text:
C 188/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3.7.1999
 korrektioner med faste satser, som Kommissionen har 3. Da der ikke foreligger nogen korrekt tekniske og/eller
 fastsat. I alt fald havde forligsinstitutionen selv i sin videnskabelig begrundelse for begrænsningen, må arealbe-
 endelige beretning givet udtryk for den opfattelse, at grænsningen, som støtten ydes for i henhold til ordningen,
 Kommissionen ikke fyldestgørende på dette punkt havde anses for vilkårligt fastsat. Den anfægtede afgørelse er
 begrundet anvendelsen af den nævnte sats på 25 %. derfor, for så vidt som støtten i henhold til ordningen højst
 kan ydes for 100 ha, utilstrækkelig begrundet, vilkårlig og
 således i strid med EF-traktatens artikel 190.
 (1) EFT L 61 af 10.3.1999, s. 37.
 4. Den anfægtede afgørelse er en retsakt, som med tilbagevir-
 kende kraft indeholder bestemmelse om en begrænsning
 på 100 ha i henhold til ordningen, hvilket strider mod
 grundlæggende retsikkerhedsprincipper og princippet om
 beskyttelse af den berettigede forventning. Den anfægtede
 afgørelse er derfor, for så vidt som støtten i henhold til
 Sag anlagt den 22. april 1999 af Det Forenede Kongerige ordningen begrænses til 100 ha, ugyldig.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-148/99)
 (1) Af 28.4.1989 om gennemførelsesbestemmelser for støtte til
 spindhør og hamp (EFT L 121 af 29.4.1989, s. 4).
 (1999/C 188/44)
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 1308/70 af 29.6.1970 om den fælles
 markedsordning for hør og hamp, EFT 1970 II, s. 356.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 22. april
 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber af Det Forenede Kongerige ved Assistant Treasury
 Solicitor John E. Collins, som befuldmægtiget, bistået af
 barrister Alastair Sutton, Bar of England and Wales; og med
 valgt adresse i Luxembourg på Det Forenede Kongeriges
 Ambassade, 14, boulevard Roosevelt.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørel-
 — Annullation af de dele af den anfægtede afgørelse, som se truffet den 23. marts 1999 af Verwaltungsgerichtshof i
 indeholdt en nedsættelse på 869 283 GBP af de beløb, der sagen Johannes Blachnitzky mod Landes- Grundverkehr-
 var tildelt Det Forenede Kongerige i henhold til ordningen skommission beim Amt der Tiroler Landesregierung
 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1164/89 (1).
 — Kommissionen tilpligtes at betale Det Forenede Kongeriges (Sag C-149/99)
 omkostninger.
 (1999/C 188/45)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved afgørelse truffet den 23. marts 1999, indgået til Domstol-
 ens Justitskontor den 22. april 1999, har Verwaltungsgericht-
 1. Forordningen (EØF) nr. 1164/89 indeholder ingen bestem- shof i sagen Johannes Blachnitzky mod Landes- Grundverkehr-
 melser, som begrænser medlemsstaternes skøn ved afgørel- skommission beim Amt der Tiroler Landesregierung forelagt
 sen af de relevante kriterier for fastsættelse af de sorter, de De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 beslutter at anvende i henhold til forordningen. Forordnin- præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 gen indeholder ingen bestemmelse om en begrænsning på
 100 ha (og heller ikke nogen angivelse af arealbegrænsnin- 1. Skal artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 90/364/EØF (1) af
 ger). Den anfægtede afgørelse er baseret på en misfortol- 28. juni 1990 om opholdsret, sammenholdt med artikel 2,
 kning af forordningen og er derfor retsstridig, for så vidt stk. 3, og artikel 3 i samme direktiv og eventuelt sammen-
 der i henhold hertil alene efter ordningen højst kan ydes holdt med EF-traktatens artikel 6, fortolkes således, at der
 støtte for 100 ha. af disse i princippet kan udledes en umiddelbar ret for
 statsborgere fra en anden medlemsstat i for Den Europæi-
 2. Kommissionen har ved den anfægtede afgørelse reelt ske Union til at erhverve fast ejendom som primær bopæl?
 indført en lovbestemmelse, der har til virkning, at række-
 vidden af forordning (EØF) nr. 1164/89 begrænses. Kom-
 missionen har gjort dette under dække af en administrativ 2. Falder det forhold, at en statsborger fra en anden medlems-
 afgørelse. Kommissionen har herved ikke fulgt fremgangs- stat i for Den Europæiske Union erhverver af fast ejendom
 måderne i artikel 12 i forordning (EØF) nr. 1308/70 (2). i en medlemsstat, hvor han er i besiddelse af en tilsvarende
 Den anfægtede afgørelse er følgelig, for så vidt som der i opholdstilladelse for statsborgere i en EU-medlemsstat, og
 henhold hertil alene efter ordningen højst kan ydes støtte hvor han har sin primære bopæl, ind under bestemmelser-
 til 100 ha, ugyldig, fordi Kommissionen ved dens udstedel- ne i EF-traktatens artikel 73 B, stk. 1, om de frie kapitalbe-
 se klart har overtrådt sin kompetence og/eller tilsidesat et vægelser hhv. under Rådets direktiv 88/361/EØF (2) af
 væsentligt formkrav, navnlig ikke overholdt fremgangsmå- 24. juni 1988 om gennemførelse af traktatens artikel 67
 derne i artikel 12 i forordning (EØF) nr. 1308/70. (det såkaldte kapitalbevægelsesdirektiv)?
 ---pagebreak--- 3.7.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 188/21
 3. Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende: Er de frie Sag anlagt den 23. april 1999 af Kommissionen for De
 kapitalbevægelser i henhold til EF-traktatens artikel 73 B, Europæiske Fællesskaber mod Irland
 stk. 1, accessoriske i forhold til de andre friheder i henhold
 til EF-traktaten (f.eks. den frie etableringsret og den frie
 bevægelighed for tjenesteydelser), således at en EU-borgers (Sag C-151/99)
 erhvervelse af fast ejendom, der ikke kan støttes på andre
 af frihederne i EF-traktaten, i en stat, hvor han ikke (1999/C 188/47)
 har statsborgerskab, heller ikke kan gennemføres under
 påberåbelse af de frie kapitalbevægelser?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 23. april 1999 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De
 (1) EFT 1990 L 180, s. 26. Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Frank Benyon,
 (2) EFT 1988 L 178, s. 5. som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 Wagnercentret, Kirchberg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1) Det fastslås, at Irland ikke har overholdt sine forpligtelser i
 henhold til Rådets direktiv 95/18/EF af 19. juni 1995 om
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt den udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (1), idet
 26. marts 1999 af Svea hovrätt i sagen Staten mod det ikke har underrettet Kommissionen om de love og
 Stockholm Lindöpark Aktiebolag og Stockholm Lindö- administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 park Aktiebolag mod Staten efterkomme direktivet, eller ikke har vedtaget de foranstalt-
 ninger, der er nødvendige for at efterkomme det.
 (Sag C-150/99)
 2) Irland betaler sagens omkostninger.
 (1999/C 188/46)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved afgørelse af 26. marts 1999, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 23. april 1999, har Svea hovrätt i sagen
 Staten mod Stockholm Lindöpark Aktiebolag og Stockholm EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn til
 Lindöpark Aktiebolag mod Staten forelagt De Europæiske det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, indebæ-
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse rer en forpligtelse for medlemsstaterne til at overholde de
 af følgende spørgsmål: frister for gennemførelsen, der er fastsat i direktivet. Denne
 frist er udløbet den 27. juni 1997, uden at Irland har fastsat de
 1. Er artikel 13, punkt A, stk. 1, litra m), og artikel 13, bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme det
 punkt B (1), litra b), i sjette momsdirektiv til hinder direktiv, der er nævnt i Kommissionens påstande.
 for nationale bestemmelser, der indeholder en generel
 undtagelse fra afgiftspligt af overladelse af anlæg til sports-
 udøvelse, således som det er fastsat i kapitel 3, § 2, stk. 2, i (1) EFT L 143 af 27.6.1995, s. 70.
 merværdiafgiftsloven (1994:200) i den affattelse, der var
 gældende før den 1. januar 1997?
 2. Tillægger artikel 13, sammenholdt med artikel 2, 6 og 17
 i sjette momsdirektiv borgerne rettigheder, som de kan
 påberåbe sig over for medlemsstaterne ved en national
 domstol?
 3. Såfremt de to første spørgsmål besvares bekræftende: Sag anlagt den 23. april 1999 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Irland
 Er gennemførelsen og anvendelse af undtagelsen i kapitel 3,
 § 2, stk. 2, i merværdiafgiftsloven (1994:200) en så
 alvorlig (klar) tilsidesættelse af fællesskabsretten, at det kan (Sag C-152/99)
 begrunde et erstatningsansvar for en medlemsstat?
 (1999/C 188/48)
 (1) Rådets sjette direktiv af 17.5.1977 om harmonisering af medlems-
 staternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles mervær- Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. april
 diafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (77/388/EØF) (EFT 1999 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De Europæi-
 1977, L 145, s. 1). ske Fællesskaber ved juridisk konsulent Frank Benyon, som
 befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 Wagnercentret, Kirchberg.


