henhold til nye, mere favorable bestemmelser.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers afgørelse af 25. januar 2005 annulleres.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sine egne samt Emmanuel Genettes sagsomkostninger.
 3)
 Kongeriget Belgien bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 315 af 10.12.2005, s. 14 (sag oprindeligt registreret ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans under nr. T-361/05 og henvist til Retten for EU-personalesager ved kendelse af 15.12.2005).


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/74
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 19. november 2009 — N mod Parlamentet
 (Sag F-71/08) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - bedømmelse - bedømmelsesrapport - fastsættelse af mål - åbenbart fejlskøn - formaliteten - ikke-bebyrdende foranstaltning)
 2010/C 24/137
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: N (Bruxelles, Belgien) (ved avocat É. Boigelot)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved K. Zejdová, R. Ignătescu og S. Seyr, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 16. august 2006 til den 31. december 2006.
 Konklusion
 1)
 Den afgørelse, der blev truffet af Europa-Parlamentets generalsekretær den 12. september 2007 om endelig udfærdigelse af N’s bedømmelsesrapport for perioden fra den 16. august 2006 til den 31. december 2006, annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes Europa-Parlamentet.
 3)
 Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 272 af 25.10.2008, s. 51.


text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/4
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 11. december 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Département du Loiret og Scott SA
 (Sag C-295/07 P) (1)
 (Appel - statsstøtte - favørpris for en grund - Kommissionens beslutning - tilbagesøgning af støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet - støttens nutidsværdi - renters rente - manglende begrundelse - fuldstændig annullation - antagelse til realitetsbehandling)
 (2009/C 32/07)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Flett, som befuldmægtiget)
 De øvrige parter i appelsagen: Département du Loiret og Scott SA (ved J. Lever, QC, og barristers J. Gardner og G. Peretz for solicitors R. Griffith og M. Papadakis)
 Sagens genstand
 Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt den 29. marts 2007 af Retten i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-369/00, Département du Loiret mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning 2002/14/EF af 12. juli 2000 om den statsstøtte, Frankrig har iværksat til fordel for Scott Paper SA/Kimberly-Clark (EFT 2002 L 12, s. 1), i det omfang beslutningen vedrører den støtte, der er ydet i form af en favørpris for en grund, som anført i beslutningens artikel 1 — metode for beregning af renterne af ulovligt oppebårne beløb (almindelige rentesatser eller renters rente?) — begrundelse for valget af den anvendte metode og anvendelse af omvendt bevisbyrde — tidspunktet for vurderingen af, om der er indrømmet en ulovlig fordel
 Konklusion
 1)
 Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 29. marts 2007 i sagen Département du Loiret mod Kommissionen (sag T-369/00) ophæves.
 2)
 Sagen hjemvises til De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans.
 3)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (1) EUT C 211 af 8.9.2007.


text:
10.5.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/49
 III
 (Oplysninger)
 (2003/C 112/90)
 Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
 EUT C 101 af 26.4.2003
 Liste over tidligere offentliggørelser
 EUT C 83 af 5.4.2003
 EUT C 70 af 22.3.2003
 EUT C 55 af 8.3.2003
 EUT C 44 af 22.2.2003
 EUT C 31 af 8.2.2003
 EFT C 19 af 25.1.2003
 Teksterne er tilgængelige i:
 EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
 CELEX: http://europa.eu.int/celex


text:
5.1.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 3/41
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansættelsesmyndigheden har anvendt tjenestemandsvedtæg- Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K(2001)
 tens artikel 46 uden at tage hensyn til sagsøgerens faglige 1759 endelig udg. af 11. juli 2001, hvori der erklæres at
 erfaring med henblik på at afgøre, i hvilket omfang det var foreligge statsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, i
 muligt at indplacere ham i lønklasse A 4 i stedet for lønklas- forbindelse med skattelempelserne i henhold til artikel 52-56 i
 se A 5 i medfør af tjenestemandsvedtægtens artikel 31, stk. 2. Ley Foral (provinslov) 24/1996 af 30. december 1996 om
 beskatning af selskaber (Lovtidende for Navarra nr. 159 af
 31.12.1996), hvorefter der ydes en godtgørelse på 50 % af
 satsen for den nævnte skat for virksomheder, der påbegynder
 Ansættelsesmyndigheden burde på grundlag af artikel 32,
 virksomhed i Comunidad Autónoma de Navarra efter lovens
 stk. 2, have taget hensyn til hans yderligere faglige erfaring og
 indplaceret ham på andet løntrin, ligesom den skulle have ikrafttrædelse, forudsat at de investerer mere end 100 mio. ESP
 (601 012 EUR) og skaber mere end ti arbejdspladser.
 godskrevet ham 5,5 måneders anciennitet på andet løntrin.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 Manglende begrundelse. som i sag T-225/01.
 Sag anlagt den 22. oktober 2001 af Confederación Empre- Sag anlagt den 22. oktober 2001 af Confederación Empre-
 sarial Vasca mod Kommissionen for De Europæiske sarial Vasca mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber Fællesskaber
 (Sag T-265/01) (Sag T-266/01)
 (2002/C 3/70) (2002/C 3/71)
 (Processprog: spansk) (Processprog: spansk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22. oktober 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De den 22. oktober 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Confederación Empresarial Vasca, Europæiske Fællesskaber af Confederación Empresarial Vasca,
 Bilbao (Spanien), ved advokat Marcos Araujo Boyd. Bilbao (Spanien), ved advokat Marcos Araujo Boyd.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 om den
 — Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 om den statsstøtteordning, som Spanien anvender for virksom-
 statsstøtteordning, som Spanien anvender for virksom- heder i provinsen Vizcaya, i form af skattelempelse på
 heder i provinsen Alava, i form af skattelempelse på 45 % 45 % af investeringer, annulleres.
 af investeringer, annulleres.
 — Subsidiært: Artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning af
 — Subsidiært: Artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 om den statsstøtteordning, som Spanien
 11. juli 2001 om den statsstøtteordning, som Spanien anvender for visse nystiftede virksomheder i provinsen
 anvender for virksomheder i provinsen Alava, i form af Vizcaya, i form af en skattelempelse på 45 % af investerin-
 en skattelempelse på 45 % af investeringer, annulleres, ger, annulleres, idet det vil være uretmæssigt at gennemfø-
 idet det er urimeligt at gennemføre forpligtelsen til at re forpligtelsen til at tilbagesøge de beløb, som Hacienda
 tilbagesøge de beløb, som Hacienda Foral de Alava Foral de Vizcaya (den lokale skattemyndighed) har und-
 (den lokale skattemyndighed) har undladt at opkræve i ladt at opkræve i henhold til de omtvistede skattebestem-
 henhold til de omtvistede skattebestemmelser. melser.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ---pagebreak--- C 3/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.1.2002
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K(2001) Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K(2001)
 1765 endelig udg. af 11. juli 2001, hvori der erklæres at 1760 endelig udg. af 11. juli 2001, hvori der erklæres at
 foreligge statsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, i foreligge statsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, i
 forbindelse med skattelempelserne i henhold til den fjerde forbindelse med skattelempelserne i henhold til artikel 26 i
 tillægsbestemmelse i Norma Foral (provinslov) 7/1996 af Norma Foral (provinslov) 24/1996 af 5. juli 1996 om
 26. december 1996 og den tiende tillægsbestemmelse i Norma beskatning af selskaber (Lovtidende for Territorio Histórico de
 Foral 4/1998 af 2. december 1998, hvorefter der ydes Alava af 9.8.1996), hvorefter der gives en nedsættelse på 99 %,
 virksomheder, der investerer i Territorio Histórico de Vizcaya, 75 %, 50 % og 25 % af det positive beskatningsgrundlag for
 en skattelempelse på 45 % af den del af deres investeringer i selskabsskatten i de første fire skatteår for virksomheder,
 nye faste materielle anlægsaktiver, der overstiger 2,5 mia. ESP der iværksætter en erhvervsmæssig virksomhed i Territorio
 (15 025 303 EUR). Histórico de Alava efter lovens ikrafttrædelse, forudsat at de
 har indbetalt en selskabskapital på mere end 20 mio. ESP
 (120 202 EUR), at de investerer mere end 80 mio. ESP
 (430 810 EUR) og skaber mere end ti arbejdspladser.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sag T-225/01.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sag T-225/01.
 Sag anlagt den 22. oktober 2001 af Confederación Empre-
 sarial Vasca mod Kommissionen for De Europæiske Sag anlagt den 22. oktober 2001 af Confederación Empre-
 Fællesskaber sarial Vasca mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber.
 (Sag T-267/01)
 (Sag T-268/01)
 (2002/C 3/72)
 (2002/C 3/73)
 (Processprog: spansk)
 (Processprog: spansk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22. oktober 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Europæiske Fællesskaber af Confederación Empresarial Vasca, den 22. oktober 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Bilbao (Spanien), ved advokat Marcos Araujo Boyd. Europæiske Fællesskaber af Confederación Empresarial Vasca,
 Bilbao (Spanien), ved advokat Marcos Araujo Boyd.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 om den — Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 om den
 statsstøtteordning, som Spanien anvender for visse nystif- statsstøtteordning, som Spanien anvender for visse nystif-
 tede virksomheder i provinsen Alava, annulleres. tede virksomheder i provinsen Vizcaya (Spanien), annul-
 leres.
 — Subsidiært: Artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning af — Subsidiært: Artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning af
 11. juli 2001 om den statsstøtteordning, som Spanien 11. juli 2001 om den statsstøtteordning, som Spanien
 anvender for visse nystiftede virksomheder i provinsen anvender for visse nystiftede virksomheder i provinsen
 Alava, annulleres, idet det vil være uretmæssigt at gen- Vizcaya, annulleres, idet det vil være uretmæssigt at
 nemføre forpligtelsen til at tilbagesøge de beløb, som gennemføre forpligtelsen til at tilbagesøge de beløb, som
 Hacienda Foral de Alava har undladt at opkræve i henhold Hacienda Foral de Vizcaya har undladt at opkræve i
 til de omtvistede skattebestemmelser. henhold til de omtvistede skattebestemmelser.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
28.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 320/39
 Sag anlagt den 31. juli 2015 — Inditex mod KHIM — Ffauf (ZARA)
 (Sag T-432/15)
 (2015/C 320/57)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Spanien) (ved advokaterne G. Macias Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal og E. Armero)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Ffauf SA (Luxembourg, Luxembourg)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Industria de Diseño Textil, SA
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »ZARA« — EF-varemærkeregistrering nr. 732 958
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Fortabelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 2. juni 2015 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 867/2014-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres, navnlig for så vidt angår fortabelse af EF-varemærkeregistrering nr. 732 958 »ZARA« for varer i klasse 29, 30, 31, 32 og 33.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i sagen for annullationsafdelingen og Andet Appelkammeret ved Harmoniseringskontoret.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2, artikel 51, stk. 1, litra a), artikel 52, stk. 2, og artikel 85, stk. 2, i forordning nr. 207/2009.
 —
 Tilsidesættelse af regel 22, stk. 3, og regel 22, stk. 4, i forordning nr. 2868/95.


