text:
30.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 191/37
 Sag anlagt den 23. marts 2016 — PayPal mod EUIPO — Hub Culture (VENMO)
 (Sag T-132/16)
 (2016/C 191/49)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: PayPal, Inc. (San Jose, Californien, De Forenede Stater) (ved advokat A. Renck og solicitor I. Junkar)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Hub Culture Ltd (Hamilton, Bermuda)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Hub Culture Ltd
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »VENMO« — EU-varemærkeregistrering nr. 9 509 357
 Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. januar 2016 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2974/2014-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO og Hub Culture Ltd, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
16.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/29
 Sag anlagt den 2. januar 2015 — SNCM mod Kommissionen
 (Sag T-1/15)
 (2015/C 056/40)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) (Marseille, Frankrig) (ved advokaterne F.-C. Laprévote og C. Froitzheim)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse K(2013) 7066 endelig af 20. november 2013 annulleres i sin helhed på grundlag af artikel 107 TEUF og 263 TEUF og chartrets artikel 41.
 —
 Afgørelsen annulleres i sin helhed for så vidt som det deri fastslås, at overtagelsen af 75 % af SCNM til en negativ salgspris på 158 mio. EUR udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107 TEUF.
 —
 Subsidiært annulleres afgørelsen delvist for så vidt som det deri fastslås, at forhøjelsen af kapitalen med 8,75 mio. EUR, der blev tegnet af CGMF, udgør statsstøtte.
 —
 Subsidiært annulleres afgørelsen delvist for så vidt som det deri fastslås, at et kontokurantlån på 38,5 mio. EUR udgør statsstøtte.
 —
 Subsidiært annulleres Kommissionens afgørelse delvist for så vidt som foreneligheden af det restbeløb på 15,81 mio. EUR, der blev udbetalt som omstruktureringsstøtte for 2002, deri analyseres under ét sammen med samtlige foranstaltninger for 2006.
 —
 Mere subsidiært annulleres afgørelsen delvist for så vidt som det deri konkluderes, at de omhandlede foranstaltninger udgør statsstøtte, der er uforenelige med fællesmarkedet.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har i stævningen nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2014/882/EU af 20. november 2013 (meddelt under nummer K(2013) 7066 endelig), hvorved Kommissionen fastslog dels, at restbeløbet på 15,81 mio. EUR af den omstruktureringsstøtte, som de franske myndigheder anmeldte den 18. februar 2002, dels at de tre foranstaltninger, som de franske myndigheder iværksatte i 2006 til fordel for sagsøgeren, nemlig overtagelsen af 75 % af sagsøgeren til en negativ salgspris på 158 mio. EUR, forhøjelsen af kapitalen med 8,75 mio. EUR, der blev tegnet af Compagnie générale maritime et financière, og et kontokurantlån på 38,5 mio. EUR, udgør statsstøtte, der er ulovlig og uforenelig med det indre marked. Kommissionen anordnede følgelig tilbagesøgning heraf.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 108, stk. 2, TEUF og artikel 266 TEUF og af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet Kommissionen har afvist at udstrække den formelle undersøgelsesprocedure som følge af den delvise annullation af Kommissionens beslutning 2009/611/EF af 8. juli 2008 (1) i Rettens dom af 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France mod Kommissionen (2).
 2.
 Med det andet anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 107 TEUF, af begrundelsespligten og af ligebehandlingsprincippet, samt at der er begået en retlig fejl og foretaget et åbenbart urigtigt skøn, idet Kommissionen har vurderet, at den negative salgspris udgjorde statsstøtte.
 3.
 Med det tredje anbringende gøres det subsidiært gældende, at der er sket en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og foretaget et åbenbart urigtigt skøn, idet Kommissionen har fastslået, at kapitalindskuddet på 8,75 mio. EUR udgjorde statsstøtte.
 4.
 Med det fjerde anbringende gøres det subsidiært gældende, at der er foretaget et åbenbart urigtigt skøn, idet Kommissionen har vurderet, at støtteforanstaltningerne til enkeltpersoner på 38,5 mio. EUR udgjorde statsstøtte.
 5.
 Med det femte anbringende gøres det subsidiært gældende, at der er begået en retlig fejl og foretaget et åbenbart urigtigt skøn derved, at Kommissionen har undersøgt foreneligheden af det restbeløb på 15,81 mio. EUR, der blev udbetalt som omstruktureringsstøtte for 2002, under ét sammen med samtlige foranstaltninger for 2006.
 6.
 Med det sjette anbringende gøres det mere subsidiært gældende, at der er foretaget åbenbart urigtige skøn, og at der er sket en tilsidesættelse af begrundelsespligten, idet Kommissionen har erklæret den omstruktureringsstøtte, der blev udbetalt i 2002 og 2006, for uforenelig med fællesmarkedet.
 (1) Kommissionens beslutning 2009/611/EF af 8.7.2008 om de støtteforanstaltninger, Frankrig har iværksat til fordel for Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) — C 58/02 (ex N 118/02) (meddelt under nummer K(2008) 3182) (EUT 2009 L 225, s. 180).
 (2) Dom af 11.9.2012, Corsica Ferries France mod Kommission (T-565/08, Sml., EU:T:2012:415).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
2.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/17
 Rettens dom af 22. januar 2013 — Budějovický Budvar mod KHIM — Anheuser Busch (BUD)
 (Forenede sager T-225/06 RENV, T-255/06 RENV, T-257/06 RENV og T-309/06 RENV) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ord- og figurmærket BUD - betegnelserne »bud« - relative registreringshindringer - artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2013/C 63/33
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Den Tjekkiske Republik) (ved advokaterne F. Fajgenbaum, C. Petsch, S. Sculy-Logotheti og T. Lachacinski)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Anheuser-Busch LLC (Saint Louis, Missouri, De Forenede Stater) (ved advokaterne V. von Bomhard, B. Goebel og A. Renck)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. juni (sag R 234/2005-2), den 28. juni (sag R 241/2005-2 og sag R 802/2004-2) og den 1. september 2006 (sag R 305/2005-2) af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) vedrørende en indsigelsessag mellem Budějovický Budvar, národní podnik og Anheuser-Busch LLC.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 261 af 28.10.2006.


text:
5.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/15
 Rettens dom af 16. december 2010 — Lebedef mod Kommissionen
 (Sag T-52/10 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd - årlig ferie - udstationering på halv tid med henblik på faglig repræsentation - ubeføjet udeblivelse - nedsættelse af sagsøgerens ferierettigheder - vedtægtens artikel 60)
 2011/C 38/28
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembourg) (ved advokat F. Frabetti)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og G. Berscheid, som befuldmægtigede, bistået af advokat B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 30. november 2009 i sag F-54/09, Lebedef mod Kommissionen (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), med påstand om ophævelse af denne kendelse.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Giorgio Lebedef bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i appelsagen.
 (1) EUT C 113 af 1.5.2010.