text:
19.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 41/32
 Sag anlagt den 6. februar 2009 af EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Island
 (Sag E-2/09)
 (2009/C 41/10)
 Den 6. februar 2009 anlagde EFTA-Tilsynsmyndigheden, repræsenteret af Bjørnar Alterskjær og Ólafur Jóhannes Einarsson som befuldmægtigede for EFTA-Tilsynsmyndigheden, rue Belliard 35, B-1040 Bruxelles, sag mod Island ved EFTA-Domstolen.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1)
 Det fastslås, at Republikken Island ved inden for den foreskrevne frist ikke at have vedtaget de foranstaltninger, der er nødvendige for national gennemførelse af den retsakt, der er nævnt i punkt 66s i kapitel VI i bilag XIII til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Kommissionens forordning (EF) nr. 593/2007 af 31. maj 2007 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs gebyrer og afgifter), som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 hertil, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØS-aftalens artikel 7
 og
 2)
 Republikken Island tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Retlige og faktiske omstændigheder samt anbringender:
 —
 Sagen vedrører en EF-forordning om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs gebyrer og afgifter.
 —
 Det siges i EØS-aftalens artikel 7, at:
 »Retsakter, der er omhandlet eller indeholdt i bilagene til denne aftale eller i afgørelser truffet af Det Blandede EØS-udvalg, er bindende for de kontraherende parter og udgør eller skal gøres til en del af deres nationale lovgivning på følgende måder:
 a)
 en retsakt svarende til en EØF-forordning skal som sådan gøres til en del af de kontraherende parters nationale lovgivning
 b)
 en retsakt svarende til et EØF-direktiv overlader det til de kontraherende parters myndigheder at bestemme form og midler for gennemførelsen.«.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden anfører, at Islands regering har undladt at gøre forordningen til en del af landets interne retsorden inden for den foreskrevne frist.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
Nr . C 268/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14 . 10 . 95
 Appellanten har nedlagt følgende påstande : T-459/93 , Siemens SA og Forbundsrepublikken Tysk
 land mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 Kendelsen afsagt den 14 . juni 1995 af Retten i Første Instans ber, annulleres .
 ( Fjerde Afdeling ) i de forenede sager T-462/93 , T-464/93 og
 T-470/93 ophæves, dommer K. Lenaerts pålægges at vige — Artikel 1 , litra c ), og artikel 2 i Kommissionens
 sædet som formand for Fjerde Afdeling, og sagsøgerne gives beslutning 92/483/EØF af 24 . juni 1992 om støtte, som
 medhold i de øvrige i stævningen i de forenede sager regionen Bruxelles ( Belgien ) har ydet til Siemens SA's
 T-462/93 , T-464/93 og T-470/93 og nærværende sag aktiviteter på edb- og telekommunikationsområdet,
 nedlagte påstande ('). annulleres i konsekvens heraf.
 Anbringender og væsentligste argumenter: — Kommissionen tilpligtes at betale omkostningerne i
 nærværende sag samt omkostningerne i sag T-459/93
 — Rettens beslutning, der anfægtes, er afsagt i strid med de ved Retten i Første Instans .
 processuelle regler . I medfør af artikel 16 i EØF
 statutten for Domstolen skulle Domstolen have truffet
 Anbringender og væsentligste argumenter:
 afgørelse om, at dommer Lenaerts skulle vige sit sæde,
 og denne skulle have været udelukket fra at deltage i den Der foreligger retlige fejl , særlig fordi Retten i Første Instans
 anfægtede kendelse, fordi han i vidt omfang har beskæf har undersøgt, om den omtvistede støtte udgjorde investe
 tiget sig med tidligere sager vedrørende samme spørgs ringsstøtte i den betydning, begrebet er tillagt i fællesskabs
 mål . retten, skønt den skulle have efterprøvet, om denne støtte
 var omfattet af det materielle anvendelsesområde for den
 — I den anfægtede kendelse afvises sagerne med urette med belgiske lov af 1959 , » loi instaurant et coordonnant des
 den begrundelse, at søgsmålsfristen er udløbet. I mod mesures en vue de favoriser l'expansion économique et la
 sætning til det i kendelsen anførte er der ikke gennemført création d'industries nouvelles « ( lov om indførelse og
 en administrativ procedure i medfør af tjenestemands samordning af foranstaltninger til fremme af den økonomi
 vedtægtens artikel 90 og 91 vedrørende sagsøgernes ske ekspansion og opbygningen af nye industrier ), således
 krav . En sådan administrativ procedure var heller ikke som denne fortolkes i belgisk ret, og som den er godkendt af
 påkrævet, idet den appellant, som ikke er tjenestemand, Kommissionen .
 gør krav gældende på grundlag af retsstridig adfærd,
 som ganske vist har sammenhæng med den sociale
 sikring af EF-tjenestemænd, men ikke er underlagt de
 processuelle regler for tjenestemænds søgsmål .
 (!) EFT nr . C 33 af 5 . 2 . 1993 , s . 11 .
 EFT nr. C 54 af 25 . 2 . 1993 , s . 4, og
 Sag anlagt den 18 . august 1995 af Kommissionen for De
 EFT nr. C 139 af 18 . 5 . 1993 , s . 10 . Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 ( Sag C-280/95 )
 ( 95/C 268/36 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 Appel iværksat den 16. august 1995 af Siemens SA til 18 . august 1995 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 prøvelse af dom afsagt den 8, juni 1995 af De Europæiske Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Anto
 Fællesskabers Ret i Første Instans ( Anden Afdeling) i sag nio Aresu og Anders C. Jessen, Kommissionens Juridiske
 T-459/93 , Siemens SA, støttet af Forbundsrepublikken Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Tyskland, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles Luxembourg hos Carlos Gômez de la Cruz, Wagner
 skaber Centret, Kirchberg.
 ( Sag C-278/95 P)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 ( 95/C 268/35 )
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten ved ikke at
 16 . august 1995 iværksat appel af Siemens SA, ved advokat have truffet de nødvendige foranstaltninger for at
 Michel Waelbroeck, Jules Stuyck og Olivier Speltdoorn, efterkomme Kommissionens beslutning 93/496/EØF (')
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat af 9 , juni 1993 om en procedure vedrørende statsstøtte
 Marc Loesch, 1 1 , rue Goethe, til prøvelse af dom afsagt den nr. C-32/92 ( ex NN 67/92 ) — Italien ( skattefradrag til
 8 , juni 1995 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første erhvervsdrivende vognmænd ), og særligt ved ikke fra og
 Instans ( Anden Afdeling ) i sag T-459/93 , Siemens SA, støttet med skatteåret 1992 at have krævet tilbagebetaling af
 af Forbundsrepublikken Tyskland, mod Kommissionen for støtten i form af et fradrag i indkomstskat, kommune
 De Europæiske Fællesskaber. skat eller moms, som ulovligt blev indført til fordel for
 erhvervsdrivende vognmænd i Italien med lovdekret af
 Appellanten har nedlagt følgende påstande: 28 . januar 1992 .
 — Den af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens
 ( Anden Afdeling ) afsagte dom af 8 , juni 1995 i sag omkostninger.


text:
14.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 414/3
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 22. oktober 2015 — BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, tidligere BGW Marketing- & Management-Service GmbH mod Bodo Scholz (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundespatentgericht — Tyskland)
 (Sag C-20/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - varemærker - direktiv 2008/95/EF - yderligere registreringshindringer og ugyldighedsgrunde - ordmærke - samme bogstavrækkefølge som i et ældre varemærke - tilføjelse af en beskrivende ordkombination - risiko for forveksling))
 (2015/C 414/03)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundespatentgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, tidligere BGW Marketing- & Management-Service GmbH
 Sagsøgt: Bodo Scholz
 Konklusion
 Artikel 4, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22. oktober 2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at der i forbindelse med varer og tjenesteydelser af samme eller lignende art kan bestå en risiko for forveksling i den relevante kundekreds’ bevidsthed mellem på den ene side et ældre varemærke, der består af en bogstavrækkefølge, som har fornødent særpræg, og som dominerer dette varemærke, der har et gennemsnitligt særpræg, og på den anden side et yngre varemærke, der gengiver denne bogstavrækkefølge, hvortil der er tilføjet en beskrivende ordkombination, der er sammensat af ord, hvis begyndelsesbogstaver svarer til bogstaverne i den nævnte bogstavrækkefølge, således at bogstavrækkefølgen af kundekredsen opfattes som akronymet for den nævnte ordkombination.
 (1) EUT C 129 af 28.4.2014.


text:
18.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 90/6
 Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 27. november 2008 — N.N. Renta SA mod Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) og Generalidad de Cataluña (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Spanien)
 (Sag C-151/08) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3 - sjettemomsdirektiv - artikel 33, stk. 1 - begrebet »omsætningsafgift« - afgift på retshandler og juridiske dokumenter)
 2009/C 90/09
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Superior de Justicia de Cataluña
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: N.N. Renta SA
 Sagsøgte: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) og Generalidad de Cataluña
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — fortolkning af artikel 33 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — begrebet »omsætningsafgift« — national afgift på retshandler og juridiske dokumenter
 Konklusion
 Artikel 33, stk. 1 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder opkrævningen af den progressive eller forholdsmæssige sats for afgift på retshandler og juridiske dokumenter, når den finder anvendelse på indgåelse af en købskontrakt foretaget af en erhvervsdrivende, hvis aktivitet består i køb og salg af fast ejendom eller køb med henblik på påfølgende omdannelse eller udlejning.
 (1) EUT C 158 af 21.6.2008.