text:
4.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/55
 Sag anlagt den 7. oktober 2010 — Bank Saderat mod Rådet
 (Sag T-495/10)
 ()
 2010/C 328/85
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Bank Saderat plc (London, Det Forenede Kongerige) (ved solicitors S. Gadhia og S. Ashley, D. Anderson, QC, og barrister R. Blakeley)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Punkt 5 i afsnit I, del B, i bilaget til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2010 (1) annulleres, for så vidt som det vedrører sagsøgeren
 —
 Punkt 7 i afsnit II, del B, i bilaget til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP (2) annulleres, for så vidt som det vedrører sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at artikel 7, stk. 2, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 (3) ikke finder anvendelse på sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I denne sag har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af Rådets gennemførelsesforordning nr. 668/2010 og Rådets afgørelse 2010/413/FUSP, for så vidt som sagsøgerens navn er optaget på listen over fysiske og juridiske personer, enheder og organer, hvis pengemidler og økonomiske ressourcer indefryses i medfør heraf. Sagsøgeren har endvidere i medfør af artikel 277 TEUF nedlagt påstand om, at det fastslås, at artikel 7, stk. 2, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 ikke finder anvendelse.
 De af sagsøgeren påberåbte søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter er de samme som dem, der er påberåbt i sag T-492/10, Melli Bank mod Rådet.
 (1) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2010 af 26.7.2010 om gennemførelse af artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 423/2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran, EUT L 195, s. 25.
 (2) Rådets afgørelse af 26.7.2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP, EUT L 195, s. 39.
 (3) Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 af 19.4.2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran, EUT L 103, s. 1.


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/56
 Sag anlagt den 14. november 2012 — Sanofi mod KHIM — GP Pharm (GEPRAL)
 (Sag T-493/12)
 2013/C 26/113
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Sanofi (Paris, Frankrig) (ved advokat C. Hertz-Eichenrode)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: GP Pharm, SA (Sant Quinti de Mediona, Spanien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 5. september 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 201/2012-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket/EF-varemærkerne: GP Pharm, SA
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »GEPRAL« for varer i klasse 5 — international varemærkeansøgning nr. 1010832, hvori Den Europæiske Union er designeret
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Sanofi
 Det påberåbte varemærke eller tegn: International varemærkeansøgning nr. 418607 med virkning i Østrig for ordmærket »DELPRAL« for varer i klasse 5
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge i det hele
 Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen, idet den internationale registrering blev tilladt fremmet i det hele
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009