text:
2.5.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 137/9
 ningen er opfyldt, såfremt der i tide er indgivet ferencefortoldning), eller for returvarer efter repara-
 anmodning herom, når toldmyndigheden har tion?
 afslået en anmodning om fristforlñngelse ved en
 afgùrelse, der er blevet endelig? 6) Skal det, såfremt godtgùrelsesbetingelserne i gennem-
 fùrelsesforordningens artikel 900, stk. 1, litra o), er
 b) Kan anmodningen om forlñngelse Ð i stedet for opfyldt, normalt lñgges til grund, at den berettigede
 at henvise til anmeldelser, der nñrmere skal opreg- ikke har handlet svigagtigt eller udvist åbenbar for-
 nes Ð også generelt fremsñttes for alle anmeldel- sùmmelighed?
 ser, der skal foretages i en bestemt periode (i nñr-
 vñrende sag på flere måneder), idet der som 7) Såfremt spùrgsmål 6 og/eller spùrgsmål 4 besvares
 begrundelse henvises til sñrlige problemer for virk- benñgtende:
 somheden i denne periode (f.eks. pludselig sygdom
 blandt medarbejdere eller disses feriefravñr, indkù-
 ring af nye medarbejdere, problemer med anven- Skal begrebet »åbenbar forsùmmelighed« i toldkodek-
 delsen af et databehandlingssystem, der er udviklet sens artikel 239, stk. 1, andet led, fastlñgges efter
 til toldafregning, ekstraordinñr arbejdsbyrde som objektive eller (også) efter subjektive kriterier, og er
 fùlge af, at der i forbindelse med passiv forñdling det identisk med begrebet »åbenbar forsùmmelighed« i
 foretages afskrivninger, der egentlig skulle vñre gennemfùrelsesforordningens artikel 859, andet led, og
 foretaget af toldmyndighederne), uden at der fore- med begrebet »åbenbar forsùmmelighed« i toldkodek-
 ligger åbenbar forsùmmelighed i gennemfùrelses- sens artikel 212a, og kan det antages, at der ikke fore-
 forordningens artikel 859, andet leds forstand? ligger »åbenbar forsùmmelighed« i toldkodeksens
 artikel 239's forstand, såfremt der er opstået toldskyld
 ved indfùrsel i medfùr af artikel 204, stk. 1, litra a),
 3) Såfremt spùrgsmål 1 besvares benñgtende: fordi fristen i toldkodeksens artikel 49, stk. 1, i mange
 måneder ikke er blevet overholdt af de i spùrgsmål 2,
 Må det antages, at de misligholdelser, der foreligger litra b), som eksempler anfùrte grunde, og der heller
 ved, at forpligtelsen til at angive de frembudte varer til ikke forelå omstñndigheder, der berettigede til fristfor-
 en toldmñssig bestemmelse eller anvendelse, ikke er lñngelser, således at der også forelå en åbenbar for-
 efterkommet fristmñssigt, »ikke har haft reelle fùlger sùmmelighed efter gennemfùrelsesforordningens
 for det korrekte forlùb af midlertidig opbevaring eller artikel 859, andet led?
 toldprocedurer«, såfremt der efter fristens udlùb angi-
 ves en toldmñssig bestemmelse eller anvendelse for de
 frembudte varer, uden at en fristforlñngelse efter told-
 kodeksens artikel 49, stk. 2, ville have vñret beretti-
 get?
 Anmodninger om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved ken-
 4) Såfremt spùrgsmål 2, litra b), eller spùrgsmål 3 besva- delser afsagt den 10., 13., 16. og 17. februar 1998 af
 res benñgtende: Arbeitsgericht Wiesbaden i sagerne Finalarte Sociedade de
 ConstrucËaÄo Civil Lda mod Urlaubs- und Lohnausgleichs-
 kasse der Bauwirtschaft (sag C-49/98), Urlaubs- und
 Er gennemfùrelsesforordningens artikel 900, stk. 1, Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft mod 1. Amilcar
 litra o), der er indsat ved artikel 1, nr. 29, i Kommis- Oliveira Rocha (sag C-50/98), 2. Works in The World
 sionens forordning (EF) nr. 3254/94 (EFT L 346 af SRL (sag C-51/98), 3. Tudor Stone Ltd (sag C-52/98),
 31.12.1994, s. 1), ud over at finde anvendelse på 4. Tecnamb-Technologia do Ambiente Lda (sag C-53/98)
 området for anvendelse af prñferencetoldsatser eller og 5. Turiprata ConstrucËoÄes Civil Lda (sag C-54/98)
 indrùmmelse af fñllesskabsbehandling også anvendelig
 (Sag C-49/98 Ð C-54/98)
 på tildeling af andre afgiftsfordele?
 (98/C 137/19)
 5) Såfremt spùrgsmål 4 besvares benñgtende:
 Ved kendelser afsagt den 10., 13., 16. og 17. februar
 Er toldmyndighederne og retterne, når der er fremsat 1998, indgået til Domstolens Justitskontor den 24. februar
 en anmodning om godtgùrelse, forpligtet til ex officio 1998, har Arbeitsgericht Wiesbaden Ð 1., 5., 7. og
 at undersùge alle de situationer, hvor godtgùrelse kan 8. Afdeling Ð i sagerne Finalarte Sociedade de ConstrucËaÄo
 komme på tale, selv om ansùgeren udtrykkeligt kun Civil Lda mod Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bau-
 stùtter sin godtgùrelsesansùgning på en enkelt bestem- wirtschaft (sag C-49/98), Urlaubs- und Lohnausgleichs-
 melse herom i loven, således at det i nñrvñrende sag kasse der Bauwirtschaft mod 1. Amilcar Oliveira Rocha
 også måtte prùves, hvorvidt betingelserne i toldkodek- (sag C-50/98), 2. Works in The World SRL (sag C-51/98),
 sens artikel 239, stk. 1, andet led, sammenholdt med 3. Tudor Stone Ltd (sag C-52/98), 4. Tecnamb-Technolo-
 gennemfùrelsesforordningens artikel 905, stk. 1, fùrste gia do Ambiente Lda (sag C-53/98) og 5. Turiprata Con-
 afsnit, er opfyldt for så vidt angår angivelserne til over- strucËoÄes Civil Lda (sag C-54/98) forelagt De Europñiske
 gang til fri omsñtning, i forbindelse med hvilke der Fñllesskabers Domstol anmodninger om prñjudiciel afgù-
 forelå gyldige EUR-1-varecertifikater, henholdsvis relse af fùlgende spùrgsmål:
 formular A-oprindelsescertifikater, hvorved der er tale
 om fuldstñndig eller delvis fritagelse for importafgifter 1. Skal EF-traktatens artikel 48, 59 og 60 fortolkes såle-
 for varer, der er genindfùrt efter passiv forñdling (dif- des, at de er til hinder for en bestemmelse i national
 ---pagebreak--- C 137/10 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 2.5.98
 ret Ð § 1, stk. 3, fùrste punktum, i Arbeitnehmer- udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af
 entsendegesetz (»udstationeringslov«) Ð hvorefter tjenesteydelser (2) fortolkes således, at bestemmelsen
 bestemmelserne i kollektive overenskomster, der er med udgangspunkt i en korrekt fortolkning af EF-trak-
 erklñret for almindeligt gñldende, om opkrñvning af tatens artikel 48, 59 og 60 under alle omstñndigheder
 bidrag og udbetaling af ydelser vedrùrende arbejdsta- hverken foreskriver eller tillader anvendelsen af de
 geres feriekrav gennem organer, overenskomstparterne bestemmelser, der er omhandlet i spùrgsmål 1, 2 og 3?
 i fñllesskab har oprettet, og dermed overenskomster-
 nes bestemmelser om fremgangsmåden herfor udstrñk- (1) EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18.
 kes til også at gñlde arbejdsgivere med hjemsted i (2) EFT L 18 af 21.1.1997, s. 1.
 udlandet og de af deres arbejdstagere, der er udstatio-
 neret til at gùre tjeneste inden for overenskomsternes
 territoriale anvendelsesområde?
 2. Skal EF-traktatens artikel 48, 59 og 60 fortolkes såle-
 des, at de er til hinder for bestemmelserne i udstatione- Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 ringslovens § 1, stk. 1, andet punktum, og stk. 3, fùr- afsagt af Hùjesteret den 18. februar 1998 i sagen Skatte-
 ste punktum, der indebñrer, at der skal anvendes ministeriet mod Bent Vestergaard
 bestemmelser i kollektive overenskomster, der er
 (Sag C-55/98)
 erklñret for almindeligt gñldende, og hvorefter
 (98/C 137/20)
 a) der gñlder en lñngere ferie end den årlige ferie,
 der er foreskrevet i Rådets direktiv 93/104/EF af
 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse Ved kendelse afsagt den 18. februar 1998, indgået til
 med tilrettelñggelse af arbejdstiden (1), Domstolens Justitskontor den 24. februar 1998, har Hùje-
 steret i sagen Skatteministeriet mod Bent Vestergaard fore-
 og/eller lagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmodning
 om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 b) arbejdsgivere med hjemsted i Tyskland, over for
 organer, overenskomstparterne i fñllesskab har
 oprettet, har krav på refusion af udgifter til ferie- 1. Er det i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 6
 godtgùrelse og ferietillñg, mens arbejdsgivere med og artikel 59, at der i dansk retspraksis, jf. Hùjesterets
 hjemsted i udlandet ikke har krav herpå, idet de dom af 19. oktober 1994 (gengivet i Ugeskift for Rets-
 udstationerede arbejdstagere i stedet kan gùre krav vñsen 1994, s. 970), er en formodning for, at et kursus
 gñldende direkte over for de organer, overens- i tilfñlde, hvor kurset afholdes på et almindeligt turist-
 komstparterne i fñllesskab har oprettet, sted i udlandet, og hvor kursusstedet ikke som sådant
 er fagligt begrundet, er forbundet med et så betydeligt
 og/eller turistmñssigt islñt, at kursusafgiften ikke kan anses
 som en fradragsberettiget driftsomkostning?
 c) arbejdsgivere med hjemsted i udlandet som led i
 den ordning med socialsikringskasser, der i hen- 2. Hvis det ikke er tilfñldet, kan den nationale retstil-
 hold til overenskomsterne finder anvendelse, over stand på skatteområdet retfñrdiggùres under henvis-
 for organer, overenskomstparterne i fñllesskab har ning til EF-Domstolens praksis, navnlig sag C-204/90,
 oprettet, har en oplysningspligt, som med hensyn Bachmann (1), og sag C-250/95, Futura Participations
 til de oplysninger, der skal meddeles, er mere SA (2)?
 ofmattende end den oplysningspligt, der gñlder for
 arbejdsgivere med hjemsted i Tyskland?
 (1) Dom af 28. januar 1992 (Sml. s. I-249).
 (2) Dom af 15. januar 1997 (Sml. s. I-2492).
 3. Skal EF-traktatens artikel 48, 59 og 60 fortolkes såle-
 des, at de er til hinder for udstationeringslovens
 artikel 1, stk. 4, hvorefter alle de i Tyskland udstatio-
 nerede arbejdstagere Ð og kun disse Ð anses for at
 udgùre en virksomhed ved afgrñnsningen af det mate-
 rielle anvendelsesområde for en overenskomst, der er
 erklñret for almindeligt gñldende, og som efter udsta- Appel ivñrksat den 26. februar 1998 af Asociación Tele-
 tioneringslovens § 1, stk. 3, fùrste punktum, også gñl- fónica de Mutualistas (ATM) til prùvelse af dom afsagt
 der for arbejdsgivere med hjemsted i udlandet og de af den 18. december 1997 af De Europñiske Fñllesskabers
 deres arbejdstagere, som er udstationeret til at gùre tje- Ret i Fùrste Instans (Fùrste Udvidede Afdeling) i sag
 neste inden for overenskomstens territoriale anvendel- T-178/94, Asociación Telefónica de Mutualistas (ATM)
 sesområde, selv om der for arbejdsgivere med hjemsted mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 i Tyskland gñlder en anden definition af begrebet virk- (Sag C-57/98 P)
 somhed, som i visse tilfñlde fùrer til en anden afgrñns- (98/C 137/21)
 ning af, hvilke virksomheder der falder inden for den
 almindeligt gñldende overenskomsts anvendelsesom-
 råde? Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 26. februar 1998 ivñrksat appel af Associación Telefónica
 4. Skal artikel 3, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets de Mutualistas (ATM) ved advokaterne Juan Eugenio
 og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om Blanco Rodríguez og Bernardo Vicente HernaÂndez Batal-


text:
2.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 294/4
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 5. oktober 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-84/04) (1)
 (Traktatbrud - forordning (EØF) nr. 4253/88 og artikel 10 EF - strukturfonde - samordning af strukturfondenes og Den Europæiske Investeringsbanks interventioner - systematisk nedsættelse af støttebeløbene udbetalt fra EUFGL, »Udviklingssektionen« - gebyrer opkrævet af Ifadap i programmeringsperioden 1994-1999)
 (2006/C 294/06)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A.M. Alves Vieira og G. Braun, som befuldmægtigede, samt advogados N. Castro Marques og F. Costa Leite)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Fernandes, som befuldmægtiget, samt advogados C. Botelho Moniz og E. Maia Cadete)
 Sagens genstand
 Traktatbrudssøgsmål — artikel 10 EF og Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter — systematisk fradrag i de beløb, der udbetales i støtte fra EUGFL, Garantisektionen — obligatoriske gebyrer, der er opkrævet af IFADAP for fastlæggelse af programmer i perioden 1994-1999
 Konklusion
 1)
 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93 af 20. juli 1993, idet den har tilladt, at Instituto de Financiamento e Apoio ao Desenvolvimento da Agricultura e Pescas (institut til finansiering og støtte til udviklingen af landbruget og fiskeriet) har indført en procedure for tildeling af finansiel støtte fra Fællesskabets strukturfonde, der omfatter væsentlige forskrifter, som indebærer betaling af gebyrer, der hverken er frivillige, valgfrie eller udgør modydelser for en tjenesteydelse, til finansiering af opgaver, som bl.a. efter fællesskabsretten påhviler den portugisiske stat, og har accepteret, at denne procedure opretholdes.
 2)
 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 94 af 17.4.2004.