text:
17.7.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 204/29
 det giver en medlemsstat ret til at vedtage nationale Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 bestemmelser, hvorefter afsagt den 11. maj 1999 af Tribunal administratif de
 Nantes (Første Afdeling), i sagen Selskabet Ampafrance
 mod direktøren for skattemyndighederne i Maine-et-Loire
 a) en arbejdstager først begynder at optjene ret til den i
 artikel 7 omhandlede årlige betalte ferie (eller opnå
 andre fordele, som følger deraf), når han som en (Sag C-177/99)
 karenstid har fuldført en beskæftigelsesperiode hos
 samme arbejdsgiver, men
 (1999/C 204/55)
 b) beskæftigelsen i karenstiden, når først denne er fuldført,
 tages i betragtning ved beregningen af arbejdstagerens Ved dom afsagt den 11. maj 1999, indgået til Domstolens
 ret til ferie? Justitskontor den 17. maj 1999, har Tribunal administratif de
 Nantes (Første Afdeling), i sagen Selskabet Ampafrance mod
 direktøren for skattemyndighederne i Maine-et-Loire forelagt
 2. Hvis det første spørgsmål besvares bekræftende, hvilke De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 faktorer skal den nationale ret da tage hensyn til ved præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmal:
 afgørelsen af, om en bestemt karenstid i form af en
 beskæftigelsesperiode hos samme arbejdsgiver er lovlig og
 forholdsmæssig? Er det specielt tilladt, at en medlemsstat Er bestemmelserne i Rådets beslutning af 28. juli 1989 (1) om
 tager hensyn til arbejdsgivernes omkostninger ved at bemyndigelsen til Den Franske Republik til at fravige den
 tillægge arbejdstagere, som er beskæftiget i kortere tid end fastfrysning af fravigelser, som indførtes ved Rådets sjette
 karenstiden, de pågældende rettigheder? direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977, og til at lade tredjemænd
 være omfattet af udelukkelserne fra fradragsretten for mervær-
 diafgiften på udgifter til logi, restaurationsbesøg, repræsenta-
 tion og underholdning, forenelige dels med målene med sjette
 direktiv, bl. a. artikel 27, hvorefter »Rådet med enstemmighed
 på forslag af Kommissionen kan give medlemsstaterne tilladel-
 se til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestem-
 melserne i dette direktiv, for at forenkle afgiftsopkrævningen
 eller for at undgå visse former for svig eller unddragelse«, dels
 med princippet om proportionaliteit mellem det forfulgte
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt af Conseil afgiftsformål og de hertil anvendte minder?
 de prud’hommes de Metz (section activités diverses) ved
 afgørelse af 14. april 1999 i sagen Didier Mayeur mod
 APIM Association Promotion de l’Information Messine (1) bemyndigelse til Den Franske Republik til at anvende en foranstelt-
 ning, som fraviger artikel 17, stk. 6, andet afsnit, i sjette momsdi-
 rektiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgiv-
 (Sag C-175/99) ning om omsætningsafgifter (89/487/EØF) (EFT L 239 af
 16.8.1989, s. 21).
 (1999/C 204/54)
 Ved afgørelse af 14. april 1999, indgået til Domstolens Justis-
 kontor den 11. maj 1999, har Conseil de prud’hommes de
 Metz (section activités diverses) i sagen Didier Mayeur mod
 APIM Association Promotion de l’Information Messine forelagt
 De Europæiske Fæellesskabers Domstol en anmodning om Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: se afsagt den 29. december 1998 af Bezirksgericht Bregenz
 i tinglysningssagen anlagt af Doris Salzmann, født Greif
 »Finder direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1997 om tilnær-
 melse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af ar- (Sag C-178/99)
 bejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virk-
 somheder, bedrifter eller dele af bedrifter anvendelse (1), såfremt
 aktiviteter, der udføres af en privatretlig juridisk person, (1999/C 204/56)
 overføres til en offentligretlig juridisk person ? Er det udelukket
 at bringe direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 i anvendel- Ved kendelse afsagt den 29. december 1998, indgået til
 se, såfremt der er tale om overførsel til en offentlig forvaltnings- Domstolens Justitskontor den 14. maj 1999, har Bezirksge-
 myndighed?« richt Bregenz, i tinglysningssagen anlagt af Doris Salzmann,
 født Greif, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 (1) EFT L 61 af 5.3.1977, s. 26.
 1. Kan borgerne i en medlemsstat i Den Europæiske Union
 også påberåbe sig den fri bevægelighed for kapital, såfremt
 en kapitaltransaktion ikke indeholder noget transnationalt
 element?


text:
C 171/26 DA Den Europæiske Unions Tidende 19.7.2003
 LNS — Lothar Niemeyer Stahlhandel GmbH & Co. KG, Kommissionens direktiv 91/357/EØF (EFT L 63, s. 23), dels
 Essen (Tyskland), Metal Traders Stahlhandel GmbH, Düsseldorf om erstatning af det tab, sagsøgeren angiveligt har lidt, har
 (Tyskland), ved avocat K. Friedrich, og med valgt adresse i Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- V. Tiili, og dommerne P. Mengozzi og M. Vilaras; justitssekre-
 skaber (befuldmægtigede: J. Forman og R. Raith), angående tær: H. Jung, den 21. marts 2003 afsagt kendelse, hvis
 dels en påstand om annullation af Kommissionens forordning konklusion lyder således:
 (EF) nr. 560/2002 af 27. marts 2002 om indførelse af
 midlertidige beskyttelsesforanstaltninger mod importen af
 visse stålprodukter (EFT L 85, s. 1), dels en erstatningspåstand, 1) Sagen afvises for så vidt angår påstanden om annullation
 har Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Ve- af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2/EF af
 sterdorf, og dommerne R.M. Moura Ramos og H. Legal; 28. januar 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/373/
 justitssekretær: H. Jung, den 27. marts 2003 afsagt kendelse, EØF om handel med foderblandinger og om ophævelse af
 hvis konklusion lyder således: Kommissionens direktiv 91/357/EØF.
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse om annullationspåstanden. 2) De af de sagsøgte nedlagte påstande om afvisning af sagen for
 så vidt angår påstanden om erstatning af det tab, sagsøgeren
 2) Begæringen om afvisning af erstatningspåstanden henskydes til angiveligt har lidt, henskydes til afgørelse i forbindelse med
 afgørelse i forbindelse med sagens realitet. sagens realitet.
 3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. 3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 ( 1) EFT C 191 af 10.8.2002.
 (1 ) EFT C 180 af 27.7.2002.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 21. marts 2003 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 i sag T-167/02, Établissements Toulorge mod Europa-
 den 31. marts 2003
 Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union ( 1)
 (Annullationssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — i sag T-226/02, André Hecq mod Kommissionen for De
 retsakter, der berører dem umiddelbart og individuelt — Europæiske Fællesskaber (1)
 direktiv 2002/2/EF — afvisning — erstatningssøgsmål)
 (Tjenestemænd — annullationssøgsmål — retsakt der udgør
 (2003/C 171/43) et klagepunkt — afvisning)
 (Processprog: fransk)
 (2003/C 171/44)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-167/02, Établissements Toulorge, Bricquebec (Frank-
 rig), ved avocats D. Waelbroeck og D. Brinckman, mod Europa-
 Parlamentet (befuldmægtigede: C. Pennera og E. Waldherr) og
 Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: I. Diez
 Parra og F.P. Ruggeri Laderchi), støttet af Forbundsrepublikken
 Tyskland (befuldmægtigede: W.-D. Plessing og M. Lumma) og I sag T-226/02, André Hecq, tjenestemand ved Kommissionen
 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmæg- for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Mondercange
 tiget: A. Bordes), angående en påstand dels om annullation af (Luxembourg), ved avocats L. Vogel og D. Amatulli, mod
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2/EF af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 28. januar 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/373/ get: J. Currall), angående en påstand om annullation af
 EØF om handel med foderblandinger og om ophævelse af Kommissionens beslutning af 15. juni 2001 om godkendelse


text:
C 45/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.2.2001
 1. Kræver Rådets direktiv 94/45/EF (1) om indførelse af 2. Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkost-
 europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fælles- ninger.
 skabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik
 på at informere og høre arbejdstagerne, særligt direktivets
 artikel 4 og 11, at virksomheder, der tilhører en koncern Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 med en kontrollerende virksomhed uden for Fællesskabet,
 er forpligtet til at give den virksomhed, som i henhold til Den bindende karakter af bestemmelserne i artikel 249, stk. 3,
 direktivets artikel 4, stk. 2, andet afsnit, og stk. 3, anses og 10, stk. 1, EF forpligter medlemsstaterne til at gennemføre
 for at være den centrale ledelse, meddelelse om det et direktivs bestemmelser i national ret, således at de får fuld
 gennemsnitlige samlede antal arbejdstagere, disses forde- virkning inden for den frist, der er fastsat for gennemførelsen.
 ling på medlemsstaterne, virksomhedens bedrifter og Den frist, der er fastsat i direktivets artikel 32, udløb den
 virksomheder, der kontrolleres af denne, samt om virk- 24. oktober 1998, uden at Tyskland indtil videre har truffet
 somhedens struktur og strukturen i de virksomheder, der foranstaltninger inden for det område, der er omfattet af
 kontrolleres af denne? direktivet.
 2. Såfremt Domstolen besvarer det første spørgsmål bekræf- (1) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.
 tende:
 Omfatter pligten til at meddele oplysninger også betegnel-
 serne for og adresserne på arbejdstagerrepræsentationer,
 der for virksomhedens arbejdstagere eller arbejdstagere i
 de virksomheder, der kontrolleres af denne, skal inddrages
 i forbindelse med nedsættelsen af et særligt forhandlings- Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 organ i henhold til direktivets artikel 5 eller ved stiftelsen se afsagt den 9. november 2000 af High Court of Justice
 af et europæisk samarbejdsudvalg? (England & Wales), Queen’s Bench Division, Administrati-
 ve Court, i sagen The Queen, efter begæring af Mayer
 Parry Recycling Ltd, mod 1) Environment Agency og
 (1) EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64. 2) Secretary of State for Environment, Transport and the
 Regions, intervenienter: 1) Corus (UK) Ltd og 2) Allied
 Steel and Wire Ltd
 (Sag C-444/00)
 (2001/C 45/18)
 Sag anlagt den 1. december 2000 af Kommissionen for Ved kendelse afsagt den 9. november 2000, indgået til
 De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Domstolens Justitskontor den 30. november 2000, har High
 Tyskland Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division,
 Administrative Court, i sagen The Queen, efter begæring af
 Mayer Parry Recycling Ltd, mod 1) Environment Agency og
 (Sag C-443/00) 2) Secretary of State for Environment, Transport and the
 Regions, intervenienter: 1) Corus (UK) Ltd og 2) Allied Steel
 and Wire Ltd, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 (2001/C 45/17)
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. Hvis en virksomhed foretager en behandling af emballagemate-
 december 2000 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland rialer, herunder jernholdige metaller, som (når virksomheden
 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk modtager dem) udgør affald som omhandlet i artikel 1, litra a),
 konsulent Ulrich Wölker og Xavier Lewis, Kommissionens i Rådets direktiv 75/442/EØF om affald (1), som ændret ved
 Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse Rådets direktiv 91/156/EØF (2) og Kommissionens beslutning
 i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens 96/350/EF (3), og denne behandling består i at sortere, rense,
 Juridiske Tjeneste, Wagnercentret C 254, Kirchberg. opskære, knuse, udskille og/eller pakke disse materialer i baller
 for at gøre dem egnede til brug som råmateriale i en ovn med
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: henblik på af fremstille blokke, plader eller ruller af stål,
 spørges:
 1. Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside- 1. Er disse materialer blevet genvundet, og ophører de med
 sat sine forpligtelser i henhold EF-traktaten og Europa- at være affald som omhandlet i Rådets direktiv 75/442,
 Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober
 1995 (1) om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse a. når de er blevet gjort egnede til brug som råmateriale,
 med behandling af personoplysninger og om fri udveks- eller
 ling af sådanne oplysninger, idet den ikke inden for den
 fastsatte frist har truffet de nødvendige foranstaltninger b. når en stålfabrikant har brugt dem til at fremstille
 for at efterkomme dette direktiv. blokke, plader eller ruller af stål?