text:
Nr. C 95/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30 . 3 . 96
 DOMSTOLENS KENDELSE Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 af 2 . februar 1996
 — Overtrædelse af væsentlige formforskrifter, jf. EKSF-
 i sag C-257/95 , Gérard Bresle mod Préfet de la Région traktatens artikel 33 , stk . 1 :
 Auvergne og Préfet du Puy-de-Dôme ( J )
 (Præjudiciel forelæggelse — afvisning) — Ukorrekt og ufuldstændig beskrivelse af de faktiske
 ( 96/C 95/06 ) omstændigheder, som Kommissionens beslutning
 beror på .
 (Processprog: fransk)
 — Overtrådelse af begrundelseskravet og kontradik
 tionsprincippet:
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) — Kommissionen har ikke behandlet det af for
 bundsregeringen subsidiært fremførte argument
 I sag C-257/95 , angående en anmodning, som Tribunal om, at den af erhververen af den privatiserede
 administratif de Clermont-Ferrand ( Frankrig ) i medfør af virksomhed foretagne kapacitetsnedlæggelse
 EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i ifølge Kommissionens praksis ( jf. Konkurrence
 den for nævnte ret verserende sag Gérard Bresle mod Préfet beretning 1993 ) begrunder en støtte af det
 de la région Auvergne og Préfet du Puy-de-Dome at opnå en hævdede omfang
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-
 traktatens artikel 95 , har Domstolen, sammensat af præsi — Kommissionen har ikke behandlet alle væsentlige
 denten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene argumenter, som sagsøgeren har fremført til de
 C. N. Kakouris, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet og G. forretningsmæssige overvejelser i forbindelse
 Hirsch samt dommerne G. F. Mancini, F. A. Schockweiler, med låneafgørelsen i december 1993 .
 J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann,
 J. L. Murray, P. Jann, H. Ragnemalm, L. Sevón og M. — Kommissionen har undladt at undersøge spørgs
 Wathelet ( refererende dommer ); generaladvokat: G. målet om, hvorledes en bank, der handler privat
 Cosmas; justitssekretær: R. Grass, den 2 . februar 1996 økonomisk og ikke er medindehaver, ville have
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således : forholdt sig i den konkrete situation i december
 1993 . Påstanden om, at en privat bank ikke ville
 Den anmodning om præjudiciel afgørelse, som Tribunal have ydet et lån til erstatning af kapitalen, er i
 administratif de Clermont-Ferrand har forelagt Domstolen hvert fald ikke en tilstrækkelig begrundelse for at
 ved dom af 27. juni 1995, afvises. undlade en drøftelse af andre finansieringsmulig
 heder .
 0 ) EFT nr . C 248 af 23 . 9 . 1995 .
 — Overtrædelse af materiel støttelovgivning ( EKSF-trakta
 tens artikel 4 , litra c ), og artikel 1 , stk . 2, i Kommissio
 nens beslutning nr. 3 855/9 l /EKSF om fællesskabsregler
 for støtte til jern- og stålindustrien ):
 Sag anlagt den 22 . december 1995 af Forbundsrepublikken
 Tyskland mod Kommissionen for De Europæiske Fælles — I artikel 1 i den anfægtede beslutning anføres det med
 skaber urette, at det lån på 20 mio . DM til forøgelse af
 selskabskapitalen i Neue Hamburger Stahlwerke
 ( Sag C-404/95 ) GmbH ( HSW ), som Hamburgische Landesbank
 ( 96/C 95/07 ) Girozentrale ( HLB ) efter anvisning fra Hamburg i
 1984 ydede deltagerne i det overtagende selskab,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den skal betragtes som støtte i den forstand, udtrykket er
 22 . december 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De anvendt i artikel 4, litra c ), i EKSF-traktaten. Freie
 Europæiske Fællesskaber af Forbundsrepublikken Tysk und Hansestadt Hamburg havde på det daværende
 land ved Ministerialrat Dr. Ernst Roder, Forbundsøkono grundlag en væsentlig finansiel interesse i, at virk
 miministeriet, D-53107 Bonn, advokat ved Kammergericht somheden blev videreført af det overtagende selskab;
 Berlin Dr. Michael Schütte, rue de la Loi 99— 101 , B-1040 sagens faktiske forløb har bekræftet denne vurde
 Bruxelles, og advokat ved Oberlandesgericht Hamburg Dr. ring.
 Wolfgang Mueller-Stöfen .
 Selv om Kommissionen betragter lånet på 20 mio.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : DM som støtte, der er ydet allerede i 1984/85 , kan
 sagsøgeren som medlemsstat rejse annullationssøgs
 1 . Kommissionens beslutning af 31 . oktober 1995 om mål i henhold til EKSF-traktatens artikel 33 , stk . 1 ,
 statsstøtte ydet af Freie und Hansestadt Hamburg til til prøvelse af Kommissionens fejlagtige fortolkning
 EKSF-stålvirksomheden Hamburger Stahlwerke af begrebet støtte .
 GmbH, Hamburg — K(95 ) 2754 endelig udg. —
 annulleres. — Kommissionen betragter ligeledes med urette HLB's
 udvidelse af HSW's kreditlinje — anvisning af ydelse
 2 . Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin af kredit, udstedt af Freie und Hansestadt Hamburg
 ger . — med 20 mio . DM i december 1992 som støtte i den
 ---pagebreak--- 30 . 3 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 95/5
 betydning, hvori udtrykket er anvendt i EKSF i brugen af kabel-tv-net til levering af allerede liberali
 traktatens artikel 4, litra c ): Denne udvidelse af serede teletjenester (') annulleres .
 kreditlinjen svarede under de daværende omstændig
 heder til den adfærd, som en forretningsmæssigt — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 handlende privatinvestor i HSW ville udvise, der
 måtte regne med, at hans betydelige lån til virksom
 heden ville blive konverteret til egenskapital ved Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 konkurs . Omfanget af engagementerne i det tidligere
 selskab er navnlig fuldstændig uegnet som målestok — Manglende kompetence hos Kommissionen : Det drejer
 for den i 1992 foretagne kreditlinjeforhøjelses støt sig ikke om en nærmere fastlæggelse af allerede eksiste
 tekarakter. En privatinvestor afgør altid spørgsmå rende forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 90 ,
 let, om han i en krise skal realisere et stort tab ved at stk . 1 , men om en ny forpligtelse til liberalisering uden
 afslutte et omfattende engagement i en krise eller ved for de eksisterende retlige regler, som i sig selv skaber en
 yderligere indskud af et begrænset kapitalbeløb række ikke-regulerede områder, der dog har alvorlige
 skaffe sig en begrundet udsigt til at undgå eller konsekvenser for leveringen af den universelle tjeneste,
 forringe dette tab, ex nunc . Spørgsmålet er altid, som kun kan kontrolleres ved udøvelsen af de egentlige
 hvilken afgørelse der i den konkrete situation er den regelfastsættende beføjelser i Fællesskabet, dvs . de
 forretningsmæssigt mest fornuftige . Der findes imid harmoniseringsforanstaltninger, som det kun tilkommer
 lertid ikke en erhvervslovgivning, hvorefter et over Rådet og Europa-Parlamentet at træffe både i henhold til
 tagende selskab, der er stiftet med henblik på at traktaten ( nærmere bestemt EF-traktatens artikel 87 og
 undgå en konkurs, kun må finansieres i det omfang, 100 A ) og i henhold til de resolutioner, der er vedtaget på
 det konkursramte selskab var . området. Dette medfører en kompetenceoverskridelse,
 som på ingen måde kan anses for at være hjemlet i
 bestemmelserne i artikel 90 , stk. 3 , eller i Domstolens
 — Kommissionen antager yderligere med urette, at praksis vedrørende fortolkningen deraf.
 forlængelsen og udvidelsen af kreditlinjen i december
 1993 udgør en støtte : Foranstaltningen beroede på
 — Magtfordrejning: Når Kommissionen gennemtvinger en
 en anbefaling fra en uafhængig virksomhedsrådgiver
 direkte sammenkobling af kabel-tv-net, foretager den i
 og havde til formål at støtte HSW med en yderligere
 realiteten en harmonisering i strid med principperne om
 forholdvis ringe forhøjelse af kreditlinjen indtil et
 ligevægt mellem institutionerne, der er nedfældet i
 salg af virksomheden og derved væsentligt nedbringe
 traktaten og fastslået i Domstolens praksis .
 de tab, der var fare for at lide ved en afslutning af
 engagementerne . Det senere faktisk gennemførte
 salg viste, at det samlede tab ved privatiseringen var (') EFT nr . L 256 af 26 . 10 . 1995 , s . 49 .
 betydeligt lavere end det, der ville have været
 resultatet af en afslutning af engagementerne i
 december 1993 .
 — Subsidiært: Forkert beregning af støttebeløbet .
 Sag anlagt den 18 . januar 1996 af Den Portugisiske
 Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber
 ( Sag C-12/96 )
 ( 96/C 95/09 )
 Sag anlagt den 18. januar 1996 af Kongeriget Spanien mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 18 . januar 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 ( Sag C-ll/96 ) Europæiske Fællesskaber af Den Portugisiske Republik ved
 ( 96/C 95/08 ) professor, dr. Paulo de Pitta e Cunha , dr. Nuno Ruiz og dr.
 Luis Fernandes, som befuldmægtigede, og med valgt adresse
 i Luxembourg på Den Portugisiske Ambassade, 33 , allée
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den Scheffer .
 18 . januar 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Kongeriget Spanien ved Abo
 gado del Estado Gloria Calvo Diaz og med valgt adresse i Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Luxembourg på Den Spanske Ambassade, 4 og 6 , boulevard
 E. Servais . a ) Artikel 1 , nr. 2 , og artikel 2 i Kommissionens direktiv
 95/51 /EF af 18 . oktober 1995 om ændring af direktiv
 90/388/EØF med hensyn til afskaffelse af begrænsnin
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: ger i brugen af kabel-tv-net til levering af allerede
 liberaliserede teletjenester ( l ) annulleres .
 — Artikel 1 , nr. 2 , andet led, i Kommissionens direktiv
 95/5 l /EF af 18 . oktober 1995 om ændring af direktiv b ) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 90/388/EØF med hensyn til afskaffelse af begrænsninger ger .


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/51
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vestre Landsret (Danmark) den 28. november 2006, Danske svineproducenter mod Justitsministeriet
 (Sag C-491/06)
 (2006/C 326/104)
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Vestre Landsret
 Parter
 Sagsøger: Danske svineproducenter
 Sagsøgt: Justitsministeriet
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal bestemmelserne i kapitel I, afsnit A, punkt 2, litra b, og kapitel VII pkt. 48, nr. 3, 3. pind i bilaget til Rådets direktiv 9l/628/EØF om beskyttelse af dyr under transport (1) som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF (2) fortolkes således, at en medlemsstat ikke er berettiget til at indføre nationale overgangsregler, hvorefter der ved transport af svin på 40 kg til og med 110 kg, hvor transporttiden overstiger otte timer, skal være en indvendig højde for hver etage — målt fra det højeste punkt på gulvet til det laveste punkt i loftet — på mindst 100 cm ved anvendelse af mekanisk ventilationssystem?
 2)
 Skal bestemmelserne i kapitel I, afsnit A, punkt 2, litra b, og kapitel VII, punkt 48, nr. 3, 3. pind i bilaget til Rådets direktiv 91/628/EØF om beskyttelse af dyr under transport som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF fortolkes således, at en medlemsstat ikke er berettiget til at indføre nationale regler, hvorefter der ved transport af svin på 40 kg og derover, hvor den samlede forsendelsestid overstiger 8 timer, skal anvendes transportmidler, der — eksempelvis i kraft af hævbart tag kombineret med mobile etager eller tilsvarende konstruktion — til enhver tid sikrer, at der kan etableres en indvendig inspektionshøjde på mindst 140 cm for hver etage — målt fra det højeste punkt på gulvet til det laveste punkt i loftet, mens den indvendige højde på de øvrige etager ved transport af dyr i flere etager fortsat mindst skal være 92 cm, hvor de transporterede svin har en gennemsnitsvægt på 100 kg, og hvor der anvendes mekanisk ventilationssystem?
 3)
 Skal bestemmelserne i kapitel VI, pkt. 47, D) SVIN, i bilaget til Rådets direktiv 91/628/EØF om beskyttelse af dyr under transport som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF fortolkes således, at en medlemsstat ikke er berettiget til at indføre nationale regler, hvorefter der ved transporter af mere end otte timers varighed skal være mindst 0,50 m2 pr. 100 kg svin?
 (1) Rådets direktiv 91/628/EØF af 19.11.1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF (EFT L 340, s. 17).
 (2) Rådets direktiv 95/29/EF af 29.6.1995 om ændring af direktiv 91/628/EØF om beskyttelse af dyr under transport (EFT L 148, s. 52).