text:
7.4.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 108/21
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I hos advokaterne Bonn og Schmidt, 7, Val Sainte-Croix, mod
 FØRSTE INSTANS Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: H. Støvlbæk og B. Wägenbaur), angående en begæring
 den 31. oktober 2000 om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslut-
 ning af 9. marts 2000 om tilbagekaldelse af tilladelserne
 i sag T-83/00 R-I, Hänseler GmbH mod Kommissionen til markedsføring af humanmedicinske lægemidler, der bl.a.
 for De Europæiske Fællesskaber indeholder »norpseudoephedrin« [K(2000) 608], har Rettens
 præsident den 31. oktober 2000 afsagt kendelse, hvis konklu-
 (Sag om foreløbige forholdsregler — tilbagekaldelse af sion lyder således:
 tilladelserne til markedføring af humanmedicinske lægemid-
 ler, der indeholder stoffet »norpseudoephedrin« — direktiv 1) I forhold til sagsøgeren udsættes gennemførelsen af Kommissio-
 75/319/EØF — uopsættelighed — interesseafvejning) nens beslutning af 9. marts 2000 om tilbagekaldelse af
 tilladelserne til markedsføring af humanmedicinske lægemidler,
 der indeholder stofferne »Clobenzorex«, »Fenbutrazat«, »Fenpro-
 (2001/C 108/38)
 porex«, »Mazindol«, »Mefenorex«, »Norpseudoephedrin«, »Phen-
 metrazin«, »Phendimetrazin« og »Propylhexedrin« [K(2000)
 (Processprog: tysk) 608].
 I sag T-83/00 R-I, Hänseler GmbH, Konstanz (Tyskland), ved 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 advokat B. Sträter, Bonn, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos advokaterne Bonn og Schmidt, 7, Val Sainte-Croix, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: H. Støvlbæk og B. Wägenbaur), angående en begæring
 om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslut-
 ning af 9. marts 2000 om tilbagekaldelse af tilladelserne
 til markedsføring af humanmedicinske lægemidler, der bl.a. KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 indeholder »norpseudoephedrin« [K(2000) 608], har Rettens FØRSTE INSTANS
 præsident den 31. oktober 2000 afsagt kendelse, hvis konklu-
 sion lyder således: den 31. oktober 2000
 1) I forhold til sagsøgeren udsættes gennemførelsen af Kommissio-
 nens beslutning af 9. marts 2000 om tilbagekaldelse af i sag T-132/00 R, Gerot Pharmazeutika GmbH mod
 tilladelserne til markedsføring af humanmedicinske lægemidler, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 der indeholder stofferne »Clobenzorex«, »Fenbutrazat«, »Fenpro-
 porex«, »Mazindol«, »Mefenorex«, »Norpseudoephedrin«, »Phen- (Sag om foreløbige forholdsregler — tilbagekaldelse af
 metrazin«, »Phendimetrazin« og »Propylhexedrin« [K(2000) tilladelserne til markedsføring af humanmedicinske læge-
 608]. midler, der indeholder stoffet »phentermin« — direktiv
 75/319/EØF — uopsættelighed — interesseafvejning)
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (2001/C 108/40)
 (Processprog: tysk)
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I I sag T-132/00 R, Gerot Pharmazeutika GmbH, Wien, ved
 FØRSTE INSTANS advokat K. Grigkar, Wien, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos advokaterne Bonn og Schmidt, 7, Val Sainte-Croix, mod
 den 31. oktober 2000 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: H. Støvlbæk og B. Wägenbaur), angående en begæring
 i sag T-83/00 R-II, Schuck GmbH mod Kommissionen for om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslut-
 De Europæiske Fællesskaber ning af 9. marts 2000 om tilbagekaldelse af tilladelserne til
 markedsføring af humanmedicinske lægemidler, der indehol-
 der »phentermin« [K(2000) 452], har Rettens præsident den
 (Sag om foreløbige forholdsregler — tilbagekaldelse af 31. oktober 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 tilladelserne til markedføring af humanmedicinske lægemid-
 således:
 ler, der indeholder stoffet »norpseudoephedrin« — direktiv
 75/319/EØF — uopsættelighed — interesseafvejning) 1) I forhold til sagsøgeren udsættes gennemførelsen af Kommissio-
 nens beslutning af 9. marts 2000 om tilbagekaldelse af
 (2001/C 108/39) tilladelserne til markedsføring af humanmedicinske lægemidler,
 der indeholder følgende stof: »phentermin« [K(2000) 452].
 (Processprog: tysk)
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 I sag T-83/00 R-II, Schuck GmbH, Schwaig (Tyskland), ved
 advokat B. Sträter, Bonn, og med valgt adresse i Luxembourg


text:
26.5.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 151/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Varna (Bulgarien) den 21. marts 2012 — Hristomir Marinov mod Direktor na Direktsia »Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto« gr. Varna — Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite
 (Sag C-142/12)
 2012/C 151/39
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad Varna
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Hristomir Marinov
 Sagsøgt: Direktor na Direktsia »Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto« gr. Varna — Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 18, litra c), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1) fortolkes således, at den også omfatter sådanne tilfælde, hvor ophøret af den afgiftspligtige økonomiske virksomhed skyldes, at den afgiftspligtige på grund af slettelse af registeret ikke længere må fakturere og fradrage moms?
 2)
 Er artikel 74 og 80 i direktiv 2006/112 til hinder for en national bestemmelse, der forskriver, at i tilfælde, hvor den afgiftspligtige økonomiske virksomhed er ophørt, er afgiftsgrundlaget for en transaktion normalværdien af de formuegenstande, der forefindes på tidspunktet for slettelsen af registeret?
 3)
 Har artikel 74 i direktiv 2006/112 direkte virkning?
 4)
 Er længden af perioden mellem købet af formuegenstandene og ophøret af den afgiftspligtige økonomiske virksomhed samt de værdiforringelser, der er sket efter formuegenstandenes anskaffelse, af betydning ved fastsættelsen af afgiftsgrundlaget efter artikel 74 i direktiv 2006/112?
 (1) EUT L 347, s. 1.


text:
7.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 294/78
 Sag anlagt den 29. juni 2015 — Bach Flower Remedies mod KHIM — Durapharma (RESCUE)
 (Sag T-337/15)
 (2015/C 294/93)
 Stævningen affattet på engeslk
 Parter
 Sagsøger: Bach Flower Remedies Ltd (Wimbledon, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor I. Fowler)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Durapharma ApS (Stenstrup, Danmark)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Bach Flower Remedies Ltd
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »RESCUE« — EF-varemærkeregistrering nr. 6 473 755
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 26. marts 2015 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2551/2013-1)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra b) og c), og artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009.


text:
12 . 7. 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 212/33
 at Rådet har fået tillagt sine beføjelser som EF-lovgiv Slettelse af sag T-99/96 ( 1 )
 ningsmyndighed . De anførte ulovlige forhold er dermed ( 97/C 212/64 )
 tillige tegn på, at der foreligger magtfordrejning.
 (Processprog: fransk)
 (') Rådets forordning ( EF, Euratom, EKSF ) nr. 2688/95 af Ved kendelse af 13 . maj 1997 har formanden for Fjerde
 17. november 1995 om særlige foranstaltninger for tjeneste Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 mænds udtræden af tjenesten i De Europæiske Fællesskaber
 som følge af Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse ( EF nr.
 Instans besluttet, at sag T-99/96 , Franz Eppe mod Kom
 L 280 af 23 . 11 . 1995 , s. 1 ). missionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 registret.
 (M EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .


text:
19.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 16/25
 Rettens dom af 25. november 2014 — UniCredit mod KHIM — Union Investment Privatfonds (UNIWEB og UniCredit Wealth Management)
 (Forenede sager T-303/06 RENV og T-337/06 RENV) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgninger om EF-ordmærkerne UNIWEB og UniCredit Wealth Management - de ældre nationale ordmærker UNIFONDS og UNIRAK og det ældre nationale figurmærke UNIZINS - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - varemærkeserie eller -familie - risiko for, at der antages at være en forbindelse - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009] - påstande om ophævelse og omgørelse nedlagt af intervenienten - procesreglementets artikel 134, stk. 3)
 (2015/C 016/41)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: UniCredit SpA, tidligere UniCredito Italiano SpA (Genova, Italien) (ved advokaterne G. Floridia, R. Floridia og G. Sironi)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved P. Bullock, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokat J. Zindel)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af to afgørelser truffet af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) den 5. september 2006 (forenede sager R 196/2005-2 og R 211/2005-2) og den 28. september 2006 (forenede sager R 456/2005-2 og R 502/2005-2) vedrørende indsigelsessager mellem Union Investment Privatfonds GmbH og UniCredito Italiano SpA
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Påstandene om ophævelse og omgørelse nedlagt af Union Investment Privatfonds GmbH forkastes.
 3)
 UniCredit SpA betaler sagsomkostningerne, bortset fra de omkostninger, der er blevet afholdt af Union Investment Privatfonds.
 4)
 Union Investment Privatfonds bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
C 44/40 DA Den Europæiske Unions Tidende 22.2.2003
 Sag anlagt den 19. december 2002 af Marta Andreasen — at vedtægtens artikel 50 er tilsidesat, idet sagsøgerens
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber overflytning har karakter af en disciplinær foranstaltning
 — at vedtægtens artikel 7 er tilsidesat som følge af vedtagel-
 (Sag T-385/02) sen af en uforholdsmæssig og unødvendig foranstaltning,
 hvorefter sagsøgeren er blevet udnævnt til en stilling, som
 ikke svarer til hendes kategori og lønklasse.
 (2003/C 44/75)
 (Processprog: engelsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Sag anlagt den 23. december 2002 af Kronoply GmbH &
 den 19. december 2002 anlagt sag mod Kommissionen for Co. KG og Kronotex GmbH & Co. KG mod Kommissionen
 De Europæiske Fællesskaber af Marta Andreasen, Bruxelles, for De Europæiske Fællesskaber
 Belgien, ved advokat Ian S. Forrester, QC.
 (Sag T-388/02)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (2003/C 44/76)
 — Kommissionens afgørelse om afvisning af sagsøgerens
 klage over fjernelse fra stillingen som regnskabsfører
 annulleres. (Processprog: tysk)
 — Kommissionens afgørelse om afvisning af sagsøgerens
 klage over overførsel til stillingen som chefkonsulent
 annulleres. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 23. december 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Kronoply GmbH & Co. KG og
 — Sagsøgeren tilkendes en af Retten fastsat erstatning for
 Kronotex GmbH & Co. KG, Heiligengrabe (Tyskland), ved
 økonomisk skade med renter 5 % p.a. eller med renter
 Rechtsanwalt R. Nierer.
 efter Rettens fastsættelse.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning af 19. juli 2002 (Statsstøtte
 nr. N 240/2002) om ikke at gøre indsigelse mod For-
 bundsrepublikken Tysklands støtte til Zellstoff Stendal
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter GmbH, annulleres.
 — Kommissionen betaler sine egne og sagsøgerens omkost-
 Formålet med dette søgsmål er at anfægte afgørelsen om ninger.
 at fjerne sagsøgeren fra stillingen som regnskabsfører og
 budgetdirektør i Generaldirektoratet for Budget og overføre
 hende til stillingen som chefkonsulent i Generaldirektoratet
 for Personale og Administration.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende:
 Sagsøgerne fremstiller træmateriale af frisk fyrretræ, herunder
 MDF-, HDF-, LDF- og OSB-plader. Sagen er anlagt til prøvelse
 — at princippet om god forvaltningsskik er tilsidesat, at der af Kommissionens beslutning om ikke at gøre indsigelse mod
 ikke er anført nogen begrundelse for den pågældende tildelingen af et tilskud på 109 161 000 EUR, som ikke skal
 fjernelse fra stillingen og at der er sket tilsidesætttelse af tilbagebetales, og et investeringstillæg på 165 515 000 EUR til
 Kommissionens forpligtelse til i fornødent omfang at Zellstoff Stendal GmbH til opførelse af en cellulosefabrik og
 begrunde vedtagelsen af en afgørelse, der har retsvirkning oprettelse af en virksomhed til træanskaffelse og en
 ---pagebreak--- 22.2.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/41
 logistikvirksomhed i Arneburg ved Stendal i delstaten Sachsen- Sag anlagt den 24. december 2002 af Sergio Sandini mod
 Anhalt i Forbundsrepublikken Tyskland, samt en garantistillel- De Europæiske Fællesskabers Domstol
 se på 80 % af et lån på 464 550 000 EUR.
 (Sag T-389/02)
 Sagsøgerne gør gældende, at Kommissionen ikke har holdt sig
 fuldstændig til retningslinjerne og rammebestemmelserne.
 Kommissionen har ikke undersøgt projektets følger for sekto- (2003/C 44/77)
 ren for træressourcer og har accepteret en for stor anskaffelses-
 radius. Denne store radius medfører højere omkostninger og
 dermed en nedgang i virksomhedens rentabilitet. Såfremt (Processprog: fransk)
 der anvendtes en mindre anskaffelsesradius, ville skovens
 ressourcer ikke række til i tilstrækkelig grad at kunne forsyne
 alle egnens træforarbejdende virksomheder med træ.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Kommissionen har heller ikke taget hensyn til, at støttemodta- den 24. december 2002 anlagt sag mod De Europæiske
 gerens egenandel ligger under de nødvendige 25 %. Fællesskabers Domstol af Sergio Sandini, Ehlange (Luxem-
 bourg), ved avocats Juan Ramon Iturriagagoitia og Karine
 Delvolvé.
 Desuden har Kommissionen anslået antallet af de arbejdsplad-
 ser, der indirekte tilvejebringes, for højt, således at fakto-
 ren 1,25 skal anvendes i stedet for faktoren 1,5. Derved ligger
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 den maksimalt tilladte støtteintensitet kun på 26,25 %.
 — Domstolens afgørelse af 24. september 2002 vedrørende
 klage 2/02-R(e) indgivet af sagsøgeren den 25. januar
 Statsgarantiens støtteandel for et lån er også sat for lavt, 2002 mod beslutning af 25. oktober 2001, annulleres.
 således at støtteintensiteten ved en korrekt beregning ligger på
 33,31 %, hvilket endog overskrider den af Kommissionen
 maksimalt tilladte støtteintensitet på 31,5 %. — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning på
 350 000 EUR med renter 10 % p.a. fra den 7. oktober
 1999 og indtil betaling sker for den skade, som sagsøge-
 ren har lidt og i fremtiden vil lide, idet der tages forbehold
 Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om
 for erstatningsbeløbets størrelse.
 fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 88 EF ( 1) er
 blevet tilsidesat, da der ikke er blevet indledt en formel
 undersøgelsesprocedure, selv om Kommissionen har haft — Sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger.
 anledning til betænkeligheder. Sagsøgerne er derved blevet
 forhindret i at varetage deres processuelle rettigheder, og deres
 ret til kontradiktion er blevet begrænset.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Da retningslinjerne for regionalstøtte og de multisektorale
 rammebestemmelser for regionalstøtte ikke er blevet over-
 holdt, kan undtagelserne i artikel 87, stk. 3, litra a) og c), EF
 heller ikke finde anvendelse. Sagsøgeren, der er tjenestemand ved Domstolen, anfægter
 Domstolens afslag på at udbetale erstatning for den ikke-
 økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt som følge af sin
 erhvervssygdom, der allerede er anerkendt ved ansættelses-
 Kommissionen har herudover tilsidesat artikel 2, EF, artikel 3, myndighedens afgørelse af 31. maj 2001 truffet i henhold til
 stk. 1, litra l), EF, artikel 6, EF, samt artikel 174, stk. 1, tredje vedtægtens artikel 73, og for hvilken der er udbetalt erstatning.
 led, EF, da den ved sine afgørelser ikke har taget hensyn til de
 miljømæssige interesser. Det støttede projekt medfører, at der
 må drives rovdrift på skovene for at dække behovet.
 De anbringender, som er fremført til støtte for nærværende
 søgsmål, er identiske med dem, der er påberåbt i sag T-255/
 ( 1) EFT 1999 L 83, s. 1. 02, »H« mod Domstolen (EFT C 274 af 9.11.2002, s. 26).