text:
Nr. C 40/ 14 1 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 2 . 97
 i henhold til lovgivningen ) eller kun retten til indtræden Slettelse af sag C-290/95 (')
 som sådan ?
 ( 97/C 40/30 )
 (') EFTnr. L 149 af 5 . 7. 1971 , s . 2 .
 Ved kendelse af 2 . oktober 1996 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-290/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registret.
 (') EFT nr. C 286 af 28 . 10 . 1995 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom af
 sagt den 11 . december 1996 af Cour du travail de Bruxel
 les (Fjerde Afdeling) i sagen Europiéces SA mod Wilfried
 Sanders og Automotive Industries Holding Company SA
 ( Sag C-399/96 )
 Slettelse af sag C-3 19/95 ( ! )
 ( 97/C 40/28 ) ( 97/C 40/31 )
 Ved dom afsagt den 11 . december 1996 , indgået til Dom Ved kendelse af 23 . september 1996 har præsidenten for
 stolens Justitskontor den 17. december 1996, har Cour du De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 travail de Bruxelles ( Fjerde Afdeling ) i sagen Europiéces C-3 19/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 SA mod Wilfried Sanders og Automotive Industries Hol mod Irland, skal slettes af registret.
 ding Company SA forelagt De Europæiske Fællesskabers
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af føl (') EFT nr. C 333 af 9 . 12 . 1995 .
 gende spørgsmål :
 Finder Rådets direktiv 77/ 187/EØF af 14 . februar 1977
 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om vareta
 gelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med over Slettelse af sag C-4 10/95 (')
 førsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter (')
 anvendelse i det tilfælde, hvor et selskab i likvidation helt ( 97/C 40/32 )
 eller delvis overfører sine aktiver til et andet selskab, som
 efterfølgende udsteder ordrer til en arbejdstager, der ifølge Ved kendelse af 27. september 1996 har præsidenten for
 selskabet i likvidation skal efterkommes ? De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-410/95 ( anmodning om præjudiciel kendelse fra Tribu
 (') EFT nr. L 61 af 5 . 3 . 1977, s . 26 . nal de commerce de Nice ), SA Société des Grands Garages
 Méditerranéens, Société Nissan France mod Société Nice
 Ouest Automobiles, skal slettes af registeret.
 (<) EFT nr. C 46 af 17 . 2 . 1996 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 21 . oktober 1996 af Tribunal correctionnel
 de Charleroi i sagen Anklagemyndigheden mod Jean
 Harpegnies Slettelse af sag C-18/96 f 1 )
 ( Sag C-400/96 ) ( 97/C 40/33 )
 ( 97/C 40/29 )
 Ved kendelse af 8 . oktober 1996 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 Ved dom afsagt den 21 . oktober 1996 , indgået til Domsto C-18/96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 lens Justitskontor den 17. december 1996 , har Tribunal mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registeret.
 correctionnel de Charleroi i sagen Anklagemyndigheden
 mod Jean Harpegnies forelagt De Europæiske Fællesska
 (') EFT nr. C 77 af 16 . 3 . 1996 .
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 følgende spørgsmål :
 Er kravet i belgisk lovgivning, hvorefter det yderligere for
 langes, at plantebeskyttelsesmidler, der er markedsført i en Slettelse af sag C-134/96 (')
 anden medlemsstat, skal være godkendt af de belgiske
 myndigheder, i strid med reglerne om frie varebevægelser ( 97/C 40/34 )
 inden for Fællesskabet ifølge EØF-traktatens artikel 30 ?
 Ved kendelse af 3 . oktober 1996 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag


text:
C 146/32 DA Den Europæiske Unions Tidende 21.6.2003
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom 1. a) Skal artikel 3, stk. 2, indledningen og litra c), i
 afsagt den 11. april 2003 af Hoge Raad der Nederlanden i forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 (1) fortolkes
 sagen Staatssecretaris van Financiën mod J.H.M. Feron således, at en tidsfrist udtrykt i uger som fastsat i
 artikel 50a i forordning (EØF) nr. 3886/92 (2) udlø-
 (Sag C-170/03) ber med udgangen af den dag, som i den sidste uge
 har den samme benævnelse som den dag, der følger
 efter slagtningen?
 (2003/C 146/52)
 b) Står det ved anvendelsen af artikel 50a i forordning
 Ved dom afsagt den 11. april 2003, indgået til Domstolens (EØF) nr. 3886/92 en medlemsstat frit for at fastslå
 det tidspunkt, hvorpå en præmieansøgning er indgi-
 Justitskontor den 14. april 2003, har Hoge Raad der Nederlan-
 den i sagen Staatssecretaris van Financiën mod J.H.M. Feron vet, på grundlag af nationale procedureregler, som i
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning denne medlemsstats nationale retsorden gælder for
 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: lignende nationale ansøgningsfrister?
 1) Skal en personbil, der er stillet til rådighed for en fysisk c) Skal artikel 50a i forordning (EØF) nr. 3886/92 i
 person af dennes arbejdsgiver og anvendes af ham såvel benægtende fald fortolkes således, at en præmiean-
 til erhvervsformål som til private formål, anses for en søgning også er »indgivet« rettidigt, når det kan
 personlig ejendel som omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra c), påvises, at den er indleveret til postvæsenet inden
 i Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 (1) af 28. marts udløbet af fristen på tre uger og indgået til myndig-
 1983 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for hederne på et sådant tidspunkt, at disse kunne
 import- og eksportafgifter? underrette Kommissionen om de pågældende begi-
 venheder samme dag, som hvis præmieansøgningen
 2) Skal bestemmelsen i dennes forordnings artikel 3, litra a), var indgået til myndighederne inden for denne frist?
 hvorefter en ejendel i mindst seks måneder, inden en
 afgiftspligtig ophørte med at have sit sædvanlige opholds-
 sted i et tredjeland, skal have været i den pågældendes 2. Er artikel 50a, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3886/92
 besiddelse, fortolkes således, at den afgiftspligtige, der, gyldig, for så vidt den fuldstændig udelukker ansøgere fra
 eventuelt mod vederlag, som led i udøvelsen af virksom- præmieydelse ved enhver overskridelse af ansøgningsfris-
 hed for ejeren af en genstand har fået genstanden ten uden hensyntagen til fristoverskridelsens art og
 til rådighed, besidder denne genstand i den nævnte omfang?
 bestemmelses forstand?
 3) Er det af betydning for besvarelsen af spørgsmål 2), om
 den afgiftspligtige har haft ret til at købe personbilen i (1 ) EFT L 124 af 8.6.1971, s. 1.
 (2 ) EFT L 391 af 31.12.1992, s. 20.
 hele seksmånedersperioden?
 ( 1) EFT L 105, s. 1.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 2. april 2003 af College van Beroep voor Sag anlagt den 16. april 2003 af Kommissionen for De
 het bedrijfsleven i sagerne 1. Maatschap Toeters, og Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 2. M.C. Verberk, der driver virksomhed under navnet
 Verberk-Voeten mod Productschap Vee en Vlees
 (Sag C-177/03)
 (Sag C-171/03)
 (2003/C 146/53) (2003/C 146/54)
 Ved kendelse afsagt den 2. april 2003, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 14. april 2003, har College van Beroep
 voor het bedrijfsleven i sagerne 1. Maatschap Toeters, og Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 16. april
 2. M.C. Verberk, der driver virksomhed under navnet Verberk- 2003 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen
 Voeten mod Productschap Vee en Vlees forelagt De Europæiske for De Europæiske Fællesskaber ved Jürgen Grunwald og
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse Bruno Stromsky, som befuldmægtigede, og med valgt adresse
 af følgende spørgsmål: i Luxembourg.


text:
26.4.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 107/4
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 11. marts 2008 — Rüdiger Jager mod Amt für Landwirtschaft Bützow (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Schwerin — Tyskland)
 (Sag C-420/06) (1)
 (Fælles landbrugspolitik - forordning (EF) nr. 1254/1999 og (EF) nr. 1782/2003 - oksekød - integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger - forordning (EØF) nr. 3887/92, (EF) nr. 2419/2001 og (EF) nr. 796/2004 - ansøgning om husdyrstøtte - ammekopræmie - uregelmæssighed - manglende iagttagelse af bestemmelserne om identifikation og registrering af kvæg, der ikke er anmeldt til støtte - forordning (EF) nr. 1760/2000 - udelukket fra at modtage støtte - artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 - princippet om anvendelse med tilbagevirkende kraft af den mildeste straf)
 (2008/C 107/06)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgericht Schwerin
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Rüdiger Jager
 Sagsøgt: Amt für Landwirtschaft Bützow
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgericht Schwerin — fortolkning af artikel 2, stk. 2, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312, s. 1) — afslag på en ansøgning om tildeling af husdyrpræmier på grund af, at der ved et kontrolbesøg blev konstateret en forskel på mere end 20 % mellem det anmeldte antal dyr og det konstaterede antal dyr — anvendelse med tilbagevirkende kraft af mere fordelagtige administrative sanktioner vedrørende husdyrpræmier, der først er gældende efter ophævelsen af husdyrpræmieordningen i den berørte medlemsstat
 Konklusion
 Artikel 2, stk. 2, andet punktum, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser skal fortolkes således, at de bestemmelser, der er fastsat ved artikel 66 og 67 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, som ændret og berigtiget ved Kommissionens forordning (EF) nr. 239/2005 af 11. februar 2005, ikke kan finde anvendelse med tilbagevirkende kraft på en ansøgning om støtte for »dyr«, der er omfattet af det tidsmæssige anvendelsesområde for Kommissionens forordning (EØF) nr. 3887/92 af 23. december 1992 om gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2801/1999 af 21. december 1999, der har givet anledning til en udelukkelse fra at modtage støtte i henhold til denne forordnings artikel 10c.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
24.8.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 279/30
 Rettens dom af 8. juli 2015 — European Dynamics Luxembourg m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-536/11) (1)
 ((Offentlige tjenesteydelseskontrakter - udbudsprocedure - levering af computertjenester i form af softwareudvikling, vedligeholdelse, rådgivning og bistand til forskellige typer it-applikationer - indplacering af en bydendes bud i rækkefølgen for forskellige delaftaler og indplaceringen af andre bydendes bud - begrundelsespligt - tildelingskriterium - åbenbart urigtigt skøn - ansvar uden for kontraktforhold))
 (2015/C 279/36)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembourg), European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgien) og Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved advokaterne N. Korogiannakis, M. Dermitzakis og N. Theologou)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved S. Delaude og V. Savov, derefter ved S. Delaude, som befuldmægtigede, bistået af solicitor O. Graber-Soudry)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Den Europæiske Unions Publikationskontors afgørelse af 22. juli 2011 om at indplacere sagsøgernes bud, der blev afgivet i forbindelse med udbudsprocedure nr. AO 10340 vedrørende levering af computertjenester i form af softwareudvikling, vedligeholdelse, rådgivning og bistand til forskellige typer it-applikationer (EUT 2011/S 66-106099), på tredjepladsen i rækkefølgen for delaftale 1, på tredjepladsen i rækkefølgen for delaftale 4 og på andenpladsen i rækkefølgen for delaftale 3, og af afgørelserne om at tildele de omhandlede kontrakter til andre bydende for så vidt angår deres indplacering samt en påstand om erstatning
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA og Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 355 af 3.12.2011.