text:
19.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 304/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litauen) den 25. juli 2013 — UAB »Vilniaus energija« mod Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrių
 (Sag C-423/13)
 2013/C 304/09
 Processprog: litauisk
 Den forelæggende ret
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: UAB »Vilniaus energija«
 Sagsøgt: Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 34 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og/eller direktiv 2004/22/EF (1) fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning og praksis, hvorefter en varmtvandsmåler, der opfylder samtlige krav i direktiv 2004/22/EF og er tilsluttet en fjernopkoblet (telemetrisk) dataoverførselsenhed, betragtes som et målesystem, hvilket indebærer, at varmtvandsmåleren ikke må anvendes til sit formål, før der er udført en metrologisk verifikation af det samlede målesystem bestående af denne måler og den fjernopkoblede (telemetriske) dataoverførselsenhed?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/22/EF af 31.3.2004 om måleinstrumenter (EUT L 135, s. 1).


text:
C 226/2 DA Den Europæiske Unions Tidende 20.9.2003
 — For det tredje overstiger kompensationen ikke, hvad der er Essential Nutrition Ltd, Brough (Det Forenede Kongerige),
 nødvendigt for helt eller delvis at dække de udgifter, der er Hoechst Marion Roussel Ltd, Denham (Det Forenede
 afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjenes- Kongerige), Hoechst Marion Roussel SA, Bruxelles (Belgien),
 te, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne Marion Merrell SA, Puteaux (Frankrig), Marion Merrell SA,
 indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af Barcelona (Spanien), Sanova Pharma GmbH, Wien (Østrig),
 forpligtelserne. Temmler Pharma GmbH & Co. KG, Marburg (Tyskland),
 Schuck GmbH, Schwaig (Tyskland), Laboratoires Roussell
 — For det fjerde skal størrelsen af den nødvendige kompensa- Lda, Mem Martins (Portugal), Laboratoires Roussell Diamant
 tion, når udvælgelsen af den virksomhed, der skal over- SARL, Puteaux, Roussel Iberica SA, Barcelona (advokater:
 drages en forpligtelse til offentlig tjeneste, i et konkret B. Sträter og M. Ambrosius), Gerot Pharmazeutika GmbH,
 tilfælde ikke gennemføres inden for rammerne af en proce- Wien (advokat: K. Grigkar), Cambridge Healthcare Supplies
 dure for tildeling af offentlige kontrakter, fastlægges på Ltd, Rackhearth (Det Forenede Kongerige) (advokater:
 grundlag af en analyse af de omkostninger, som en gen- M. D. Vaughan, QC, barrister K. Bacon og solicitor S. Davis),
 nemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkeligt og Laboratoires pharmaceutiques Trenker SA, Bruxelles (advo-
 udstyret med transportmidler til at kunne opfylde de stillede kater: L. Defalque og X. Leurquin), har Domstolen, sammensat
 krav til den offentlige tjeneste, ville have ved at gennemføre af præsidenten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene
 forpligtelserne, idet der skal tages hensyn til de hermed J.-P. Puissochet, M. Wathelet, R. Schintgen og
 forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyl- C. W. A. Timmermans samt dommerne C. Gulmann,
 delsen af forpligtelserne. D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (refererende dommer),
 V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha
 Rodrigues og A. Rosas: generaladvokat: S. Alber;
 3) EF-traktatens artikel 77 (nu artikel 73 EF) kan ikke finde
 justitssekretær: ekspeditionssekretær M. Múgica Arzamendi,
 anvendelse på offentlige tilskud til dækning af merudgifter, der
 den 24. juli 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 er afholdt for at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste, uden
 hensyn til forordning (EØF) nr. 1191/69, som ændret ved
 forordning nr. 1893/91.
 1) Appellen forkastes.
 (1) EFT C 273 af 23.9.2000. 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens
 omkostninger i appelsagen og i sagen om foreløbige forholds-
 regler.
 (1) EUT C 70 af 22.3.2003.
 DOMSTOLENS DOM
 af 24. juli 2003
 i sag C-39/03 P, Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber mod Artegodan GmbH m.fl. (1) DOMSTOLENS KENDELSE
 (»Appel — direktiv 65/65/EØF og 75/319/EØF — human- (Første Afdeling)
 medicinske lægemidler — anoreksika: amfepramon,
 clobenzorex, fenproporex, norpseudoephedrin, phentermin — af 24. juli 2003
 tilbagekaldelse af en markedsføringstilladelse — Kommissionens
 kompetence — betingelser for tilbagekaldelse«) i sag C-166/02, Daniel Fernando Messejana Viegas mod
 Companhia de Seguros Zurich SA, Mitsubishi Motors de
 (2003/C 226/02) Portugal SA (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet
 af Tribunal Judicial da Comarca de Alcácer do Sal) (1)
 (Processprog: tysk, engelsk og fransk)
 (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — besvarelse, der klart
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- kan udledes af retspraksis — andet direktiv 84/5/EØF —
 gjort i Samling af Afgørelser) lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer — flere ordnin-
 ger for ansvaret — garanteret minimumsbeløb«)
 I sag C-39/03 P, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: R. B. Wainwright og H. Støvlbæk, bistået af (2003/C 226/03)
 Rechtsanwalt B. Wägenbaur), angående appel af dom afsagt den
 26. november 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første (Processprog: portugisisk)
 Instans (Anden Udvidede Afdeling) i de forenede sager T-74/00,
 T-76/00, T-83/00 — T-85/00, T-132/00, T-137/00 og T-141/00, (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive trykt i
 Artegodan m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 4945, hvori Samling af Afgørelser)
 der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom, de andre
 parter i appelsagen: Artegodan GmbH, Lüchow (Tyskland) (advo- I sag C-166/02, angående en anmodning, som Tribunal Judicial
 kat: U. Doepner), Bruno Farmaceutici SpA, Rom (Italien), da Comarca de Alcácer do Sal (Portugal), i medfør af artikel 234
 ---pagebreak--- 20.9.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/3
 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verse- 2. Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost-
 rende sag, Daniel Fernando Messejana Viegas mod Companhia ninger.
 de Seguros Zurich SA, Mitsubishi Motors de Portugal SA, inter-
 venient: CGU International Insurance plc — Agência Geral em
 Portugal, Instituto de Solidariedade e Segurança Social (ISSS), at Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om
 indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
 ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT 1984, L 8, s. 17), Kommissionen gør med følgende to begrundelser gældende, at
 har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsfor- Kongeriget Spanien tilsidesætter visse af sjette direktivs bestem-
 manden, M. Wathelet, og dommerne P. Jann (refererende dom- melser:
 mer), og A. Rosas; generaladvokat: S. Alber; justitssekretær:
 R. Grass, den 24. juli 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således: 1) Anvendelse af pro rata-satsen for fradrag på afgiftspligtige
 personer, der udelukkende udfører transaktioner, der giver
 ret til fradrag (artikel 102, stk. 1, i den spanske momslov).
 Artikel 1, stk. 2, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af
 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes Kommissionen gør gældende, at den spanske lovgivning
 lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer er til hinder for en uretmæssigt udvider anvendelsesområdet for pro rata-
 national lovgivning, der opererer med flere former for ansvarsforsik- satsen for fradraget, idet denne ikke blot finder anvendelse
 ring, der kan anvendes på trafikulykker med motorkøretøjer, og hvor på afgiftspligtige personer, der både udfører transaktioner,
 en af disse forsikringsformer foreskriver et maksimalt garantibeløb, der der giver ret til fradrag, og ikke-fradragsberettigede
 er lavere end de minimumsbeløb, der er fastsat i nævnte artikel. transaktioner (afgiftspligtige personer, der udfører blan-
 dede transaktioner), men tillige på afgiftspligtige personer,
 som udelukkende udfører transaktioner, der giver ret til
 fradrag (fuldt afgiftspligtige personer), alene fordi de har
 modtaget et tilskud, der ikke medregnes i beskatnings-
 (1) EFT C 156 af 29.6.2002. grundlaget for deres afgiftspligtige transaktioner. I over-
 ensstemmelse med sjette direktivs artikel 17, stk. 5, finder
 ordningen med pro rata-satsen for fradraget kun anven-
 delse, når den afgiftspligtige person både udfører
 afgiftspligtige transaktioner, der er fritaget, og afgiftsplig-
 tige transaktioner.
 Sag anlagt den 14. maj 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 Kommissionen anfører, at medtagning af tilskud i pro
 (Sag C-204/03) rata-satsen for fradraget for afgiftspligtige personer, der
 udfører blandede transaktioner, er en mulighed, der er
 (2003/C 226/04) givet medlemsstaterne, og udgør en undtagelse til det
 generelle princip om fradrag for beløb, der er erlagt som
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 14. maj 2003 moms for udførelse af ikke-fritagne afgiftspligtige transak-
 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen for tioner. Der kan derfor ikke mod fællesskabslovgivers vilje
 De Europæiske Fællesskaber ved Enrico Traversa, som gøres brug af denne mulighed til at give situationer, der er
 befuldmægtiget, og Lidia Lozano Palacios, Kommissionens forskellige fra de i direktivet omhandlede, en ufordelagtig
 Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg. behandling. De følger, som det forhold, at medlemssta-
 terne anvender den mulighed, der er fastsat i sjette
 direktivs artikel 19, kan have for afgiftens neutralitet, kan
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: ikke begrunde de spanske myndigheders krav om at
 udstrække begrænsningen af fradraget til fuldt afgiftsplig-
 tige personer, idet der ikke foreligger det nødvendige
 1. Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat de forplig- retsgrundlag, og idet foranstaltningen er i strid med
 telser, der påhviler det i henhold til fællesskabsretten, navn- direktivets bestemmelser.
 lig artikel 17, stk. 2 og 5, og artikel 19 i Rådets sjette
 direktiv (77/388/EØF) af 17. maj 1977 om harmonisering
 af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Den omhandlede spanske bestemmelse medfører en
 Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregnings- dobbeltbeskatning, idet en afgiftspligtig person, der
 grundlag (1), som ændret, idet det har opretholdt modtager tilskud, anvender tilskuddet til at dække en del
 bestemmelser, hvorefter der anvendes en pro rata-sats for af den pris, han betaler for købet af goderne og
 fradrag, der foretages af afgiftspligtige personer, der ude- tjenesteydelserne. Disse køb afgiftspålægges efter reglerne
 lukkende udfører afgiftspligtige transaktioner, og hvorved i sjette direktiv, således at der af tilskuddet allerede er erlagt
 der indføres en særregel, som begrænser fradragsretten for en tilsvarende moms. Hvis tilskuddet desuden medregnes i
 moms ved køb af goder eller tjenesteydelser, alene fordi de nævneren ved beregningen af pro rata-satsen for fradraget,
 er blevet finansieret ved hjælp af tilskud. hvilket medfører en begrænsning af fradragsretten for den