text:
9.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 204/2
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 24. maj 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik
 (Sag C-50/08) (1)
 (Traktatbrud - artikel 43 EF - etableringsfrihed - notarer - nationalitetskrav - artikel 45 EF - deltagelse i udøvelsen af offentlig myndighed)
 2011/C 204/03
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved J.-P. Keppenne pg H. Støvlbæk, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Franske Republik (ved E. Belliard, G. de Bergues og B. Messmer, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved E. Jenkinson og S. Ossowski, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Republikken Bulgarien (ved T. Ivanov og E. Petranova, som befuldmægtigede), Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, som befuldmægtiget), Republikken Letland (ved L. Ostrovska, K. Drēviņa og J. Barbale, som befuldmægtigede), Republikken Litauen (ved D. Kriaučiūnas og E. Matulionytė, som befuldmægtigede), Republikken Ungarn (ved R. Somssich, K. Veres og M. Fehér, som befuldmægtigede), Rumænien (ved C. Osman, A. Gheorghiu, A. Stoia og A. Popescu, som befuldmægtigede), og Den Slovakiske Republik (ved J. Čorba og B. Ricziová, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 43 EF og 45 EF — national lovgivning, som underlægger adgangen til og udøvelsen af notarerhvervet en betingelse om statsborgerskab — begrænsning af etableringsfriheden — rækkevidden af undtagelsen vedrørende virksomhed, som er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed — krav om, at der skal være tale om deltagelse, som er direkte og særligt forbundet med en sådan udøvelse
 Konklusion
 1)
 Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 43 EF, idet den opstiller et nationalitetskrav for adgang til erhvervet som notar.
 2)
 Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 3)
 Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Republikken Letland, Republikken Litauen, Republikken Ungarn, Rumænien, Den Slovakiske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 128 af 24.5.2008.


text:
C 397/24 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 19.12.98
 syn til det fastsatte formål, og medlemsstaterne er forplig- Ð om nùdvendigt annulleres Kommissionens
 tet til at trñffe de fornùdne foranstaltninger til deres gen- afgùrelse af 3. februar 1997 om udtrykkelig
 nemfùrelse i national ret inden for fristen og straks sende afvisning af appellantens klage
 meddelelse herom til Kommissionen. Fristen for gennem-
 fùrelsen af det nñvnte direktiv udlùb den 31. december
 1996, uden at Den Hellenske Republik har meddelt Kom- c) Kommissionen tilpligtes at betale de samlede sags-
 missionen, hvilke bestemmelser der er vedtaget til gennem- omkostninger ved begge retsinstanser.
 fùrelse af direktivet i den national ret.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 34.
 Ð Fejlagtig retlig kvalifikation af appellantens begñring
 med forkerte retsvirkninger til fùlge: Appellantens
 ansùgning har Ð selv om den er hjemlet i vedtñgtens
 artikel 31, stk. 2 Ð til formål at opnå en vurdering af
 appellantens kvalifikationer med henblik på en even-
 Appel ivñrksat den 2. november 1998 af Hans Gevaert til tuel ñndring af hans aktuelle indplacering i lùnklasse
 prùvelse af kendelse afsagt den 19. august 1998 af De og ikke af hans oprindelige indplacering, som hverken
 Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Fùrste direkte eller indirekte er påklaget.
 Afdeling) i sag T-160/97, Hans Gevaert mod Kommissio-
 nen for De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag C-389/98 P) Ð (Subsidiñrt) Fejlagtig retlig kvalifikation for så vidt
 angår afgùrelsen af 7. februar 1996 (Meddelelser fra
 (98/C 397/42) administrationen af 27. marts 1996), med hvilken
 Kommissionen foretog en ñndring af sin afgùrelse
 vedrùrende kriterierne for udnñvnelse i lùnklasse og
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den indplacering i lùntrin efter ansñttelsen, samt overtrñ-
 2. november 1998 ivñrksat appel af Hans Gevaert ved delse af ligebehandlingsprincippet og af tjenestemands-
 advokat Nicolas LhoeÈst, Bruxelles, og med valgt adresse i vedtñgtens artikel 5, stk. 3: Det forhold, at rettighe-
 Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Ces- derne i henhold til Kommissionens afgùrelse af
 sange, til prùvelse af kendelse afsagt den 19. august 1998 7. februar 1996 alene er forbeholdt de tjenestemñnd,
 af De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Fùr- der er udnñvnt efter, at afgùrelsen er trådt i kraft, selv
 ste Afdeling) i sag T-160/97, Hans Gevaert mod Kommis- om disse tjenestemñnd fremover skal arbejde i den
 sionen for De Europñiske Fñllesskaber. samme institution med andre tjenestemñnd, der er ind-
 placeret i henhold til de tidligere kriterier (der var min-
 dre gunstige), er absolut i strid med ligebehandlings-
 princippet.
 Appellanten har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Begrundelsen er selvmodsigende.
 1. Appelsagen antages til realitetsbehandling, og der gives
 appellanten medhold.
 (1) Kendelse af 19. august 1998 i sag T-160/97, EFT C 327 af
 24.10.1998, s. 24.
 2. Dette indebñrer fùlgende:
 a) den afsagte kendelse (1) ophñves
 b) Domstolen pådùmmer sagen og giver appellanten
 Sag anlagt den 4. november 1998 af Kommissionen for De
 medhold i de oprindeligt nedlagte påstande:
 Europñiske Fñllesskaber mod Den Hellenske Republik
 Ð appellantens krav om, at det efterprùves, om (Sag C-391/98)
 vedtñgtens artikel 31, stk. 2, bùr bringes i
 (98/C 397/43)
 anvendelse med henblik på en fornyet vurde-
 ring af hans indplacering i lùnklasse med virk-
 ning fra 5. oktober 1996, tages til fùlge
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 Ð Kommissionens afgùrelse af 26. august 1996 4. november 1998 anlagt sag mod Den Hellenske Repu-
 om ikke at imùdekomme appellantens ansùg- blik af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved
 ning om, at det blev efterprùvet, hvorvidt Kommissionens juridiske rådgiver Maria Kontou-Durande,
 bestemmelsen i vedtñgtens artikel 31, stk. 2, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de
 burde bringes i anvendelse, annulleres la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.


text:
2.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Bonn (Tyskland) den 21. november 2012 — Mömax Logistik GmbH
 (Sag C-528/12)
 2013/C 63/12
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landgericht Bonn
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Mömax Logistik GmbH
 Sagsøgt: Bundesamt für Justiz
 Præjudicielt spørgsmål
 Er en national lovgivning, hvorefter selskaber, der henhører under den pågældende medlemsstats lovgivning, kun er undtaget fra de bestemmelser, der henvises til i artikel 57, stk. 1, i direktiv 78/660/EØF (1), om indhold, revision og offentliggørelse af årsregnskabet, såfremt modervirksomheden henhører under samme medlemsstats lovgivning og har udarbejdet koncernregnskabet i henhold hertil, forenelig med etableringsfriheden (artikel 49 TEUF)?
 (1) Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25.7.1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer (EFT L 222, s. 11).