text:
C 234/10 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 25.7.98
 angående appel af dom afsagt den 27. oktober 1994 af De den 28. maj 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle-
 Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Anden des:
 Udvidede Afdeling) i sag T-35/92, Deere mod Kommissio-
 nen (Sml. II, s. 957), hvori der er nedlagt påstand om
 ophñvelse af dommen Ð den anden part i appelsagen er 1) Appellen forkastes.
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 mñgtiget: Julian Currall, bistået af Nicholas Forwood), 2) New Holland Ford Ltd betaler sagens omkostninger.
 har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelings-
 formanden, C. Gulmann, og dommerne J. C. Moitinho de
 Almeida, D. A. O. Edward, P. Jann og L. Sevón (refere- (1) EFT C 54 af 4.3.1995.
 rende dommer); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer;
 justitssekretñr: fuldmñgtig L. Hewlett, den 28. maj 1998
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Appellen forkastes. DOMSTOLENS DOM
 (Fùrste Afdeling)
 2) John Deere Ltd betaler sagens omkostninger. af 28. maj 1998
 i sag C-3/97, straffesag mod John Charles Goodwin og
 (1) EFT C 54 af 4.3.1995. Edward Thomas Unstead (anmodning om prñjudiciel
 afgùrelse fra Court of Appeal Ð Criminal Division,
 London) (1)
 (Fiskale bestemmelser Ð harmonisering af lovgivningerne
 Ð omsñtningsafgifter Ð det fñlles mervñrdiafgiftssystem
 Ð sjette direktiv 77/388/EéF Ð anvendelsesområde Ð
 levering af forfalskede parfumeprodukter)
 DOMSTOLENS DOM
 (98/C 234/19)
 af 28. maj 1998
 i sag C-8/95 P, New Holland Ford Ltd mod Kommissio- (Processprog: engelsk)
 nen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (Appel Ð formaliteten Ð retsspùrgsmål Ð faktisk spùrgs-
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 mål Ð konkurrence Ð informationsudvekslingsordning Ð
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 konkurrencebegrñnsninger Ð afslag på fritagelse)
 (98/C 234/18)
 I sag C-3/97, angående en anmodning, som Court of
 Appeal Ð Criminal Division, London, i medfùr af EF-
 traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den
 (Processprog: engelsk) for nñvnte ret verserende straffesag mod John Charles
 Goodwin og Edward Thomas Unstead, at opnå en prñju-
 diciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af Rådets sjette
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive direktiv 77/388/EéF af 17. maj 1977 om harmonisering af
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) medlemsstaternes lovgivning om omsñtningsafgifter Ð
 Det fñlles mervñrdiafgiftssystem: ensartet beregnings-
 grundlag (EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1), har Domstolen
 (Fùrste Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M.
 I sag C-8/95 P, New Holland Ford Ltd, Basildon (Det For-
 Wathelet, og dommerne D. A. O. Edward og P. Jann (refe-
 enede Kongerige), ved advokat Mario Siragusa, Rom, og
 rerende dommer); generaladvokat: P. LeÂger; justitssekre-
 advokaterne Giuseppe Scassellati-Sforzolini og Francesca
 tñr: assisterende justitssekretñr H. von Holstein, den
 Moretti, Bologna, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 28. maj 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 advokaterne Elvinger, Hoss & Preussen, Côte d'Eich,
 angående appel af dom afsagt den 27. oktober 1994 af De
 Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Anden Artikel 2 i Rådets sjette direktiv 77/388/EéF af 17. maj
 Afdeling) i sag T-34/92, Fiatagri og New Holland Ford 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning
 mod Kommissionen (Sml. II, s. 905), hvori der er nedlagt om omsñtningsafgifter Ð Det fñlles mervñrdiafgiftssy-
 påstand om ophñvelse af dommen Ð den anden part i stem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således,
 appelsagen er Kommissionen for De Europñiske Fñlles- at levering af forfalskede parfumeprodukter er momsplig-
 skaber (befuldmñgtiget: Julian Curall, bistået af Leonard tig.
 Hawkes) Ð har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat
 af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne J. C.
 (1) EFT C 74 af 8.3.1997.
 Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward, P. Jann og L.
 Sevón (refererende dommer); generaladvokat: D. Ruiz-
 Jarabo Colomer; justitssekretñr: fuldmñgtig L. Hewlett,


text:
16.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 14/50
 Sag anlagt den 8. november 2016 — InvoiceAuction B2B mod EUIPO (INVOICE AUCTION)
 (Sag T-789/16)
 (2017/C 014/60)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: InvoiceAuction B2B GmbH (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokat C. Jonas)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »INVOICE AUCTION« — registreringsansøgning nr. 13 821 095
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 3. august 2016 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2201/2015-1)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/10
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 21. juli 2011 — Etimine SA mod Secretary of State for Work and Pensions (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-15/10) (1)
 (Miljø og beskyttelse af menneskers sundhed - direktiv 67/548/EØF - forordning (EF) nr. 1272/2008 - boratforbindelser - klassificering som reproduktionstoksisk i kategori 2 - direktiv 2008/58/EF og forordning (EF) nr. 790/2009 - tilpasning af disse klassificeringer til den tekniske og videnskabelige udvikling - gyldighed - metoder til vurdering af stoffers iboende egenskaber - åbenbart urigtigt skøn - hjemmel - begrundelsespligt - proportionalitetsprincippet)
 2011/C 269/15
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Etimine SA
 Sagsøgt: Secretary of State for Work and Pensions
 Procesdeltager: Borax Europe Ltd
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — gyldigheden, for så vidt angår klassificeringen af borater som reproduktionstoksiske stoffer, af Kommissionens direktiv 2008/58/EF af 21. august 2008 om ændring med henblik på den 30. tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 1967, s. 211) og af Kommissionens forordning (EF) nr. 790/2009 af 10. august 2009 om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling, af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger (EUT L 235, s. 1) — urigtig vurdering af eksistensen af en risiko ved normal håndtering og brug af stoffet, som krævet ved bilag VI til direktiv 67/548/EØF
 Konklusion
 Gennemgangen af de præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af dels Kommissionens direktiv 2008/58/EF af 21. august 2008 om ændring med henblik på den 30. tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer, dels Kommissionens forordning (EF) nr. 790/2009 af 10. august 2009 om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling, af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger, for så vidt som dette direktiv og denne forordning har klassificeret de i hovedsagen omhandlede boratforbindelser som reproduktionstoksiske i kategori 2.
 (1) EUT C 63 af 13.3.2010.


text:
21.9.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/29
 Sag anlagt den 26. april 2013 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-60/13)
 2013/C 274/46
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af den stiltiende afgørelse om afslag på den ansøgning, som sagsøgeren indgav i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, vedrørende rettelse af registreringerne af sagsøgerens sygefravær i SysPer2-systemet.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den stiltiende afgørelse om afslag på ansøgning nr. D/299/12, som sagsøgeren indgav den 13. april 2012 for så vidt angår rettelse af registreringerne af den pågældendes sygefravær i SysPer2, således at der kun tages hensyn til arbejdsdage i perioden fra den 13. april 2009 til datoen for sagsøgerens ansøgning.
 —
 Annullation af den udtrykkelige afgørelse om afslag på ansøgning nr. D/299/12, som sagsøgeren indgav den 13. april 2012, for så vidt angår de 5 dage, som blev fratrukket sagsøgerens ret til ferie for 2012.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
14.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/35
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. februar 2007 — Bodegas Franco-Españolas mod KHIM — Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro (ROYAL)
 (Sag T-501/04) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket ROYAL - det ældre EF-ordmærke ROYAL FEITORIA - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/49)
 (2007/C 82/78)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Bodegas Franco-Españolas, SA (Logroño, Spanien) (ved avocat E. López Camba)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. García Murillo, som befuldmægtiget)
 Anden part i appelsagen: Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro, SA (Real Companhia Velha) (Vila Nova de Gaia, Portugal) (ved avocat D. Martins Pereira)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 25. oktober 2004 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 513/2002-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro, SA (Real Companhia Velha) og Bodegas Franco-Españolas, SA.
 Konklusion
 1.
 Afgørelsen truffet den 25. oktober 2004 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 513/2002-1) annulleres.
 2.
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 45 af 19.2.2005.


text:
6.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/2
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 8. december 2016 — Verein für Konsumenteninformation mod INKO, Inkasso GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)
 (Sag C-127/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2008/48/EF - forbrugerbeskyttelse - forbrugerkredit - artikel 2, stk. 2, litra j) - aftaler om en ny afdragsordning - gratis henstand med betalingen - artikel 3, litra f) - kreditformidlere - inkassoselskaber, som handler på vegne af kreditgivere))
 (2017/C 038/02)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Gerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Verein für Konsumenteninformation
 Sagsøgt: INKO, Inkasso GmbH
 Konklusion
 1)
 Artikel 2, stk. 2, litra j), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF skal fortolkes således, at en aftale om en ny afdragsordning for en kredit, der efter forbrugerens misligholdelse indgås mellem denne og kreditgiveren gennem et inkassobureau, ikke er »gratis« som omhandlet i denne bestemmelse, når forbrugeren ved denne aftale forpligter sig til at tilbagebetale det samlede kreditbeløb og til at betale de renter og omkostninger, der ikke var fastsat i den oprindelige aftale, i henhold til hvilken den nævnte kredit blev bevilget.
 2)
 Artikel 3, litra f), og artikel 7 i direktiv 2008/48 skal fortolkes således, at et inkassobureau, som på vegne af en kreditgiver indgår en aftale om en ny afdragsordning for en ubetalt kredit, men som kun accessorisk optræder som kreditformidler, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, skal anses for at være en »kreditformidler« som omhandlet i denne artikel 3, litra f), og ikke er underlagt forpligtelsen til at give forbrugeren oplysninger forud for aftaleindgåelsen i henhold til dette direktivs artikel 5 og 6.
 (1) EUT C 205 af 22.6.2015.


text:
10.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 343/22
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 25. september 2012 — Bermejo Garde mod EØSU
 (Sag F-41/10) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - psykisk chikane - anmodning om bistand - fremlæggelsesret - omplacering - tjenestens interesse)
 2012/C 343/36
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Moises Bermejo Garde (Bruxelles, Belgien) (ved advokat L. Levi)
 Sagsøgt: Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) (ved M. Echevarría Viñuela, som befuldmægtiget, bistået af advokat B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af flere afgørelser om ophør af sagsøgerens funktion som kontorchef i Juridisk Tjeneste med øjeblikkelig virkning, idet han forflyttes til Logistiktjenesten, og om afslag på hans formelle anmodning om bistand samt på hans anmodning om erstatning.
 Konklusion
 1)
 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 209 af 31.7.2010, s. 55.