text:
8.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 287/21
 Rettens dom af 28. juni 2016 — salesforce.com mod EUIPO (SOCIAL.COM)
 (Sag T-134/15) (1)
 ((EU-varemærker - ansøgning om EU-ordmærket SOCIAL.COM - absolutte registreringshindringer - beskrivende karakter - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EU) nr. 207/2009))
 (2016/C 287/26)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Californien, De Forenede Stater) (ved advokaterne A. Nordemann og M. Maier)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved M. Fischer, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 20. januar 2015 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1752/2014-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet SOCIAL.COM som EU-varemærke
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
 2)
 salesforce.com, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 171 af 26.5.2015.


text:
C 19/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 — morarenter af sagsøgerens andel af den afledte ret til de DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 omstridte ydelser fra oktober 2000 og frem til den dato,
 hvor afgørelsen af 16. juli 2001 trådte i kraft, indtil fuld
 betaling sker.
 den 25. oktober 2002
 3) Morarenterne beregnes på basis af den af Den Europæiske
 Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsope-
 rationer forhøjet med 2 procentpoints, idet denne sats finder i sag T-80/02, Tetra Laval BV mod Kommissionen for De
 anvendelse på den pågældende periode. Europæiske Fællesskaber (1)
 4) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Konkurrence — forordning (EØF) nr. 4064/89 — beslut-
 ( 1) EFT C 3 af 5.1.2002. ning om deling af virksomheder — artikel 8, stk. 4, i
 forordning nr. 4064/89 — beslutningen, hvorved en fusion
 blev erklæret uforenelig med fællesmarkedet, er ulovlig —
 beslutningen om deling af virksomheder ulovlig som følge
 heraf)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (2003/C 19/65)
 den 25. oktober 2002
 i sag T-5/02, Tetra Laval BV mod Kommissionen for De (Processprog: engelsk)
 Europæiske Fællesskaber (1)
 (Konkurrence — forordning (EØF) nr. 4064/89 — beslut-
 ning, hvorved en fusion erklæres uforenelig med fællesmarke-
 det — ret til kontradiktion — horisontale og vertikale
 virkninger — forudseelige virkninger af konglomeratet — I sag T-80/02, Tetra Laval BV, Amsterdam (Nederlandene), ved
 løftestangsvirkning — potentiel konkurrence — generel avocats A. Vandencasteele, D. Waelbroeck, A. Weitbrecht og
 styrkelse) S. Völcker, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtigede: A. Whelan og P. Hellström), angående
 (2003/C 19/64) en påstand om annullation af Kommissionens beslutning af
 30. januar 2002 om deling af virksomheder (COMP/M.2416
 (Processprog: engelsk) — Tetra Laval/Sidel), vedtaget med hjemmel i artikel 8, stk. 4,
 i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989
 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, har
 Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Vester-
 I sag T-5/02, Tetra Laval BV, Amsterdam (Nederlandene), ved dorf, og dommerne J. Pirrung og N. J. Forwood; justitssekretær:
 avocats A. Vandencasteele, D. Waelbroeck, A. Weitbrecht og fuldmægtig D. Christensen, den 25. oktober 2002 afsagt dom,
 S. Völcker, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska- hvis konklusion lyder således:
 ber (befuldmægtigede: A. Whelan og P. Hellström), angående
 en påstand om annullation af Kommissionens beslutning
 K(2001) 3345 endelig udg. af 30. oktober 2001, hvorved en
 fusion blev erklæret uforenelig med fællesmarkedet og med 1) Kommissionens beslutning af 30. januar 2002 om forholdsreg-
 EØS-aftalen (COMP/M.2416 — Tetra Laval/Sidel), har Retten ler med henblik på at genoprette en effektiv konkurrence
 (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, (COMP/M.2416 — Tetra Laval/Sidel), vedtaget med hjemmel
 og dommerne J. Pirrung og N. J. Forwood; justitssekretær: i artikel 8, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af
 D. Christensen, den 25. oktober 2002 afsagt dom, hvis 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomheds-
 konklusion lyder således: overtagelser, annulleres.
 1) Kommissionens beslutning K(2001) 3345 endelig udg. af
 2) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler sagsø-
 30. oktober 2001, hvorved en fusion blev erklæret uforenelig
 med fællesmarkedet og med EØS-aftalen (COMP/M.2416 — gerens omkostninger, herunder omkostningerne i sagen vedrø-
 Tetra Laval/Sidel), annulleres. rende foreløbige forholdsregler.
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne
 omkostninger og betaler sagsøgerens omkostninger.
 (1 ) EFT C 156 af 29.6.2002.
 ( 1) EFT C 68 af 16.3.2002.


text:
25.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 270/32
 Appel iværksat den 26. maj 2016 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 16. marts 2016 i sag T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-301/16 P)
 (2016/C 270/36)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved T. Maxian Rusche og L. Flynn, som befuldmægtigede)
 Den anden part i appelsagen: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 16. marts 2016 i sag T-586/14 Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd mod Kommissionen, meddelt Kommissionen den 17. marts 2016, ophæves.
 —
 Første led af det første anbringende fremsat i første instans forkastes som ugrundet.
 —
 Sagen hjemvises til Retten for så vidt angår andet led af det første anbringende og andet til fjerde anbringende fremsat i første instans.
 —
 Afgørelsen om sagens omkostninger i første instans og under appelsagen udsættes.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Kommissionen fastholder, at den appellerede dom skal ophæves af følgende grunde:
 For det første har Retten foretaget en ukorrekt fortolkning af begrebet »overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system« i artikel 2, stk.7, litra c), tredje led, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (1) om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab. Dette anbringende omfatter fem led:
 —
 Første led: Foranstaltninger til gennemførelse af femårsplanen er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system
 —
 Andet led: Støtte af strategiske erhvervssektorer (»udvælgelse af vindere«) udgør ikke et lovligt formal i en markedsøkonomi
 —
 Tredje led: Støtte i en markedsøkonomi kan ikke konstant tilpasses, men er knyttet til en investering
 —
 Fjerde led: De undersøgte foranstaltninger kan ikke sammenlignes med ulovlig og uforenelig statsstøtte konstateret i Unionen
 —
 Femte led: ukorrekt fortolkning af begrebet »ikke-markedsøkonomisk system«
 For det andet er dommen behæftet med en begrundelsesmangel og en selvmodsigende begrundelse.
 For det tredje har Retten begået en række processuelle uregelmæssigheder:
 —
 Første led: Retten har truffet afgørelse om et spørgsmål, med hensyn til hvilket den ikke har jurisdiktion (ultra vires), har tilsidesat princippet om, at parterne definerer sagens genstand, og har tilsidesat artikel 21 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol og artikel 44, stk. 1 og artikel 48, stk. 2, i Rettens procesreglement i den udgave, som var gældende på tidspunktet for anlæggelsen i sagen i første instans.
 —
 Andet led: Kommissionen er ikke blevet hørt med hensyn til den angivelige sammenlignelighed af statsstøtten nævnt i de domme, der er nævnt i præmis 66, med de undersøgte foranstaltninger.
 —
 Tredje led: Retten har ikke besvaret Kommissionens argumenter vedrørende definitionen af »ikke-markedsøkonomisk system«.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51).