text:
2 . 3 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 64/21
 Sag anlagt den 22 . december 1995 af Francesco Mongelli for Italien i virkeligheden modsvares af en stigning i
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber leveomkostningerne i Italien.
 ( Sag T-238/95 )
 ( 96/C 64/40 )
 — Forskelsbehandling: Sagsøgeren kritiserer følgerne af
 denne fremgangsmåde, dvs . en forskelsbehandling af
 pensionister, alt efter om de bor i stater med en stærk
 (Processprog: italiensk) valuta eller stater med en svag valuta . Det kan let
 konstateres, at pensionister, der er bosat i Italien,
 objektivt er ringere stillet, når de skal afholde udgifter —
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der især hvis disse er permanente eller vedvarende — i en stat
 den 22 . december 1995 anlagt sag mod Kommissionen for med en stærk valuta, eller de skal eller ønsker at anskaffe
 De Europæiske Fællesskaber af Francesco Mongelli, forhen sig goder hidrørende fra denne stat; omvendt drager
 værende tjenestemand ved Kommissionen for De Europæi pensionister, der er bosat i lande med en stærk valuta,
 ske Fællesskaber, Cecina ( Livorno ), ved advokat med fordel af indkøb eller udgifter, der betales med en
 møderet for Corte di Cassazione della Repubblica italiana deprecieret valuta . Det kan endvidere let konstateres, at
 Giuseppe Marchesini og med valgt adresse i Luxembourg medlemsstater med en valuta, der uden tvivl er stærkere
 hos advokat Ernest Arendt, 8-10, rue Mathias Hårdt. end den italienske, og med en lavere inflation (Tyskland,
 Frankrig, Storbritannien . . .) paradoksalt nok alle har
 en koefficient over 100 og for Tysklands vedkommende
 endog højere end det foregående år.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Sagsøgerens pensionsopgørelse for januar 1995 og de — Tilsidesættelse af den berettigede forventning om bibe
 følgende måneder annulleres af de i stævningen anførte holdelse af den nominelle indtægt: Sagsøgeren fremhæ
 grunde . ver, at det ikke er en vag påstand, at der gælder et princip
 om bibeholdelse af den nominelle indtægt, men at dette
 princip er konkretiseret i den praksis, institutionerne har
 — Kommissionen tilpligtes at betale de skyldige tillægsbe fulgt fra 1970 og fremefter. Denne praksis er desuden
 løb med renter 8 % fra de respektive forfaldsdatoer. officielt sanktioneret i erklæringer fra Rådet og Kom
 missionen .
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 63 , stk. 2, og
 artikel 45 i bilag VIII til vedtægten : Sagsøgeren gør
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: gældende, at ulovligheden er endnu mere udtalt, for så
 vidt angår de pensionister, som har valgt at få pensionen
 udbetalt i det lands valuta, hvor institutionen har sæde.
 Sagsøgeren, som er forhenværende tjenestemand ved Kom Den fremgangsmåde, der følges af administrationen,
 missionen, modtager nu alderspension. Han bor i Italien, og består nemlig i en omregning i to led : Udbetalingen i
 hans pension korrigeres med den for Italien fastsatte belgiske francs til dem, som har valgt dette, sker ved at
 koefficient. Sagsøgeren har på grundlag af pensionsopgø anvende vekselkursen den 1 . juli i det pågældende år på
 relsen for januar 1995 konstateret, at hans honorarer er pensionen udtrykt i lire; dette vil sige, at administratio
 faldet betydeligt i forhold til det beløb, han oppebar i de nen først beregner pensionen i lire, der fremkommer ved
 foregående måneder. Denne nedskæring skyldes Rådets den første omregning fra belgiske francs til lire ( da
 forordning ( EKSF, EF, Euratom ) nr. 3164/94 af 19 . decem vederlaget oprindelig lyder på belgiske francs som følge
 ber 1994 , som har ændret de tidligere gældende justerings af den præceptive bestemmelse i vedtægtens artikel 63 );
 koefficienter . herefter anvender den ved en anden omregning den
 vekselkurs lire — belgiske francs, der var gældende den
 1 . juli , på det således fremkomne beløb i lire. Dette fører
 Sagsøgeren kræver pensionsopgørelsen annulleret, idet han helt klart til en tilsidesættelse på to punkter. Det første
 incidenter tantum kritiserer de grundlæggende bestemmel vedrører vedtægtens artikel 63 , stk. 2; denne artikel
 ser, der er fastsat af Rådet. Søgsmålsgrundene er føl bestemmer nemlig — efter at have præciseret, at
 gende : vederlaget oprindelig altid lyder på belgiske francs — at
 vederlag udbetalt i en anden valuta end belgiske francs
 beregnes på grundlag af de vekselkurser, der anvendes
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 64 : Sagsøgeren gør ved gennemførelsen af Fællesskabernes almindelige bud
 gældende, at en justeringskoefficient, der overvejende get; dette betyder, at pensionerne til dem, som har valgt
 bygger på kursrelationerne mellem de nationale valutaer den belgiske franc som valuta, skal afregnes og udbetales
 og ikke på prisudviklingen i medlemsstaten, som den i belgiske francs, uden at der er behov for omregning,
 skal i henhold til vedtægtens artikel 64 , er ulovlig. Dette netop fordi de ikke udbetales i en anden valuta . Det
 er så meget mere i strid med reglerne, som det må tages i andet vedrører artikel 82, fjerde afsnit, som henviser til
 betragtning, at nedskæringen i justeringskoefficienten pensioner, der skal udbetales i en anden valuta end
 ---pagebreak--- Nr . C 64/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2 . 3 . 96
 belgiske francs, og kun i den forbindelse foreskriver en sini og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Ernest
 omregning. Arendt, 8-10, rue Mathias Hårdt.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Sagsøgerens pensionsopgørelse for januar 1995 og de
 følgende måneder annulleres af de i stævningen anførte
 grunde .
 Sag anlagt den 22 . december 1995 af Alberto Castagnoli
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Kommissionen tilpligtes at betale de skyldige tillægsbe
 ( Sag T-239/95 ) løb med renter 8 % fra de respektive forfaldsdatoer.
 ( 96/C 64/41 )
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Processprog: italiensk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22 . december 1995 anlagt sag mod Kommissionen for Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 dem, der er gjort gældende i sag T-238/95 , Francesco
 De Europæiske Fællesskaber af Alberto Castagnoli, forhen
 værende tjenestemand ved Kommissionen for De Europæi Mongelli mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ber .
 ske Fællesskaber, Segrate ( Milano ), ved advokat med
 møderet for Corte di Cassazione della Repubblica italiana
 Giuseppe Marchesini og med valgt adresse i Luxembourg
 hos advokat Ernest Arendt, 8-10, rue Mathias Hårdt.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sag anlagt den 22 . december 1995 af Vittorio Sadini mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Sagsøgerens pensionsopgørelse for januar 1995 og de
 følgende måneder annulleres af de i stævningen anførte ( Sag T-241/95 )
 grunde . ( 96/C 64/43 )
 — Kommissionen tilpligtes at betale de skyldige tillægsbe (Processprog: italiensk)
 løb med renter 8 % fra de respektive forfaldsdatoer.
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22 . december 1995 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Vittorio Sadini, forhenvæ
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: rende tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, Segrate ( Milano ), ved advokat med møderet
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til for Corte di Cassazione della Rebubblica italiana Giuseppe
 dem, der er gjort gældende i sag T-238/95 , Francesco Marchesini og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 Mongelli mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska Ernest Arendt, 8-10, rue Mathias Hårdt.
 ber .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Sagsøgerens pensionsopgørelse for januar 1995 og de
 følgende måneder annulleres af de i stævningen anførte
 grunde .
 Sag anlagt den 22. december 1995 af Eduardo Capuano
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber — Kommissionen tilpligtes at betale de skyldige tillægsbe
 løb med renter 8 % fra de respektive forfaldsdatoer.
 ( Sag T-240/95 )
 ( 96/C 64/42 ) — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Processprog: italiensk) Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der dem, der er gjort gældende i sag T-238/95 , Francesco
 den 22 . december 1995 anlagt sag mod Kommissionen for
 Mongelli mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 De Europæiske Fællesskaber af Eduardo Capuano, forhen ber .
 værende tjenestemand ved Kommissionen for De Europæi
 ske Fællesskaber, Rom, ved advokat med møderet for Corte
 di Cassazione della Rebubblica italiana Giuseppe Marche


text:
C 184/30 DA Den Europæiske Unions Tidende 2.8.2003
 Slettelse af sag C-291/02 (1) Slettelse af sag C-354/02 (1)
 (2003/C 184/62) (2003/C 184/66)
 Ved kendelse af 28. maj 2003 har præsidenten for De Europæ- Ved kendelse af 2. juni 2003 har præsidenten for De Europæ-
 iske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-291/02, iske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-354/02,
 Rethmann Photo Recycling GmbH mod Bundesministerium Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Repu-
 für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft blikken Østrig, skal slettes af registeret.
 (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungs-
 gerichtshof), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 305 af 7.12.2002.
 (1) EFT C 261 af 26.10.2002.
 Slettelse af sag C-355/02 (1)
 Slettelse af sag C-311/02 (1) (2003/C 184/67)
 (2003/C 184/63)
 Ved kendelse af 2. juni 2003 har præsidenten for De Europæ-
 iske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-355/02,
 Ved kendelse af 6. juni 2003 har præsidenten for De Europæ- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Repu-
 iske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-311/02, Kommis- blikken Østrig, skal slettes af registeret.
 sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske
 Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 305 af 7.12.2002.
 (1) EFT C 247 af 12.10.2002.
 Slettelse af sag C-364/02 (1)
 Slettelse af sag C-351/02 (1)
 (2003/C 184/68)
 (2003/C 184/64)
 Ved kendelse af 2. juni 2003 har præsidenten for De Europæ-
 Ved kendelse af 5. juni 2003 har præsidenten for De Europæ- iske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-364/02,
 iske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-351/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 289 af 23.11.2002.
 ( ) EFT C 289 af 23.11.2002.
 1
 Slettelse af sag C-367/02 (1)
 Slettelse af sag C-353/02 ( ) 1
 (2003/C 184/69)
 (2003/C 184/65)
 Ved kendelse af 26. marts 2003 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 2. juni 2003 har præsidenten for De Europæ- Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-367/02,
 iske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-353/02, Deutsche Telekom AG mod DKV Deutsche Krankenversiche-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Repu- rung AG (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af
 blikken Østrig, skal slettes af registeret. Bundespatentgericht), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 305 af 7.12.2002. (1) EFT C 19 af 25.1.2003.