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/57
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 10. oktober 2006 — Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen
 (Sag T-106/05) (1)
 (»Offentlige tjenesteydelsesaftaler - udbud om teknisk bistand til forbedring af informations- og kommunikationssystemet i statens statistiske institut i Republikken Tyrkiet - afslag på ansøgningen - frist - bekræftende retsakt - afvisning«)
 (2006/C 326/124)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved avocat N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Tufvesson og K. Kańska, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Dels en påstand om annullation af Kommissionens beslutning om ikke at optage sagsøgerens ansøgning på indstillingslisten i forbindelse med udbudsproceduren om teknisk bistand til forbedring af informations- og kommunikationssystemet (IKS) i statens statistiske institut i Republikken Tyrkiet, dels en påstand om annullation af beslutningerne om at give afslag på sagsøgerens anmodning om at omgøre beslutningen om ikke at optage ansøgningen på listen.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 115 af 14.5.2005.


text:
24.1.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 21/15
 — Retsvildfarelse, for så vidt som Retten har lagt til grund, forsikringsselskabets navn, og forsikringsrisikoen bæres af
 at Kommissionen ved bedømmelsen af den omtvistede forsikringsselskabet — falder den virksomhed, der af den
 støtte i lyset af artikel 87 EF ikke var forpligtet til at afgiftspligtige udøves til gennemførelse af overenskomsten,
 vurdere, hvilken virkning den ville have samhandelen da ind under begrebet »tjenesteydelser i forbindelse med
 mellem medlemsstaterne og konkurrencen. forsikrings- og genforsikringstransaktioner, som udføres af
 forsikringsmæglere og -formidlere« i sjette momsdirektivs
 — Forvanskning af sagsøgerens anbringender og retsvildfa- artikel 13, punkt B, litra a) (1)?
 relse, der består i en tilsidesættelse af de processuelle
 bestemmelser vedrørende retten til kontradiktion, idet
 Retten ikke har taget stilling til anbringenderne om, at (1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 der foreligger særlige omstændigheder og beskyttelse af
 den berettigede forventning.
 — Forvanskning af sagsøgerens anbringender og retsvildfa-
 relse, der består i en tilsidesættelse af de processuelle
 bestemmelser vedrørende retten til kontradiktion, idet
 Retten ikke har taget stilling til anbringenderne om
 tilsidesættelse af artikel 10 EF og Kommissionens tilside-
 sættelse af princippet om god forvaltningsskik.
 — Retsvildfarelse i form af en tilsidesættelse af de processuel-
 le bestemmelser vedrørende retten til kontradiktion, idet Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 Retten ikke har taget stilling til bevisførelsen i stævningen. se afsagt den 23. oktober 2003 af Tribunale Ordinario di
 Milano, Tiende Afdeling for Kriminalsager, i straffesagen
 mod Adelio Aggio, Paolo Berlusconi og Giovanni Butti
 (Sag C-473/03)
 (2004/C 21/28)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 7. november 2003 af Hoge Raad der Nederlan-
 den i sagen Staatssecretaris van Financiën mod Arthur
 Andersen & Co Accountants m.fl.
 Ved kendelse afsagt den 23. oktober 2003, indgået til Domsto-
 (Sag C-472/03) lens Justitskontor den 13. november 2003, har Tribunale
 Ordinario di Milano, Tiende Afdeling for Kriminalsager, i
 straffesagen mod Adelio Aggio, Paolo Berlusconi og Giovanni
 (2004/C 21/27) Butti forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en an-
 modning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 — Kan artikel 6 i direktiv 68/151/EØF (1) forstås således,
 Ved dom afsagt den 7. november 2003, indgået til Domstolens
 at medlemsstaterne er pligtige at fastsætte passende
 Justitskontor den 12. november 2003, har Hoge Raad der
 sanktioner, ikke blot for erhvervsdrivende selskabers
 Nederlanden i sagen Staatssecretaris van Financiën mod Arthur
 undladte offentliggørelse af balancen og resultatopgørel-
 Andersen & Co Accountants m.fl. forelagt De Europæiske
 sen, men også for forfalskning heraf samt af andre
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 selskabsoplysninger til selskabsdeltagere eller offentlighe-
 af følgende spørgsmål:
 den eller oplysninger af enhver art vedrørende selskabets
 aktiver og passiver eller økonomiske stilling og resultat,
 som selskabet har pligt til at give vedrørende selskabet
 Såfremt en afgiftspligtig har indgået en overenskomst med et selv eller den koncern, det tilhører?
 (livs)forsikringsselskab — som den overenskomst, der i denne
 sag er indgået mellem ACMC og UL, hvorefter den afgiftspligti-
 ge mod et bestemt vederlag og ved hjælp af forsikringssagkyn- — Refererer kriterierne om effektivitet, forholdsmæssighed
 digt personale med de fornødne eksamensbeviser bl.a. skal og afskrækkende virkning, som Domstolen i dom af
 udføre størstedelen af den faktiske virksomhed, der er knyttet 21.9.1989 i sag C-68/88 opstillede med henblik på at
 til forsikringsvirksomheden, herunder normalt at træffe beslut- definere »passende sanktioner«, abstrakt set til karakteren
 ninger om indgåelse af forsikringsaftaler, der er bindende for eller typen af sanktion, eller refererer de også til deres
 forsikringsselskabet, og at holde kontakt med mellemmændene anvendelighed i det konkrete tilfælde, henset til den
 og eventuelt de forsikrede, mens forsikringsaftalerne indgås i særlige opbygning af den lovgivning, de henhører under?


text:
C 289/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.10.2001
 Sag anlagt den 14. august 2001 af Kommissionen for De Wainwright og Joëlle Adda, som befuldmægtigede, og med
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien valgt adresse i Luxembourg.
 (Sag C-319/01)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (2001/C 289/34) — Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af
 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den og planter (1), samt artikel 249, tredje punktum, i traktaten
 14. august 2001 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af om oprettelsen af De Europæiske Fællesskaber, idet
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Götz zur det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for
 Hausen og Joelle Adda, som befuldmægtigede, og med valgt fuldstændigt og korrekt at gennemføre dette direktivs
 adresse i Luxembourg. artikel 1, 4, stk. 5, artikel 5, stk. 4, 6, 7, 12, 13, 14 og 15,
 artikel 16, stk. 1, artikel 22, litra b) og c), og artikel 23,
 stk. 2, i forbindelse med dets bilag II, IV, V og VI.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 — Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost-
 — Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine
 ninger.
 forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 97/11/EF af
 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF
 om vurdering af visse offentlige og private projekters
 indvirkning på miljøet (1), idet det ikke har vedtaget alle
 de nødvendige love og administrative bestemmelser for Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 at efterkomme direktivet eller i hvert tilfælde ikke har
 underrettet Kommissionen herom.
 Kommissionen har anført, at fristen for gennemførelse af
 — Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost- direktivet udløb den 5. juni 1994, hvor Belgien endnu ikke
 ninger. ved bestemmelser, der etablerer en præcis juridisk ramme,
 havde gennemført de i påstandene nævnte bestemmelser,
 undtagen for regionen Bruxelles-Capitale, der den 26. oktober
 2000 vedtog en anordning om bevarelse af naturtyper samt
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter vilde dyr og planter. Hvad begreberne i direktivets artikel 1
 angår er en gennemførelse nødvendig som følge af deres
 betydning for fortolkningen af direktivets øvrige bestemmelser.
 I overensstemmelse med artikel 249, stk. 3, EF og artikel 10, Kommissionen har endelig vedrørende direktivets artikel 15
 stk. 1, EF er de medlemsstater, som et direktiv er rettet til, og 16, stk. 1, anført; at en medlemsstat ikke kan undlade at
 forpligtet til at gennemføre direktivets bestemmelser i deres gennemføre dem, medmindre den på forhånd giver afkald på
 nationale lovgivning, således at de er fuldstændigt gennemført at udnytte de muligheder for at gøre undtagelse, som disse
 inden fristens udløb. Denne frist udløb den 14. marts 1999, bestemmelser giver.
 uden at Kongeriget Belgien havde truffet de nødvendige
 foranstaltninger til at gennemføre alle direktivets bestemmelser
 i hele Belgien. (1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.
 (1) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.
 Slettelse af sag C-224/99 (1)
 Sag anlagt den 28. august 2001 af Kommissionen for De (2001/C 289/36)
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 Ved kendelse af 19. juli 2001 har præsidenten for De
 (Sag C-324/01) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-224/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 (2001/C 289/35)
 (1) EFT C 226 af 7.8.1999.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 28. august 2001 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Richard