text:
22.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/56
 Sag anlagt den 29. september 2008 — SOZA mod Kommissionen
 (Sag T-413/08)
 (2008/C 301/93)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA) (Bratislava, Den Slovakiske Republik) (ved lawyer M. Favart)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS (sag COMPC2/38.698 — CISAC) annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS (sag COMPC2/38.698 — CISAC), særligt beslutningens artikel 3, hvori det fastslås, at EØS-CISAC-medlemmerne (1) anvendte en samordnet praksis i strid med artikel 81 EF og artikel 53 EØS ved at koordinere de territoriale afgrænsninger af de gensidige repræsentationsbemyndigelser, de hver især var tildelt, på en måde, som begrænser en licens til det nationale område for hvert forvaltningsselskab.
 Sagsøgeren gør til støtte for sit søgsmål følgende gældende:
 (i)
 Medtagelsen af territoriale afgrænsninger i dets aftaler om gensidig repræsentation er ikke en følge af en samordnet praksis.
 (ii)
 Subsidiært gøres det gældende, at såfremt der foreligger en samordnet praksis vedrørende territoriale afgrænsninger, udgør denne ikke en begrænsning af konkurrencen i henhold til artikel 81 EF.
 Sagsøgeren har med sit første anbringende gjort gældende, at Kommissionen begik en skønsfejl og tilsidesatte artikel 81 EF og artikel 253 EF ved at fastslå, at den parallelle territoriale afgrænsning, som var indeholdt i aftalerne om gensidig repræsentation, som blev indgået af sagsøgeren og de andre EØS-CISAC-medlemmer, er en følge af en samordnet praksis, hvorimod beslutningen undlod at fremlægge bevis for en sådan samordnet praksis.
 Sagsøgeren har med sit andet anbringende gjort gældende, at den påståede samordnede praksis vedrørende territoriale afgrænsninger ikke er ulovlig, fordi den omhandler en form for konkurrence, som ikke er beskyttelsesværdig. Sagsøgeren har endvidere anført, at selv om den påståede praksis måtte anses for at begrænse konkurrencen, tilsidesætter den ikke artikel 81, stk. 1, EF, fordi den er nødvendig og står i et rimeligt forhold til et legitimt mål.
 (1) International Confederation of Societies of Authors and Composers.


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/4
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. juni 2008 — Finanzamt Hamburg-Am Tierpark mod Burda GmbH, tidligere Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof, Tyskland)
 (Sag C-284/06) (1)
 (Skattelovgivning - etableringsfrihed - direktiv 90/435/EØF - selskabsskat - fælles skatteordning for moder- og datterselskaber i forskellige medlemsstater - kapitalselskaber - udlodning af overskud og formueforøgelser - kildeskattebegrebet - skattegodtgørelse - behandlingen af hjemmehørende aktionærer og ikke-hjemmehørende aktionærer)
 (2008/C 209/05)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Finanzamt Hamburg-Am Tierpark
 Sagsøgt: Burda GmbH, tidligere Burda Verlagsbeteiligungen GmbH
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater (EFT L 225, s. 6), nu artikel 5 i Rådets direktiv 2003/123/EF af 22. december 2003 om ændring af direktiv 90/435/EØF om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater (EFT L 7, s. 41) — begrebet kildeskat — national lovgivning om beskatning af indtægter og formueforøgelser i et datterselskab i tilfælde af udlodning af udbytte til moderselskabet, selv om de ikke ville være skattepligtige, såfremt de var forblevet i datterselskabet — fortolkning af EF-traktatens artikel 43, 56 og 58 — national lovgivning, hvorefter udlodning af udbytte i et kapitalselskab skal modregnes i selskabets egenkapitalandele, hvilket fører til en beskatning, selv om udbyttet udloddes til ikke-hjemmehørende aktionærer, der ikke kan fradrage selskabsskatter i deres egen skat
 Konklusion
 1)
 Det udgør ikke kildeskat som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater, såfremt en national bestemmelse ved udlodning af overskud fra et datterselskab til et moderselskab fastsætter, at der i datterselskabet sker beskatning af indtægter og formueforøgelser, som ikke ville have været skattepligtige, såfremt de var forblevet i datterselskabet og ikke var blevet udloddet til moderselskabet.
 2)
 EF-traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF) skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for anvendelsen af en national foranstaltning som § 28, stk. 4, i lov af 1996 om selskabsskat (Körperschaftsteuergesetz 1996) i den affattelse, som finder anvendelse på tvisten i hovedsagen, hvorefter beskatningen af udbytte, som et datterselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, udlodder til sit moderselskab, er undergivet den samme korrektionsmekanisme, uanset om moderselskabet er hjemmehørende i denne samme medlemsstat eller i en anden medlemsstat, og selv om et ikke-hjemmehørende moderselskab i modsætning til et hjemmehørende moderselskab ikke er berettiget til en skattegodtgørelse i den medlemsstat, hvor dets datterselskab er hjemmehørende.
 (1) EUT C 237 af 30.9.2006.


text:
18.11.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Amsterdam (Nederlandene) den 31. juli 2006 — K.D. Chuck mod Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
 (Sag C-331/06)
 (2006/C 281/27)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank Amsterdam.
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: K.D. Chuck.
 Sagsøgt: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank.
 Præjudicielle spørgsmål
 Skal forordningens artikel 48 (1) i et tilfælde, hvor en arbejdstager på den dato, da han når den pensionsberettigede alder, bor uden for Fællesskabet, anvendes på samme måde som den skulle anvendes, såfremt den pågældende arbejdstager boede på Fællesskabets område?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT L 149, s. 2).


text:
C 316/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.11.2000
 1. Kan artikel 22 i direktiv 93/36/EØF (1) af 14.6.1993 2) Var det lovligt at forhøje de priser, der var fastsat for
 fortolkes således, at de kompetente nationale domstole Hamburg og Fac. Atlant (den europæiske atlanterhavs-
 har pligt til at beskytte Unionens borgere, hvis rettigheder kyst), med hypotetiske fragtomkostninger på 3,8 ECU/t?
 er blevet krænket ved EF-stridige retsakter, hvorved
 der navnlig henses til rekvisittet undladt anvendelse, jf. 3) Burde simpelt sammenregnede gennemsnitspriser have
 artikel 5 i den nationale lov nr. 2248 af 20.3.1865, også været lagt til grund ved fastsættelsen af den endelige
 i relation til klausuler i udbud, som strider mod EF- referencepris uden hensyntagen til de forskellige salgs-
 retten, men som ikke er blevet anfægtet inden for korte mængder i de enkelte måneder?
 søgsmålsfrister i de nationale retsplejeregler, således at
 EF-retten kan anvendes ex officio overalt, hvor det kan
 konstateres, dels at anvendelsen af EF-retten hindres 4) Dersom spørgsmål 1-3 besvares bekræftende: Er forord-
 alvorligt eller i hvert fald vanskeliggøres, dels hvor der ning (EØF) nr. 525/93 i medfør af EF-traktatens arti-
 består en offentlig interesse af EF-retlig eller national kel 253 (tidligere artikel 190) utilstrækkeligt begrundet
 karakter til berettigelse af en sådan anvendelse ex officio, med hensyn til bestemmelserne om beregning af det
 og endelige regionale referencebeløb?
 5) Er denne begrundelsesmangel så væsentlig, at den medfø-
 2. kan den samme konklusion udledes af traktatens artikel
 rer, at forordningen er helt eller delvis ugyldig?
 6, stk. 2, der — ved at kodificere kravet om, at Unionen
 skal respektere degrundlæggende rettigheder, således som
 de garanteres ved den europæiske konvention til beskyt-
 telse af menneskerettigheder og grundlæggende friheds- (1) EFT 1993 L 56 af 9.3.1993, s. 18.
 rettigheder — har overtaget princippet om effektiv dom-
 stolsbeskyttelse som fastslået i nævnte konventions arti-
 kel 6 og 13.
 (1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 1.
 Sag anlagt den 11. september 2000 af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet
 Luxembourg
 (Sag C-335/00)
 (2000/C 316/31)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 30. august 2000 af Bayerisches Verwaltungs-
 gericht Regensburg i sagen Maria Weber og Martin Weber Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. sep-
 mod Freistaat Bayern tember 2000 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxembourg
 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Gérard
 Berscheid, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmæg-
 (Sag C-328/00) tiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez
 de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret,
 Kirchberg.
 (2000/C 316/30)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 Ved kendelse afsagt den 30. august 2000, indgået til Domstol- følgende påstande:
 ens Justitskontor den 6. september 2000, har Bayerisches
 Verwaltungsgericht Regensburg i sagen Maria Weber og Martin 1. Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsi-
 Weber mod Freistaat Bayern forelagt De Europæiske Fællesska- desat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 i direktiv
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af 98/68/EF, artikel 2 i direktiv 98/87/EF og artikel 2 i
 følgende spørgsmål: direktiv 98/100 EF, idet det ikke inden for de fastsatte
 frister har vedtaget de love og administrative bestemmel-
 1) Var Kommissionen berettiget til ved konstateringen af det ser, som er nødvendige for at efterkomme
 endelige regionale referencebeløb at fravige ordlyden af
 bilag I til forordning nr. 525/93 (1), idet den ikke tog — Kommissionens direktiv 98/68/EF af 10. september
 hensyn til referencepriserne for månederne i perioden 1998 om det dokument, der er omhandlet i artikel 9,
 1. juli 1992 — januar 1993, inddrog referencepriser for stk. 1, i Rådets direktiv 95/53/EF, og om regler for
 måneder efter den nævnte periode i beregningen og kontrol af indførelse af foderstoffer fra tredjelande
 fastsatte uoplyste referencepriser efter skøn? til Fællesskabet(1),