text:
17.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 370/11
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. oktober 2011 — Republikken Østrig mod Scheucher-Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GesmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics og Europa-Kommissionen
 (Sag C-47/10) (1)
 (Appel - statsstøtte - artikel 87 EF og artikel 88, stk. 2 og 3, EF - forordning (EF) nr. 659/1999 - beslutning om ikke at gøre indsigelser - annullationssøgsmål - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - annullationsanbringender, der kan påberåbes - begrebet »interesserede parter« - dommes begrundelse - bevisbyrde - foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse ved Retten - artikel 64 og 81 i Rettens procesreglement)
 2011/C 370/16
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Østrig (ved E. Riedl, som befuldmægtiget, samt Rechtsanwälte M. Núñez-Müller og J. Dammann)
 Øvrige parter i appelsagen: Scheucher-Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GesmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH og Johann Zsifkovics (ved Rechtsanwälte J. Hofer og T. Humer) samt Europa-Kommissionen (ved V. Kreuschitz og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Sjette Afdeling) den 18. november 2009 i sag T-375/04, Scheucher-Fleisch m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning K(2004) 2037 endelig udg. af 30. juni 2004 om statsstøtte NN 34A/2000 om kvalitetsprogrammerne og mærkerne »AMA-Biozeichen« og »AMA-Gütesiegel« i Østrig (EUT 2005 C 150, s. 30) — urigtig fortolkning af begrebet »umiddelbart og individuelt berørt« i artikel 263, stk. 4, TEUF — tilsidesættelse af artikel 108, stk. 2, TEUF, idet Retten fandt, at Kommissionen har pligt til at indlede proceduren i henhold til den pågældende bestemmelse — tilsidesættelse af reglerne om bevisbyrde — utilstrækkelig begrundelse af den appellerede dom — manglende nødvendig bevisoptagelse
 Konklusion
 1)
 Appellen og kontraappellen forkastes.
 2)
 Republikken Østrig betaler sagens omkostninger.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 80 af 27.3.2010.


text:
5.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 135/36
 Rettens kendelse af 10. marts 2014 — Hemofarm mod KHIM — Laboratorios Diafarm (HEMOFARM)
 (Sag T-411/11) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse))
 2014/C 135/45
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac (Vršac, Serbien) (ved advokat D. Cañadas Arcas)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Laboratorios Diafarm, SA (Barberà del Vallès, Spanien) (ved advokat E. Sugrañes Coca)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 17. maj 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 298/2010-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Laboratorios Diafarm, SA og Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac og Harmoniseringskontoret bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 311 af 22.10.2011.


text:
6.10.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 235/31
 Sag anlagt den 31. juli 2007 — Braun-Neumann mod Parlamentet
 (Sag F-79/07)
 (2007/C 235/57)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann (Merzig, Tyskland) (ved Rechtsanwalt P. Ames)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes med tilbagevirkende kraft fra den 1. august 2004 at betale sagsøgeren den resterende del af efterladtepensionen efter hans hustru Gisela Mandt, født Neumann, der afgik ved døden den 25. juli 2004, i alt 1 670,84 EUR plus renter beregnet efter Den Europæiske Centralbanks rentesats for den marginale udlånsfacilitet forhøjet med 3 %.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Europa-Parlamentet har tildelt sagsøgeren 50 % af efterladtepensionen som enkemand efter Gisela Mandt, født Neumann. Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at efterladtepensionen betales fuldt ud.
 Søgsmålet er anlagt til prøvelse af Parlamentets afgørelse om at tage hensyn til afdødes andet ægteskab, selv om Oberstes Landesgericht i Bayern i sin dom af 11. oktober 1999 ikke anerkendte den skilsmissedom, som Tribunal de première instance de Namur afsagde den 6. september 1995 med hensyn til det første ægteskab. Sagsøgeren gør gældende, at han således er den eneste »efterlevende ægtefælle«, da afdødes andet ægteskab med Wolfgang Mandt ikke var retsgyldigt.


text:
C 112/48 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.5.2003
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter slettet den første bedømmers vurderinger til fordel for
 sagsøgeren.
 Sagsøgeren har anført følgende til støtte for sine påstande:
 — Tavshedspligten og principperne om god forvaltning og
 god forvaltningsskik samt principperne om uafhængig-
 hed og upartiskhed er tilsidesat. Den anfægtede bedøm-
 melsesrapport hævdes at være udfærdiget af en kontor- Slettelse af sag T-100/99 ( 1)
 chef, hvis udnævnelse sagsøgeren har anfægtet for Retten.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at denne bedømmer (2003/C 112/89)
 under disse omstændigheder burde have trukket sig.
 (Processprog: nederlandsk)
 — Begrundelsespligten, princippet om retten til at forsvare
 sig og vedtægtens artikel 26 er tilsidesat, og det er
 åbenbart, at der foreligger et urigtigt skøn. Som led i dette Ved kendelse af 25. februar 2003 har formanden for Anden
 anbringende har sagsøgeren anført, at den anfægtede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 bedømmelsesrapport er udarbejdet på grundlag af erklæ- besluttet, at sag T-100/99, Campina Melkunie BV mod Kom-
 ringer fra ukendte personer, der ikke har underskrevet missionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 den, at bedømmerne ikke har rådført sig med de personer, registeret.
 som sagsøgeren har foreslået, og at den anden bedømmer
 ikke har givet nogen forklaring på, hvorfor han har (1 ) EFT C 246 af 28.8.1999.


text:
7.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 256/21
 Rettens dom af 21. juni 2017 — Tillotts Pharma mod EUIPO — Ferring (OCTASA)
 (Sag T-632/15) (1)
 ((EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket OCTASA - det ældre tyske ordmærke og Benelux-ordmærket PENTASA - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2017/C 256/21)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Tillotts Pharma AG (Rheinfelden, Schweiz) (ved advokat M. Douglas)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved D. Gája, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Ferring BV (Hoofddorp, Nederlandene) (ved advokat D. Slopek og solicitor I. Fowler)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 7. september 2015 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2386/2014-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Ferring og Tillotts Pharma.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret frifindes.
 2)
 Tillotts Pharma AG betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 27 af 25.1.2016.


text:
3.6.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 131/48
 Sag anlagt den 14. april 2006 — GLOBE mod Kommissionen
 (Sag T-114/06)
 (2006/C 131/88)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: GLOBE NV (Zandhoven, Belgien) (ved avocat A. Abate)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning i skrivelse af 2. marts 2006 fra Procurement Co-ordinator i Direktorat D/3 i Samarbejdskontoret EuropeAid vedrørende projektet EuropeAid/122078/C/S/Multi med overskriften »Supply of a Pipeline Network Information System to the Central Asia Gas companies (Kazakhstan, Kyrgyzstan, Turkmenistan and Uzbekistan)«, annulleres.
 —
 Kommissionen pålægges et ansvar uden for kontraktforhold i forbindelse med vedtagelsen af ovennævnte beslutning.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for det tab, der er påført sagsøgeren, hvilket vurderes til 429 024,00 EUR, med tilskrivning af morarenter fra dagen for dommens offentliggørelse.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har indgivet et bud som led i udbudsproceduren vedrørende projektet EuropeAid/122078/C/S/Multi med overskriften »Supply of a Pipeline Network Information System to the Central Asia Gas companies (Kazakhstan, Kyrgyzstan, Turkmenistan and Uzbekistan)«, som hører under TACIS-programmet 2002 (1). Kommissionen har ved skrivelse af 2. marts 2006 oplyst sagsøgeren om, at selskabet ikke fik tilslag for sit bud, eftersom det ikke var det lavestbydende, og at kontrakten blev tildelt en konkurrerende virksomhed. Sagsøgeren har ved det foreliggende søgsmåls nedlagt påstand om annullation af den beslutning, der var indeholdt i skrivelsen, samt om erstatning for det tab, som selskabet mener at have lidt som følge af vedtagelsen af den anfægtede beslutning.
 Sagsøgeren gør flere anbringender gældende for at anfægte denne beslutning.
 For det første gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen ved at vedtage den anfægtede beslutning har begået alvorlige fejlskøn, og at den har tilsidesat retningslinjerne for de bydende, hvilket medfører, at tildelingen af kontrakten til den bydende, der er blevet givet tilslag, bør annulleres. Som led i dette anbringende gør sagsøgeren gældende, at det bud, Kommissionen har givet tilslag for, ikke opfylder de tekniske krav, der fremgår af udbudsbetingelserne. Sagsøgeren bebrejder ligeledes Kommissionen, at den forlængede fristen for indgivelse af bud, samt at den opfordrede sagsøgerens konkurrent til at berigtige sit bud i overensstemmelse med berigtigelsen til udbuddets sagsakter. Dette skete efter åbningen af buddene, hvilket gav den bydende, der til sidst blev givet tilslag, mulighed for at ændre sit bud, hvorved den blev den lavest bydende. Sagsøgeren gør således gældende, at der er sket en tilsidesættelse af princippet om den berettigede forventning, for så vidt som sagsøgeren ikke til sidst blev givet tilslag for sit bud, der var det laveste ved åbningen af buddene.
 For det andet gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen ved at undlade at oplyse sagsøgeren om årsagerne til, at den besluttede at ændre prioritetsrækkefølgen for de bud, der var indgivet ved den offentlige åbning af buddene, før den traf den anfægtede beslutning, har frataget sagsøgeren muligheden for at gøre sine synspunkter gældende, og at Kommissionen herved har tilsidesat sagsøgerens ret til forsvar.
 Det tredje anbringende, som sagsøgeren gør gældende, vedrører Kommissionens angivelige tilsidesættelse af begrundelsespligten, idet begrundelsen ifølge sagsøgeren er utilstrækkelig og selvmodsigende.
 Med sit fjerde anbringende gør sagsøgeren gældende, at der er sket en tilsidesættelse af princippet om god forvaltning af retsplejen, for så vidt som Kommissionen ifølge sagsøgeren har udvist forsømmelse, idet den for sent har meddelt resultatet af udvælgelsen af bud, ligesom den for sent har besvaret de forskellige skrivelser fra sagsøgeren.
 (1) Programmet er oprettet i henhold til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 99/2000 af 29.12.1999 om bistand til partnerstater i Østeuropa og Centralasien (EFT L 12, s. 1).


text:
6.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/41
 Personalerettens kendelse (Første Afdeling) af 25. maj 2011 — Meierhofer mod Kommissionen
 (Sag F-74/07 RENV) (1)
 (Personalesag - ansættelse - almindelig udvælgelsesprøve - en ansøgers manglende beståelse af den mundtlige prøve - begrundelsespligt - regler for udvælgelseskomitéens arbejde)
 2011/C 232/74
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Stefan Meierhofer (München, Tyskland) (ved advokat H.-G. Schiessl)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og B. Eggers, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af den af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO AD/26/05 trufne afgørelse af 10. maj 2007 om ikke at opføre sagsøgeren på nævnte udvælgelsesprøves liste over egnede ansøgere som følge af et utilstrækkeligt resultat ved den mundtlige prøve.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i det af Stefan Meierhofer anlagte søgsmål, for så vidt som sagsøger har anfægtet, at afgørelsen af 19. juni 2007 er tilstrækkeligt begrundet.
 2)
 I øvrigt frifindes Kommissionen, da søgsmålet delvis er ugrundet, delvis ikke kan antages til realitetsbehandling.
 3)
 Europa-Kommissionen betaler to tredjedele af sagsøgerens omkostninger i forbindelse med den første sag for Personaleretten samt bærer sine egne omkostninger i forbindelse med den første sag for Personaleretten, i forbindelse med sagen for Den Europæiske Unions Ret og i forbindelse med denne sag.
 4)
 Sagsøgeren bærer en tredjedel af sine egne omkostninger i forbindelse med den første sag for Personaleretten og bærer sine egne omkostninger i forbindelse med sagen for Den Europæiske Unions Ret og i forbindelse med denne sag.
 (1) EUT C 223 af 22.9.2007, s. 21.