text:
30.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/38
 Appel iværksat den 24. november 2016 af Rådet for Den Europæiske Union til prøvelse af dom afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 15. september 2016 i sag T-118/14, LDC Argentina mod Rådet
 (Sag C-609/16 P)
 (2017/C 030/42)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Rådet for Den Europæiske Union (ved H. Marcos Fraile, som befuldmægtiget, og avocat N. Tuominen)
 De andre parter i appelsagen: LDC Argentina SA, Europa-Kommissionen og European Biodiesel Board (EBB)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom af 15. september 2016, som blev meddelt Rådet den 16. september 2016, i sag T-118/14, LDC Argentina SA m.fl. mod Rådet for Den Europæiske Union, ophæves.
 —
 Frifindelse i søgsmålet anlagt af sagsøgeren i første instans med påstand om annullation af den omtvistede forordning.
 —
 Sagsøgeren i første instans tilpligtes at betales sagens omkostninger i såvel første instans som under appellen.
 Subsidiært:
 —
 Sagen hjemvises til Retten med henblik på, at den træffer afgørelse.
 —
 Afgørelsen om sagens omkostninger i første instans og under appellen udsættes.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 For det første anvendte Retten et urigtigt retligt kriterium, da den vurderede, om Rådet havde beviser for at fastslå, at de nationale priser på råmaterialer, som fremgik af de undersøgte, relevante argentinske eksportører, blev tilstrækkeligt fordrejet til, at det kunne begrundes at se bort fra dem og benytte den i grundforordningens (1) artikel 2, stk. 5, andet afsnit, fastsatte metode. Herved pålagde Retten institutionen en bevisbyrde, der var for streng.
 2.
 For det andet er Rettens konstatering af, at de af institutionerne fremførte beviser ikke var tilstrækkelige til at godtgøre, at der forelå en mærkbar fordrejning af priserne på de vigtigste råmaterialer i Argentina som følge af DEA-ordningen, utilstrækkeligt begrundet.
 3.
 For det tredje er den appellerede doms konklusion, hvorved antidumpingtolden blev annulleret, for så vidt som den vedrørte sagsøgeren i første instans, uforholdsmæssig i forhold til den eneste annullationsgrund, som Retten har taget hensyn til, og giver den fastslåede ulovlighed unødvendige virkninger.
 4.
 Rådet vil godtgøre, at den appellerede dom er behæftet med flere retlige fejl, som påvirker dens gyldighed. Derudover har Rådet gjort gældende, at de faktiske omstændigheder, der ligger til grund for sagsøgeren i første instans’ første anbringende, er tilstrækkeligt godtgjort til, at Domstolen kan træffe endelig afgørelse om denne påstand og frifinde Rådet.
 5.
 Det er derfor Rådets opfattelse, at den appellerede dom skal ophæves, og at det skal frifindes for påstanden om annullation af den omtvistede forordning, nedlagt af sagsøgeren i første instans.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51) (»grundforordningen«).


text:
4.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 300/35
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 6. oktober 2004 af Cour de cassation de Belgique i sagen Sébastien Victor Leroy mod Ministère public
 (Sag C-435/04)
 (2004/C 300/67)
 Ved dom afsagt den 6. oktober 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 14. oktober 2004, har Cour de cassation de Belgique i sagen Sébastien Victor Leroy mod Ministère public forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Er artikel 49-55 i traktaten af 25. marts 1957 om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab til hinder for en national lovgivning i en medlemsstat, hvorefter en person, der har bopæl og som arbejder i denne medlemsstat, forbydes på denne stats område at anvende et køretøj, der tilhører et leasingselskab, som har hjemsted i en anden medlemsstat, når dette køretøj ikke er blevet indregistreret i førstnævnte medlemsstat, selv om det er blevet det i sidstnævnte medlemsstat?


text:
2.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 194/13
 Rettens dom af 18. maj 2011 — Habanos mod KHIM — Tabacos de Centroamérica (KIOWA)
 (Sag T-207/08) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om registrering af EF-figurmærket KIOWA - det ældre EF- og nationale figurmærke COHIBA - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - ingen lighedspunkter mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2011/C 194/18
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Corporación Habanos SA (Havana, Cuba) (først ved advokaterne V. Gil Vega og A. Ruiz López, derefter ved advokat A. Ruiz López)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Tabacos de Centroamérica, SL (Pozuelo de Alarcón, Spanien) (ved advokat R.M. Caldés Llopis)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 31. marts 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1189/2007-2)) vedrørende en indsigelsessag mellem Corporación Habanos, SA og Tabacos de Centroamérica, SL.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) frifindes.
 2)
 Corporación Habanos, SA, bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger.
 3)
 Tabacos de Centroamérica, SL, betaler sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 209 af 15.8.2008.


text:
2.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/53
 Sag anlagt den 29. februar 2016 — Solenis Technologies mod EUIPO (STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.)
 (Sag T-96/16)
 (2016/C 156/71)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Solenis Technologies LP (Wilmington, De Forenede Stater) (ved advokat A. Sanz Cerralbo)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.« — registreringsansøgning nr. 13 355 508
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 3. december 2015 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 613/2015-2)
 Påstande
 —
 Beslutningen annulleres, for så vidt som EU-varemærkeansøgning nr. 13 355 508 »STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.« afvises fra registrering.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
24.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/18
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. maj 2017 — Association française des entreprises mod Ministre des Finances et des Comptes publics (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Frankrig)
 (Sag C-365/16) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber i forskellige medlemsstater - direktiv 2011/96/EU - undgåelse af dobbeltbeskatning - supplerende selskabsskattebidrag på 3 %))
 (2017/C 239/24)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d’État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa SA, Compagnie générale des établissements Michelin SCA, Danone SA, ENGIE SA, tidligere GDF Suez, Eutelsat Communications SA, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SE, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company SA, Technip SA, Total SA, Vivendi SA, Eurazeo SA, Safran SA, Scor SE, Unibail-Rodamco SE og Zodiac Aerospace SA
 Sagsøgt: Ministre des Finances et des Comptes publics
 Konklusion
 Artikel 4, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2011/96/EU af 30. november 2011 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater, som ændret ved Rådets direktiv 2014/86/EU af 8. juli 2014, skal fortolkes således, at den er til hinder for en skatteforanstaltning som den i hovedsagen omhandlede, der er fastsat af et moderselskabs medlemsstat, hvorefter der opkræves en skat i forbindelse med moderselskabets udlodning af udbytte, og hvis beskatningsgrundlag udgøres af størrelsen af det udloddede udbytte, herunder udbyttet hidrørende fra det pågældende selskabs ikke-hjemmehørende datterselskaber.
 (1) EUT C 335 af 12.9.2016.


text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/37
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 12. oktober 2010 — Wendler mod Kommissionen
 (Sag F-49/09) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - pension - udbetaling af pensionen - forpligtelse til at åbne en bankkonto i bopælslandet - fri udveksling af tjenesteydelser - lighedsprincippet)
 2011/C 13/72
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Eberhard Wendler (Laveno Mombello, Italien) (ved advokat M. Müller-Trawinski)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved D. Martin og B. Eggers, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og K. Zieleśkiewicz, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af Kommissionens krav om, at sagsøgeren angiver en bankkonto i sit bopælsland til udbetaling af pension.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Eberhard Wendler bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, Europa- Kommissionen har afholdt i forbindelse med sagen.
 3)
 Rådet for den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 167 af 18.7.2009, s. 27.