text:
22.1.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 20/5
 Artikel 13 i protokollen af 8. april 1965 vedrørende De Europæiske DOMSTOLENS DOM
 Fællesskabers privilegier og immuniteter er ikke til hinder for, at en
 medlemsstat, der indrømmer en skattelettelse for husstande, der kun
 har én indkomst, og for husstande med to indkomster, hvoraf den ene (Sjette Afdeling)
 ikke overstiger et indeksreguleret beløb på 270 000 BEF, afslår at
 indrømme denne fordel til husstande, hvoraf en af ægtefællerne er
 tjenestemand eller øvrig ansat i De Europæiske Fællesskaber, såfremt af 21. oktober 1999
 dennes vederlag overstiger dette beløb.
 i sag C-333/97, Susanne Lewen mod Lothar Denda (an-
 (1) EFT C 258 af 15.8.1998. modning om præjudiciel afgørelse fra Arbeitsgericht Gel-
 senkirchen) (1)
 (»Lige løn til mænd og kvinder — ret til julegratiale —
 forældreorlov og barselsorlov«)
 DOMSTOLENS DOM
 (2000/C 20/09)
 (Sjette Afdeling)
 af 21. oktober 1999 (Processprog: tysk)
 i sag C-44/97, Forbundsrepublikken Tyskland mod Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (»Afslutning af regnskaber — EUGFL — afslag på an- gjort i Samling af Afgørelser)
 erkendelse af udgifter — regnskabsårene 1992-1993«)
 I sag C-333/97, angående en anmodning, som Arbeitsgericht
 (2000/C 20/08) Gelsenkirchen (Tyskland) i medfør af EF-traktatens artikel 177
 (nu artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for
 (Processprog: tysk) nævnte ret verserende sag, Susanne Lewen mod Lothar Denda,
 at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 EF-traktatens artikel 119 (EF-traktatens artikel 117-120 er
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF), af artikel 11, nr. 2,
 gjort i Samling af Afgørelser) litra b), i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om
 iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden
 og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide,
 I sag C-44/97, Forbundsrepublikken Tyskland (befuldmægtige-
 som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i
 de: E. Röder og B. Kloke) mod Kommissionen for De Europæi-
 henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (EFT L
 ske Fællesskaber (befuldmægtiget: K.-D. Borchardt), angående
 348, s. 1), og af § 2, stk. 6, i bilaget til Rådets direktiv 96/34/EF
 en påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning
 af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov,
 96/701/EF af 20. november 1996 om ændring af beslutning
 der er indgået af UNICE, CEEP og EFS (EFT L 145, s. 4), har
 96/311/EF om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over
 Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af formanden for
 de udgifter for regnskabsåret 1992, der finansieres af Den
 Anden Afdeling, R. Schintgen, som fungerende formand for
 Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget
 Sjette Afdeling, og dommerne P.J.G. Kapteyn (refererende
 (EUGFL), Garantisektionen, samt visse udgifter for regnskabs-
 dommer) og G. Hirsch; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colo-
 året 1993 (EFT L 323, s. 26) i det omfang, beslutningen
 mer; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 21.
 indeholder et afslag på at lade EUGFL finansiere
 oktober 1999 afsagt dom, hvis konklusion Iyder således:
 19 591 000 DEM, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat
 af P.J.G. Kapteyn (refererende dommer), som fungerende
 formand for Sjette Afdeling, og dommerne G. Hirsch og 1) Et julegratiale som det i hovedsagen omtvistede udgør løn
 H. Ragnemalm; generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: i EF-traktatens artikel 119’s forstand (EF-traktatens artikel
 ekspeditionssekretær D. Louterman-Hubeau, den 21. oktober 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF), uanset
 1999 afsagt dom, hvis konklusion Iyder således: om arbejdsgiveren har udbetalt gratialet på frivilligt grundlag,
 og uanset om det overvejende eller udelukkende udbetales som
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. incitament til fremtidigt arbejde og/eller for loyalitet over for
 virksomheden. Gratialet henhører derimod ikke under begrebet
 2) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger. løn i artikel 11, nr. 2, litra b), i Rådets direktiv 92/85/EØF af
 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til
 forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for
 (1) EFT C 108 af 5.4.1997.
 arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer
 (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv
 89/391/EØF).


text:
C 211/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.7.2000
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 1) Artikel 2 i Kommissionens beslutning 98/182/EF af 30. juli
 1997 angående den støtte, som Friuli-Venezia Giulia-regionen
 (Italien) har ydet til regionens vejgodstransportvirksomheder,
 den 15. juni 2000 annulleres i det omfang, bestemmelsen erklærer den støtte, der
 fra den 1. juli 1990 blev ydet til transportvirksomheder, der
 udelukkende udførte lokal, regional eller national transport, for
 i de forenede sager T-298/97, T-312/97, T-313/97, ulovlig.
 T-315/97, T-600/97 — T-607/97, T-1/98, T-3/98 — T-6/98
 og T-23/98, Alzetta Mauro m.fl. mod Kommissionen for 2) Artikel 5 i beslutning 98/182 annulleres i det omfang, bestem-
 De Europæiske Fællesskaber (1) melsen forpligter Den Italienske Republik til tilbagesøgning af
 denne støtte.
 (Vejgodstransport — statsstøtte — annullationssøgsmål —
 3) I øvrigt frifindes sagsøgte.
 påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne og
 konkurrencefordrejning — betingelser for undtagelse fra
 forbuddet i EF-traktatens artikel 92, stk. 1 (efter ændring nu 4) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 artikel 87, stk. 1, EF) — ny eller eksisterende støtte —
 princippet om beskyttelse af den berettigede forventning —
 proportionalitetsprincippet — begrundelse) (1) EFT C 55 af 20.2.1998, EFT C 72 af 7.3.1998 og EFT C 113 af
 11.4.1998. Forenede sager T-298/97, T-312/97, T-313/97,
 T-315/97, T-600/97 — T607/97, T-1/98, T-3/98 — T-6/98 og
 T-23/98.
 (2000/C 211/36)
 (Processprog: italiensk)
 I de forenede sager T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97,
 T-600/97 — T-607/97, T-1/98, T-3/98 — T-6/98 og T-23/98,
 Alzetta Mauro, Montereale Valcellina (Italien) og 31 andre DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 sagsøgere, ved advokat A. Pili, Pordenone, og advokaterne
 A. Barone og G. Pezzano, Rom, og med valgt adresse i den 15. juni 2000
 Luxembourg hos advokat L. Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim,
 Masotti Srl, Feletto Umberto (Italien), og 30 andre sagsøgere,
 ved advokaterne R. Petiziol og A. Pergolese, Udine, via Ginna- i sag T-211/98, F mod Kommissionen for De Europæiske
 sio Vecchio, 6, Udine (Italien), Anna Maria Baldo, Cervignano Fællesskaber (1)
 del Friuli (Italien), og 53 andre sagsøgere, Musso Amedeo,
 Rivignano (Italien), ved advokaterne V. Cinque og L. Candriella, (Tjenestemænd — suspension — manglende forudgående
 via Morpurgo 34, Udine, Sutes SpA, Udine, og 33 andre høring — annullations- og erstatningssøgsmål)
 sagsøgere, Fabris Carlo & C. og Snc, Pavia di Udine (Italien),
 Franco D’Odorico, Capoformido (Italien), Fiorindo Birri, Man-
 zano (Italien), Maria Cecilia Framalicco, Ampezzo (Italien), (2000/C 211/37)
 Autotrasporti di Viola Claudio & CSNC, Cerpeneto-Pozzuolo
 del Friuli (Italien), ved advokat C. Mussato, via Dante, 4, Udine,
 og Pietro Stagno, Trieste (Italien), Fabrizio Cernecca, Trieste, (Processprog: fransk)
 Trasporti e Spedizioni Internazionali Cossutta Snc, Trieste,
 Giuseppe Camaur, Cormons (Italien), Cointra Transport and
 Trade Co. Srl, Ronchi dei Legionari (Italien), Autotrasporti I sag T-211/98, F, tjenestemand ved Kommissionen for
 Silvano Zottich, Trieste, Zootrans Snc, Passagio di Betona De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Bruxelles, ved
 (Italien), Pauletic Antonio Succ. di Pauletic Igor, Trieste, ved advokaterne G. Vandersanden og L. Levi, Bruxelles, og med
 advokaterne M. Clarich og A. Giadrossi, Trieste, via XXX valgt adresse i Luxembourg hos Société de gestion fiduciaire,
 octobre 17, Trieste, støttet af: Den Italienske Republik (befuld- 2-4, rue Beck, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 mægtigede: U. Leanza, O. Fiumara og under den mundtlige skaber (befuldmægtigede: G. Valsesia og J. Currall), angående
 forhandling G. Aiello) mod Kommissionen for De Europæiske dels annullation af afgørelsen af 16. december 1998, hvorved
 Fællesskaber (befuldmægtigede: P.F. Nemitz, P. Stancarelli og ansættelsesmyndigheden suspendere sagsøgeren, dels en på-
 M. Moretto) angående en påstand om annullation af Kommis- stand om erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske
 sionens beslutning 98/182/EF af 30. juli 1997 angående den skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af denne
 støtte, som Friuli-Venezia Giulia-regionen (Italien) har ydet afgørelse, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelings-
 til regionens vejgodstransportvirksomheder (EFT 1998 L 66, formanden, J. Pirrung, og dommerne A. Potocki og A.W.H.
 s. 18), har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling), sammensat Meij; justitssekretær: fuldmægtig G. Herzig, den 15. juni 2000
 af afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos, og dommerne afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 R. Garcı́a-Valdecasas, V. Tiili, P. Lindh og P. Mengozzi; justits-
 sekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den 15. juni 2000 1) Afgørelsen af 16. december 1998, hvorved ansættelsesmyndig-
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: heden suspenderede sagsøgeren, annulleres.