text:
17.7.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 204/35
 2. Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger. Slettelse af sag C-320/97 (1)
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de i sag (1999/C 204/74)
 C-168/99 (2) anførte; den i direktivets artikel 14, stk. 2, fastsatte
 frist udløb den 27. juni 1997. Ved kendelse af 18. marts 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-320/97,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod For-
 (1) EFT L 143 af 27.6.1995, s. 75. bundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registeret.
 (2) Jf. s. 28 i dette nummer af Tidende.
 (1) EFT C 331 af 1.11.1997.
 Slettelse af sag C-330/98 (1)
 Slettelse af sag C-5/99(1)
 (1999/C 204/71)
 (1999/C 204/75)
 Ved kendelse af 10. marts 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-330/98, Ved kendelse af 18. marts 1999 har præsidenten for De
 The Wellcome Foundation Ltd mod Nycomed Austria GmbH Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-5/99,
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichts- handelsregistersagen Firma Wiesenhof Geflügelspezialitäten,
 hof), skal slettes af registeret. Zweigniederlassung der Lohmann & Co. AG (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Landgericht Regensburg), skal slettes
 af registeret.
 (1) EFT C 340 af 7.11.1998.
 (1) EFT C 86 af 27.3.1999.
 Slettelse af sag C-186/97 (1) Slettelse af sag C-245/98 (1)
 (1999/C 204/72) (1999/C 204/76)
 Ved kendelse af 18. marts 1999 har præsidenten for De Ved kendelse af 19. april 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-186/97, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-245/98,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod For- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republik-
 bundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registeret. ken Frankrig, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 212 af 12.7.1997. (1) EFT C 278 af 5.9.1998.
 Slettelse af sag C-398/96 (1)
 Slettelse af sag C-192/97 (1)
 (1999/C 204/77)
 (1999/C 204/73)
 Ved kendelse af 21. april 1999 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 18. marts 1999 har formanden for Anden Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-398/96,
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, Associazione Produttori Vitivinicoli della Provincia di Treviso
 at sag C-192/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- m.fl. mod Ministeriet for Landbrug, Ernæring og Skovbrug (nu
 ber mod Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af regi- Ministeriet for Landbrugspolitik) (anmodning om præjudiciel
 steret. afgørelse fra Tribunale amministrativo regionale del Lazio),
 skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 212 af 12.7.1997. (1) EFT C 54 af 22.2.1997.


text:
26.5.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 117/17
 Sag anlagt den 15. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-150/07)
 (2007/C 117/27)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Wilms og M. Afonso, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, artikel 6, stk. 2, artikel 9, 10 og 11 i forordning (EØF) nr. 1552/89 (1), idet den har nægtet at betale Kommissionen morarenter, som den skylder for for sen betaling af egne indtægter i forbindelse med ATA-proceduren, og idet den ikke har ændret sin nationale praksis med hensyn til registreringen af egne indtægter i forbindelse med denne procedure.
 —
 Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den 21. februar 1992, som var datoen for den officielle fastlæggelse af den pågældende toldskyld, var disse beløb ikke formelt blevet anfægtet hverken af skyldnerne eller af de garanterende organisationer, og der er stillet sikkerhed for betalingen af denne skyld i henhold til ATA-konventionens artikel 6, stk. 1. Betingelserne for registrering af de konstaterede fordringer i A-regnskabet var derfor opfyldt.
 De omhandlede beløb burde have været registreret i A-regnskabet og stillet til rådighed for Fællesskabets budget inden for de frister, der er fastsat i forordning nr. 1552/89. For så vidt som de portugisiske myndigheder var forsinkede med registreringen af disse beløb i den konto, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, i forordning nr. 1552/89, skal der betales morarenter i henhold til denne forordnings artikel 11 og efter den 31. maj 2000 i henhold til artikel 11 i forordning nr. 1150/2000 (2). Derudover burde de portugisiske myndigheder have tilpasset deres nationale praksis til fællesskabsbestemmelserne med hensyn til behandlingen af ethvert tilsvarende tilfælde inden for ATA-konventionens område.
 (1) Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29.5.1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 155, s. 1).
 (2) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22.5.2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 130, s. 1).


text:
6.3.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 59/13
 Den manglende opfyldelse af disse forpligtelser medfører, at — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/12/
 Spanien skal betale morarenter i overensstemmelse med EF (1) af 26. februar 2001 om ændring af Rådets
 reglerne om Fællesskabernes egne indtægter. Ifølge fast rets- direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets
 praksis består der et uløseligt bånd mellem forpligtelsen til at jernbaner,
 fastlægge Fællesskabernes egne indtægter, forpligtelsen til at
 overføre dem til Kommissionens konto inden for den fastsatte — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/13/
 frist og endelig til at betale morarenter, der påløber for hele EF (2) af 26. februar 2001 om ændring af Rådets
 perioden med forsinkelse, og som forfalder til betaling uanset direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til
 grunden til, at overførslen til Kommissions konto ikke skete jernbanevirksomheder,
 rettidigt. Den omstændighed, at de spanske myndigheder har
 henvist til deres interne fremgangsmåde, har følgelig ingen
 indflydelse på deres forpligtelse til at betale morarenter. Med — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/
 henblik på at sætte Kommissionen i stand til at beregne disse EF (3) af 26. februar 2001 om tildeling af jernbanein-
 morarenter, er Spanien forpligtet til at meddele den alle frastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for
 nødvendige oplysninger om det tidsrum, der er forløbet brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertifi-
 mellem bogføringen — der ifølge de fællesskabsretlige bestem- cering,
 melser er det afgørende tidspunkt for fastlæggelsen af Fælles-
 skabernes egne indtægter — og den praksis, der har været fulgt idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og admi-
 af de spanske myndigheder. Kongeriget Spanien har ikke nistrative bestemmelser for at efterkomme direktiverne,
 opfyldt denne forpligtelse. eller under alle omstændigheder ikke har underrettet
 Kommissionen herom,
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 af en EF-toldkodeks (EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1). ninger.
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 1854/89 af 14.6.1989 om bogføring
 af importafgifter og eksportafgifter, der udgør en toldskyld, og
 om vilkårene for betaling heraf (EFT L 186 30.6.1989, s. 1).
 (3) Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29.5.1989 om
 gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 155 af 7.6.1989, s. 1).
 (4) Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22.5.2000
 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen
 for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1).
 Fristen for gennemførelsen af direktiverne i intern ret udløb
 den 15. marts 2003.
 (1) EFT L 75 af 15.3.2001, s. 1.
 (2) EFT L 75 af 15.3.2001, s. 26.
 (3) EFT L 75 af 15.3.2001, s. 29.
 Sag anlagt den 23. december 2003 af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske
 Republik
 (Sag C-550/03) Appel iværksat den 29. december 2003 af Unilever
 Bestfoods (Ireland) Ltd., tidligere HB Ice Cream Ltd, til
 prøvelse af dom afsagt den 23. oktober 2003 af De
 (2004/C 59/22) Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte
 Afdeling) i sag T-65/98, Van den Bergh Foods Ltd, tidligere
 HB Ice Cream Ltd, mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. de-
 cember 2003 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af (Sag C-552/03 P)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Giorgios
 Zabbos og Wouter Wils, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 som befuldmægtigede. (2004/C 59/23)
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. de-
 — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine cember 2003 iværksat appel af Unilever Bestfoods (Ireland)
 forpligtelser i henhold til, Ltd., tidligere HB Ice Cream Ltd, ved lawyers M. Nicholson,


text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/45
 Rettens kendelse af 10. juni 2016 — Pshonka mod Rådet
 (Sag T-380/14) (1)
 ((Annullationssøgsmål - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Ukraine - indefrysning af midler - liste over personer, enheder og organer, som er omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer - sagsøgerens navn omfattet - søgsmålsfrist - formaliteten - bevis for grundlaget for opførelsen på listen - sager, der åbenbart skal tages til følge))
 (2016/C 335/59)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Artem Viktorovych Pshonka (Moskva, Rusland) (ved advokaterne C. Constantina og J.M. Reymond)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved V. Piessevaux og A. Vitro, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved S. Bartelt og D. Gauci, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2014/119/FUSP af 5. marts 2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2014, L 66, s. 26) og af Rådets forordning (EU) nr. 208/2014 af 5. marts 2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2014, L 66, s. 1), for så vidt som de vedrører sagsøgeren.
 Konklusion
 1)
 Rådets afgørelse 2014/119/FUSP af 5. marts 2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine og Rådets forordning (EU) nr. 208/2014 af 5. marts 2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine annulleres, for så vidt som de vedrører Artem Viktorovych Pshonka.
 2)
 Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler de af Artem Viktorovych Pshonka afholdte omkostninger.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 261 af 11.8.2014.


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/74
 Rettens dom af 18. juni 2013 — Heath mod ECB
 (Sag T-645/11 P) (1)
 (Appel - personalesag - ECB’s ansatte - pensioner - årlig forhøjelse - forhøjelsessatsen for 2010 - tilbagevirkende gyldighed - ret til kollektive forhandlinger)
 2013/C 225/165
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Michael Heath (Southampton, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Centralbank (ECB) (først ved P. Embley og E. Carlini, derefter ved E. Carlini og M. López Torres, som befuldmægtigede, bistået af advokat B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten for EU-personalesager (Anden Afdeling) den 29. september 2011 i sag F-121/10, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, Heath mod ECB, med påstand om ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Michael Heath bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Den Europæiske Centralbank (ECB) har afholdt i appelsagen.
 (1) EUT C 65 af 3.3.2012.


text:
21.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/56
 Sag anlagt den 20. juli 2015 — Morgan & Morgan mod KHIM — Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)
 (Sag T-399/15)
 (2015/C 311/61)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger Morgan & Morgan International Insurance Brokers S.r.l. (Conegliano, Italien) (ved advokaterne F. Gatti og F.Caricato)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Grupo Morgan & Morgan (Ciudad de Panamá, Panama)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Ansøger: Morgan & Morgan International Insurance Brokers S.r.l.
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærket, der indeholder ordbestanddelene »Morgan & Morgan« — EF-varemærkeansøgning nr. 11 596 087
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 7. maj 2015 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1657/2014-1)
 Påstande
 —
 Den af sagsøgeren anlagte sag antages til realitetsbehandling, og der gives medhold i sagen.
 —
 Den anfægtede afgørelse ændres.
 —
 EF-varemærke nr. 11 596 087 registreres endeligt i Morgan & Morgan International Insurance Brokers S.r.l.’s navn for tjenesteydelser i klasse 36.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens afgifter og omkostninger ved de tre instanser.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/82
 Sag anlagt den 29. november 2015 — Marcas Costa Brava mod KHIM — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
 (Sag T-686/15)
 (2016/C 048/90)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Spanien) (ved advokaterne E. Manresa Medina og J. Manresa Medina)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Schweiz)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Den anden part i sagen for appelkammeret
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke i farverne rød og hvid, der indeholder ordbestanddelene »Cremcaffé by Julius Meinl« — EF-varemærkeregistrering nr. 11 406 915
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 29. september 2015 af Femte Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2517/2014-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Det fastslås, at brugen af EF-varemærke nr. 2 423 705 er bevist for klasse 30 og at EF-varemærkeansøgning nr. 11 406 915 er uforenelig med EF-varemærke 2 423 705.
 —
 Harmoniseringskontoret og eventuelle intervenienter tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Fejlagtig fortolkning af EF-varemærkeforordningens artikel 15, stk. 1, artikel 15, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b).


text:
22.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 399/19
 Rettens dom af 7. november 2012 — Giordano mod Kommissionen
 (Sag T-114/11) (1)
 (Ansvar uden for kontraktforhold - fiskeri - bevarelse af fiskeressourcer - genopretning af bestanden af almindelig tun - hasteforanstaltninger om forbud mod fiskeri med notfartøjer - ulovlig adfærd - årsagsforbindelse)
 2012/C 399/33
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Jean-François Giordano (Sète, Frankrig) (ved advokaterne D. Rigeade og J. Jeanjean)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Bouquet og D. Nardi, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål med påstand om erstatning for den skade, som angiveligt er lidt som følge af vedtagelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 530/2008 af 12. juni 2008 om indførelse af hasteforanstaltninger gældende for notfartøjer, der fisker efter tun i Atlanterhavet øst for 45° V og i Middelhavet (EUT L 155, s. 9).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Jean-François Giordano betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 139 af 7.5.2011.


text:
8.12.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 348/15
 — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 ninger. afsagt den 4. maj 2001 af Rechtbank van eerste aanleg te
 Veurne i straffesagen mod Klaus Hans Fritz Brügge,
 civilretlig part: Benedikt Leliaert
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (Sag C-385/01)
 Med dette sagsanlæg ønsker Kommissionen at få fastslået, (2001/C 348/27)
 at Frankrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
 bestemmelserne i sjette momsdirektiv på to punkter: for det
 første, at Frankrig har tilsidesat sine forpligtelser efter arti-
 kel 12, stk. 3, litra a), første og tredje afsnit, idet denne Ved dom afsagt den 4. maj 2001, indgået til Domstolens
 medlemsstat anvender en reduceret sats i strid med disse Justitskontor den 8. oktober 2001, har Rechtbank van eerste
 bestemmelser, og for det andet, at Frankring har tilsidesat sine aanleg te Veurne i straffesagen mod Klaus Hans Fritz Brügge,
 forpligtelser efter artikel 12, stk. 3, litra b), for så vidt angår civilretlig part: Benedikt Leliaert, forelagt De Europæiske
 proceduren for tilladelse til anvendelse af en reduceret sats på Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 levering af naturgas og elektricitet. af følgende spørgsmål:
 — Høringsproceduren [artikel 12, stk. 3, litra b)]: Kommis- Giver anvendelsen af artikel 54 i Schengen-aftalen af 19. juni
 sionen var, så længe Frankrig ikke havde besvaret anmod- 1990 stadig det belgiske Openbaar Ministerie (anklagemyndig-
 ningen om supplerende oplysninger, ikke i stand til at tage heden) mulighed for at rejse tiltale mod en tysk statsborger
 endelig stilling. Da der ikke var fremsendt fuldstændige ved en belgisk kriminalret, hvor denne tiltalte kan dømmes, i
 oplysninger, på trods af, at Kommissionen havde anmodet et tilfælde hvor den tyske anklagemyndighed på grundlag af
 herom, var den berettiget til at gå ud fra, at begæringen de samme faktiske omstændigheder har tilbudt den tyske
 fra de franske myndigheders side var tilbagekaldt. Frankrig statsborger at afslutte sagen udenretligt, hvilket denne har
 har følgelig, ved ikke at fremsende de oplysninger, som accepteret ved at betale et beløb?
 Kommissionen havde anmodet om, med henblik på at
 sætte den i stand til at træffe beslutning efter artikel 12,
 stk. 3, litra b), tilsidesat sine forpligtelser efter denne
 bestemmelse.
 — Indholdet af foranstaltningen [artikel 12, stk. 3, litra a)]:
 Hvis en »abonnementsaftale« betragtes som en specifik
 ydelse, der repræsenterer faste omkostninger, der adskiller Sag anlagt den 8. oktober 2001 af Kommissionen for De
 sig fra levering af energi, har Frankrig ikke haft noget Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 retligt grundlag for at anvende en reduceret sats i
 artikel 12, stk. 3, litra a), der henviser til bilag H, men
 ikke indeholder nogen omtale af abonnementsaftaler om (Sag C-388/01)
 levering af energi. Den reducerede sats kan heller ikke
 have hjemmel i artikel 12, stk. 3, litra b), som alene (2001/C 348/28)
 omtaler »levering af naturgas og elektricitet«. Hvis man
 derimod betragter abonnementsaftalen som en del af den
 ydelse, der vedrører levering af energi, har Frankrig været
 forpligtet til at anvende den samme sats på en transaktion,
 der vedrører samme gode, i overensstemmelse med Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. okto-
 princippet i artikel 12, stk. 3, litra a), hvorefter der ber 2001 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommis-
 skal anvendes ensartede satser. I overensstemmelse med sionen for De Europæiske Fællesskaber ved Maria Pataki og
 artikel 12, stk. 3, litra b), skal den samlede transaktion Roberto Amorosi, som befuldmægtigede.
 (abonnementsaftale og levering) således pålægges den
 samme reducerede sats. På trods af de betydningsforskelle,
 som Frankrig har forsøgt at tillægge sondringen mellem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 abonnementsaftale og levering af energi, og uanset hvor- følgende påstande:
 dan man vil betegne abonnementsaftalen, må det følgelig
 fastslås, at Frankrig har tilsidesat sine forpligtelser efter — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine
 artikel 12, stk. 3, litra a) og b). pligter efter EF-traktatens artikel 12 og 49, da den
 opretholder diskriminerende særpriser for adgangen til
 museer, seværdigheder, kunstsamlinger, arkæologiske ud-
 gravninger, parker og særlige værdifulde haver tilhørende
 (1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. det offentlige i Italien, hvorved de nævnte særpriser
 indrømmes af lokale enheder eller decentrale enheder i
 den italienske stat samt udelukkende ydes statsborgere
 eller personer boende på området for den offentlige


text:
16.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 11/11
 Domstolens kendelse af 1. oktober 2009 — Agrar-Invest-Tatschl GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-552/08 P) (1)
 (Appel - toldkodeks - artikel 220, stk. 2, litra b) - efteropkrævning af importafgifter - ingen efterfølgende bogføring af importafgifter - meddelelse til importører - god tro)
 2010/C 11/19
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Agrar-Invest-Tatschl GmbH (ved Rechtsanwalt O. Wenzlaff)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved S. Schønberg, som befuldmægtiget, og Rechtsanwalt B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Ottende Afdeling) den 8. oktober 2008 i sag T-51/07, Agrar-Invest-Tatschl mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen i en sag anlagt med henblik på delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 5789 endelig udg. af 4. december 2006, hvorved det blev fastslået, at der skulle ske efteropkrævning af en del af de uopkrævede importafgifter for import af sukker med oprindelse i Kroatien — udelukkelse af god tro hos den afgiftspligtige, når Kommissionen har offentliggjort en meddelelse til importører — fejlagtig bedømmelse af betydningen for den afgiftspligtiges gode tro af en efterfølgende bekræftelse fra udførselsstatens toldmyndigheder af oprindelsescertifikaternes ægthed og rigtighed
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Agrar-Invest-Tatschl GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 55 af 7.3.2009.


text:
18.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 15/19
 Sag anlagt den 2. oktober 2013 — Inclusion Alliance for Europe mod Kommissionen
 (Sag T-539/13)
 2014/C 15/29
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Inclusion Alliance for Europe GEIE (Bukarest, Rumænien) (ved advokat S. Famiani)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse af 17. juli 2013, hvorved Kommissionen krævede betaling af i alt 212 411,89 EUR for projekt nr. 224482, benævnt MARE (80 352,07 EUR), nr. 216820, benævnt SENIOR (53 138,40 EUR), og nr. 225010, benævnt ECRN (78 231,42 EUR), annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for det lidte formuetab og immaterielle tab svarende til i alt 3 000 000 EUR, eller af et under sagen fastsat beløb, samt sagens omkostninger forhøjet med renter forhøjet med revalueringsbeløbet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det sagsøgende selskab i denne sag, som har deltaget i tre projekter godkendt inden for Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013), har anfægtet Kommissionens afgørelse om delvis tilbagesøgning af den tildelte støtte.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført otte anbringender.
 1)
 Første anbringende om Financial Guide 2010’s anvendelse på og manglende virkning for MARE- og SENIOR-projekterne.
 —
 Det gøres i den forbindelse gældende, at Financial Guide 2010 ikke kan gælde med tilbagevirkende kraft, idet guiden fra 2007, som var gældende, da kontrakterne blev underskrevet, skulle have fundet anvendelse.
 2)
 Andet anbringende om Kommissionens afvisning og det for revisionen ansvarlige selskabs afvisning af sagsøgerens ret til at blive hørt.
 —
 Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen har set bort fra reglerne i bilag II til kontrakten, både hvad angår retten til at blive hørt og hvad angår overholdelsen af fristen for indgivelse af rapporter.
 3)
 Tredje anbringende vedrørende Kommissionens tilsidesættelse af samarbejdsprincippet og princippet om gensidig tillid i forhold til sagsøgeren, navnlig hvad angår dårlig forvaltning og skadevoldende adfærd.
 4)
 Fjerde anbringende vedrørende usikkerhed om de gældende regler for SMV med henblik på anerkendelse af udgifterne til projektet.
 —
 Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen ikke har fremhævet risiciene forbundet med regnskabssystemets fejlmekanismer, som kan medføre afvisning af udgifterne til et projekt.
 5)
 Femte anbringende vedrørende manglende anvendelse af International Audit Federations regler og af gældende EU-lovgivning om revision af SMV.
 6)
 Sjette anbringende vedrørende anerkendelsen af udgifter til projekter og revisionens vurderingsundladelser.
 7)
 Syvende anbringende om, at det for revisionen ansvarlige selskab hovedsageligt har støttet sine konklusioner om afvisning af udgifterne på den eksklusive brug af tidsskemaer.
 —
 Det gøres i den forbindelse gældende, at revisorerne har afvist visse rejseudgifter, fordi de ikke var omfattet af det oprindelige planlægningsdokument (Dow), hvorimod det er almindeligt, at projekternes arbejdsplan detaljeres fra år til år.
 8)
 Ottende anbringende vedrørende sagsøgerens legitime ret til at få betaling for de korrekt udførte aktiviteter samt den uberettigede berigelse af Kommissionen.
 —
 Det gøres i den forbindelse gældende, at resultaterne af MARE-, SENIOR- og ECNR-projekterne er blevet overgivet til Kommissionen inden for den fastsatte frist med Kommissionens fulde accept af de fremragende resultater, der er opnået, og med den for sektoren ansvarlige kommissærs godkendelse og underskrift, og at ECNR er blevet forlænget med yderligere seks måneder som følge af det udførte arbejdes prisværdighed. Afvisningen af de samlede projektudgifter er således i strid med retten til betaling for det udførte arbejde, som medfører et tilfælde med uberettiget berigelse af Kommissionen.