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/48
 Sag anlagt den 2. april 2013 — Nederlandene mod Kommissionen
 (Sag T-186/13)
 2013/C 156/89
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Nederlandene (ved M. Bulterman, B. Koopman og J. Langer, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålet er rettet mod Kommissionens afgørelse af 23. januar 2013 K(2013) 87 om statsstøtte SA.24123 (2012/C) (ex 2011/NN), som Nederlandene har iværksat –Leidschendam-Voorburg kommunes påståede salg af jord under markedsprisen.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.
 1)
 Første anbringende: Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF
 Der foreligger ingen statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. Den nederlandske regering er af den opfattelse, at der i den foreliggende sag ikke kan være tale om en fordel, under alle omstændigheder ikke om en fordel, som en markedsdeltager ikke ville have opnået under almindelige omstændigheder. Kommissionen har på grundlag af forkerte antagelser truffet den fejlagtige konklusion, at kommunen havde haft andre muligheder for opførelsen af Damplein-projektet. Fastholdelsen af de eksisterende aftaler ville ikke have ført til det ønskede resultat, og en genforhandling af aftalen ville ikke have været en udvej. Kommissionen har endvidere åbenbart fejlvurderet spørgsmålet, om samhandelen mellem medlemsstaterne påvirkes. Projektet Leidschendam Centrum og i endnu højere grad delprojektet Damplein er i deres omfang så begrænsede, at der ikke på nogen måde kan være tale om en påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne. Afgørelsen tilsidesætter derfor artikel 107 TEUF.
 2)
 Andet anbringende: Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF
 Kommissionen har åbenbart foretaget en fejlagtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder og har på dette grundlag anset nedslaget på grundstykkets pris for ikke at være forenelig med det indre marked. Nedslaget på grundstykkets pris opfylder samtlige krav, og Kommissionen har i særdeleshed henset til tidligere kommissionsafgørelser ikke på tilstrækkelig vis godtgjort, hvorfor nedsættelsen af grundstykkets pris ikke er forenelig. Endvidere har Kommissionen med urette fremhævet markedssvigt som et kriterium for anvendelsen af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF. Kommissionen har således foretaget en ukorrekt anvendelse af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF.
 3)
 Tredje anbringende: Ukorrekt fastsættelse af støttens størrelse grundet flere regnefejl
 Kommissionen har ved fastsættelsen af statsstøttens størrelse begået tre væsentlige fejl. For det første har Kommissionen ikke taget hensyn til, at nedsættelsen af grundstykkets pris og eftergivelsen af afgifter kun blev 50 % finansieret ved offentlige midler. For det andet tog Kommissionen ved beregningen af nedsættelsen af grundstykkets pris ikke hensyn til de tidligere nedsættelser i 2006 og 2008. For det tredje tog Kommissionen ved beregningen af afgifterne udgangspunkt i området for Projekt Leidschendam Centrum og ikke i området for delprojektet Damplein. De fra 2004-2010 betalte renter blev også ladt ude af betragtning. Kommissionen gik dermed ved fastsættelsen af statsstøttens beløb ud fra forkerte faktiske omstændigheder, hvorfor statsstøttebeløbet på 6 922 121 EUR ikke er korrekt.
 4)
 Fjerde anbringende: Tilsidesættelse af almindelige retsprincipper og artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder. På grund af den urimeligt lange sagsbehandlingstid for afgørelsens vedtagelse er Kommissionen ikke berettiget til at kræve tilbagebetaling.
 Kommissionen har fra det tidspunkt, hvor den blev bekendt med samtlige faktiske omstændigheder, ladet urimelig lang tid forløbe inden vedtagelsen af afgørelsen. Under de konkrete omstændigheder skulle Kommissionen afstå fra et tilbagebetalingskrav. Kommissionen har dermed tilsidesat principperne om omhu, retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning.


text:
21.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/15
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 1. oktober 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-575/08) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2005/56/EF - grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 2009/C 282/27
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Peere og P. Dejmek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved D. Haven, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/56/EF af 26. oktober 2005 om grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar (EUT L 310, s. 1)
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/56/EF af 26. oktober 2005 om grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
 2)
 Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 44 af 21.2.2009.


text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/11
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 7. juli 2016 — Ambisig — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA mod AICP — Associação de Industriais do Concelho de Pombal (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Central Administrativo Sul — Portugal)
 (Sag C-46/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - offentlige kontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 48, stk. 2, litra a), nr. ii), andet led - de økonomiske aktørers tekniske formåen - direkte virkning - bevismidler - rangorden mellem den private købers attestering og tilbudsgivers ensidige erklæring - proportionalitetsprincippet - forbud mod at foretage væsentlige ændringer i de fastsatte bevisformer))
 (2016/C 335/14)
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Central Administrativo Sul
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ambisig — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA
 Sagsøgt: AICP — Associação de Industriais do Concelho de Pombal
 Procesdeltager: Índice — ICT & Management Lda
 Konklusion
 1)
 Artikel 48, stk. 2, litra a), nr. ii), andet led, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at bestemmelsen opfylder betingelserne for i mangel af en gennemførelse i national lovgivning at tildele borgerne rettigheder, som de kan gøre gældende ved de nationale domstole over for en ordregivende myndighed, for så vidt som denne er et offentligt organ eller ved en retsakt udstedt af en offentlig myndighed har fået til opgave at levere en offentlig tjenesteydelse under den offentlige myndigheds tilsyn, og som med henblik herpå har fået tillagt særlige beføjelser ud over dem, som følger af de regler, der finder anvendelse i forholdet mellem borgerne.
 2)
 Artikel 48, stk. 2, litra a), nr. ii), andet led, i direktiv 2004/18 skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for, at der anvendes regler, som er fastlagt af den ordregivende myndighed, såsom de i hovedsagen omhandlede, hvorefter det ikke er muligt for en økonomisk aktør at dokumentere sin tekniske formåen ved hjælp af en ensidig erklæring, medmindre aktøren godtgør, at det ikke er muligt eller er meget vanskeligt at indhente en erklæring fra den private køber.
 3)
 Artikel 48, stk. 2, litra a), nr. ii), andet led, i direktiv 2004/18 skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at der anvendes regler, som er fastlagt af den ordregivende myndighed, såsom de i hovedsagen omhandlede, og som foreskriver, at den private købers erklæring skal være forsynet med en underskrift, der er bekræftet af en notar, advokat eller anden kompetent myndighed, idet tilbudsgiverens ansøgning ellers udelukkes.
 (1) EUT C 146 af 4.5.2015.


text:
25.6.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 186/36
 Sag anlagt den 19. april 2011 — ZZ mod Parlamentet
 (Sag F-50/11)
 2011/C 186/69
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (Luxembourg, Luxembourg) (ved advokaterne P. Nelissen Grade og G. Leblanc)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om at tildele sagsøgeren et enkelt point for fortjeneste i forfremmelsesåret 2009.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 20. januar 2011 om afslag på sagsøgerens klage.
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 11. maj 2010, som sagsøgeren blev bekendt med den 27. maj 2010, om kun at tildele sagsøgeren et enkelt point for fortjeneste i forfremmelsesåret 2009.
 —
 Ansættelsesmyndigheden oplyses om de retsvirkninger, som følger af en annullation af de anfægtede afgørelser.
 —
 Sagsøgeren tilkendes 2 000 EUR i erstatning for lidt ikke-økonomisk skade.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.