text:
C 323/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.12.2002
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, DOMSTOLENS DOM
 Geha Naftiliaki EPE, Total Scope NE, Stavros Georgios, Afoi
 Charalambis OE, Anastasios Charalambis, Nicolaos Sarlis,
 Dimitrios Kattidenios, Antonios Charalambis, Vassileios Dimi- (Sjette Afdeling)
 tracopoulos mod NPDD Limeniko Tameio DOD/SOU, Elliniko
 Dimosio, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortol-
 kningen af artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af
 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri af 24. oktober 2002
 udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport mellem
 medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og
 tredjelande (EFT L 378, s. 1), har Domstolen (Sjette Afdeling), i sag C-455/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet (refererende skaber mod Den Italienske Republik (1)
 dommer), og dommerne C. Gulmann, F. Macken, N. Colneric
 og J. N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: S. Alber; justitssekre-
 tær: R. Grass, den 14. november 2002 afsagt dom, hvis (»Traktatbrud — artikel 9, stk. 3, i direktiv 90/270/EØF —
 konklusion lyder således: beskyttelse af arbejdstagernes syn — specielle synskorrige-
 rende hjælpemidler, som er beregnet til det pågældende
 arbejde — ufuldstændig gennemførelse«)
 1) Artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. de- (2002/C 323/22)
 cember 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af
 tjenesteydelser inden for søtransport mellem medlemsstaterne
 indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande er til (Processprog: italiensk)
 hinder for, at der i henhold til en medlemsstats lovgivning
 pålægges forskellige havneafgifter for henholdsvis indenlandske
 ruter eller ruter inden for Fællesskabet og for ruter mellem en
 medlemsstat og et tredjeland, såfremt denne forskel ikke er (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 objektivt begrundet. gjort i Samling af Afgørelser)
 2) Det forhold, at passagerer på skibe, der anløber en havn i et
 tredjeland eller har en sådan havn som endeligt bestemmelses- I sag C-455/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 sted, pålægges havneafgifter, der er forskellige fra dem, der ber (befuldmægtiget: A. Aresu) mod Den Italienske Republik
 pålægges passagerer, der har indenlandske havne eller havne i (befuldmægtiget: U. Leanza, bistået af avvocato dello Stato
 andre medlemsstater som bestemmelsessted, uden at der er D. Del Gaizo), angående en påstand om, at det fastslås, at Den
 sammenhæng mellem denne forskel og omkostningerne ved de Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler
 havnetjenesteydelser, der ydes de pågældende passagergrupper, den i henhold til artikel 9, stk. 1-3, i Rådets direktiv 90/270/
 udgør en restriktion for den frie udveksling af tjenesteydelser, EØF af 29. maj 1990 om minimumsforskrifter for sikkerhed
 der er i strid med artikel 1 i forordning nr. 4055/86. og sundhed i forbindelse med arbejde ved skærmterminaler
 (femte særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/
 391/EØF) (EFT L 156, s. 14), idet den
 3) I henhold til artikel 1 i forordning nr. 4055/86 må der ikke — ikke har sikret regelmæssige undersøgelser af øjne og syn
 for befordring, hvis bestemmelsessted er havne i tredjelande, for samtlige arbejdstagere, der benytter udstyr, der er
 pålægges havneafgifter, der varierer alt efter afstanden til forsynet med skærmterminal som omhandlet i direktivets
 havnene eller deres geografiske beliggenhed, såfremt forskellen artikel 2, litra c)
 mellem de pågældende afgifter ikke er objektivt begrundet i en
 forskellig behandling af passagererne på grundlag af deres
 bestemmelsessted eller det sted, hvorfra de kommer. — ikke har sikret, at der foretages en supplerende øjenunder-
 søgelse i alle tilfælde, hvor dette efter regelmæssig un-
 dersøgelse af øjne og syn viser sig at være nødvendigt, og
 — ikke har fastsat betingelserne for udlevering til de berørte
 ( 1) EFT C 45 af 10.2.2001. arbejdstagere af specielle synskorrigerende hjælpemidler,
 som er beregnet til det pågældende arbejde,
 har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af formanden
 for Anden Afdeling, R. Schintgen, som fungerende formand
 for Sjette Afdeling, og dommerne V. Skouris, F. Macken,
 N. Colneric (refererende dommer), og J. N. Cunha Rodrigues;
 ---pagebreak--- 21.12.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 323/19
 generaladvokat: D. Ruíz-Jarabo Colomer; justitssekretær: afdelingsformanden, M. Wathelet (refererende dommer), og
 R. Grass, den 24. oktober 2002 afsagt dom, hvis konklusion dommerne C. W. A. Timmermans. A. La Pergola, P. Jann
 lyder således: og S. von Bahr; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær:
 R. Grass, den 7. november 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der
 påhviler den i henhold til artikel 9, stk. 3, i Rådets direktiv 90/
 270/EØF af 29. maj 1990 om minimumsforskrifter for 1) Appellerne forkastes.
 sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejde ved skærmtermi-
 naler (femte særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 2) Glencore Grain Ltd betaler sagsomkostningerne i sag C-24/01
 89/391/EØF), idet den ikke har defineret de betingelser, P, og Compagnie Continentale (France) SA betaler sagsomkost-
 hvorunder specielle synskorrigerende hjælpemidler, som er bereg- ningerne i sag C-25/01 P.
 net til det pågældende arbejde, skal udleveres til de berørte
 arbejdstagere.
 (1 ) EFT C 108 af 7.4.2001.
 2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 ( 1) EFT C 79 af 10.3.2001.
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 DOMSTOLENS DOM
 af 24. oktober 2002
 (Femte Afdeling) i sag C-81/01, Borie Manoux SARL mod Directeur de
 l’Institut national de la propriété industrielle (INPI) (an-
 af 7. november 2002 modning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de
 cassation) ( 1)
 i de forenede sager C-24/01 P og C-25/01 P, Glencore
 Grain Ltd og Compagnie Continentale (France) SA (1) (»Landbrug — fælles markedsordning — vin — betegnelse
 og præsentation af vine — kvalitetsvine fremstillet i bestemte
 dyrkningsområder (»kvbd«) — angivelse af et mærke på
 (»Appel — nødhjælp fra Fællesskabet til staterne i det etiketten — grænser — artikel 11 og 40 i forordning
 tidligere Sovjetunionen — udbud — fri konkurrence — nr. 2392/89«)
 vidneafhøring«)
 (2002/C 323/24)
 (2002/C 323/23)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- gjort i Samling af Afgørelser)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-81/01, angående en anmodning, som Cour de cassation
 I de forenede sager C-24/01 P og C-25/01 P, Glencore Grain (Frankrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 Ltd, tidligere Richco Commodities Ltd, Hamilton (Bermudes) for i den for nævnte ret verserende sag, Borie Manoux SARL
 (advokater: P. Bos og J. van Zuuren), Compagnie Continentale mod Directeur de l’Institut national de la propriété industrielle
 (France) SA, Labège (Frankrig) (advokater: P. Bos og (INPI), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolknin-
 P. Chabrier), angående appel af dom afsagt den 8. november gen af artikel 40 i Rådets forordning (EØF) nr. 2392/89 af
 2000 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans 24. juli 1989 om fastsættelse af almindelige regler for betegnel-
 (Anden Afdeling) i sagen Dreyfus m.fl. mod Kommissionen se og præsentation af vin og druemost (EFT L 232, s. 13),
 (forenede sager T-485/93, T-491/93, T-494/93 og T-61/98, som affattet ved Rådets forordning (EØF) nr. 3897/91 af
 Sml. II, s. 3659), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse 16. december 1991 (EFT L 368, s. 5), har Domstolen (Anden
 af denne dom, de andre parter i appelsagen: Kommissionen Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. Schintgen
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: (refererende dommer), og dommerne N. Colneric og V. Skouris;
 M.-J. Jonczy og T. van Rijn), Louis Dreyfus & Cie SA, Paris generaladvokat: L. A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den
 (Frankrig), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af 24. oktober 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:


text:
18.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 309/33
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 12. juli 2017 — Qualcomm og Qualcomm Europe mod Kommissionen
 (Sag T-371/17 R)
 ((Særlige rettergangsformer - konkurrence - antitrust - forordning (EF) nr. 1/2003 - artikel 18, stk. 3 - afgørelse om anmodning om oplysninger - begæring om foreløbige forholdsregler - ingen uopsættelighed))
 (2017/C 309/43)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Qualcomm, Inc. (San Diego, Californien, De Forenede Stater) og Qualcomm Europe, Inc. (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne M. Pinto de Lemos Fermiano Rato og M. Davilla)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved H. Van Vliet, G. Conte, C. Urraca Caviedes og M. Farley, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål i henhold til artikel 278 TEUF og 279 TEUF med påstand om anordning af foreløbige forholdsregler med henblik på at opnå udsættelse af gennemførelsen af Europa-Kommissionens afgørelse af 31. marts 2017 om en procedure efter artikel 18, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EUT 2003, L 1, s. 1) (sag AT.39711 — Qualcomm (underbud)).
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.


text:
17.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 40/15
 Anmodning fra Gulating lagmannsret om en rådgivende udtalelse fra EFTA-Domstolen i sagen vedrørende Reidar Rasmussen m.fl mod Total E&P Norge AS Rettens beslutning af 3. maj 2004
 (Sag E-2/04)
 (2005/C 40/08)
 Gulating lagmannsret (Gulating appelret), Bergen, Norge, har ved sin beslutning af 3. maj 2004, som indgik til EFTA-Domstolens dommerkontor den 13. maj 2004, anmodet denne om at afgive en rådgivende udtalelse i sagen vedrørende Reidar Rasmussen m.fl. mod Total E&Norge AS, om følgende spørgsmål:
 1.
 Finder artikel 1 i Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 anvendelse i en situation, hvor en del af en virksomhed, under forudsætning af, at denne er organiseret som en uafhængig økonomisk enhed, overdrages fra en virksomhed til en anden, og hvor der udføres samme eller tilsvarende aktiviteter af den overtagende virksomhed og et datterselskab inden for samme virksomhedsgruppe? Medfører det forhold, at nogle arbejdskontrakter overføres direkte fra overdrageren til erhververen og andre til erhververens datterselskab, at direktivet ikke finder anvendelse?
 2.
 Er anvendelse af direktivet i medfør af artikel 1 udelukket i tilfælde af, at virksomhedens vedligeholdelses- og støttefunktioner overdrages, medens produktionensfunktionen ikke overdrages, og de ansatte i alle disse funktioner arbejder som et team både før og efter overførslen?
 3.
 Finder direktivet i medfør af artikel 1 anvendelse i tilfælde af overdragelse af vedligeholdelsesopgaver på en fast offshore gasproduktionsplatform, hvor en væsentlig del, udtrykt i antal og kvalifikationer af arbejdsstyrken, som udførte denne funktion hos overdrageren, overføres til en erhverver, som fortsætter med at udføre disse vedligeholdesesopgaver på samme platform under en servicekontrakt? Finder direktivet ikke anvendelse, hvis ejerskabet af det værkstøj og de instrumenter, som vedligeholdelsespersonalet anvendte inden overdragelsen, og som de forsat anvender efter overdragelsen, ikke overtages af erhververen?
 4.
 Følger det af direktivets artikel 3, stk. 1, at arbejdsforhold overføres til erhververen samtidig med og i kraft af overførslen af virksomheden for de ansatte, som ikke forud for overførslen har erklæret, at de ikke ønsker at arbejde for erhververen?


text:
C 314/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30.10.1999
 Sag anlagt den 10. september 1999 af Léon Rappe mod Sag anlagt den 17. september 1999 af Dr. Martin Bange-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mann mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag T-202/99) (Sag T-208/99)
 (1999/C 314/29) (1999/C 314/30)
 (Processprog: fransk) (Processprog: tysk)
 Ved de Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 10. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen den 17. september 1999 anglagt sag mod Rådet for Den
 for De Europæiske Fællesskaber af Léon Rape, Orp-Jauche Europæiske Union af Dr. Martin Bangemann, Melle (Frankrig),
 (Belgien), ved advokaterne Jean-Noël Louis, Greta-Françoise ved advokaterne Dr. Wolfgang Knapp og Dr. Till Müller-Ibold,
 Parmentier og Véronique Peere, Bruxelles, og med valgt adresse advokatkontoret Cleary, Gottlieb, Steen & Hamilton, 23, rue
 i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange. de la Loi, Bruxelles.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning om ikke at forfremme til a) Rådets afgørelse af 9. juli 1999 om at anlægge sag
 lønklasse A6 i 1998 annulleres. vedrørende sagsøgeren ved De Europæiske Fællesskabers
 Domstol i medfør af artikel 213, stk. 2, tredje afsnit, EF
 — Kommissionen dømmes til at yde sagsøgeren erstatning annulleres.
 for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, som
 denne hævder at have lidt, og som fastsættes ex aequo et b) Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 bono uden hensyn til de foranstaltninger, som institutionen
 skal træffe i medfør af artikel 233 EF.
 — Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostninger. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den 9. juli 1999 traf Rådet for Den Europæiske Union (herefter
 Søgsmålsgrunde og væsentlige argumenter »sagsøgte«) afgørelse om at anlægge sag vedrørende Dr. Martin
 Bangemann (herefter »sagsøgeren«) ved De Europæiske Fælles-
 skabers Domstol i medfør af artikel 213, stk. 2, tredje afsnit,
 Sagsøgeren har for det første påberåbt sig en overtrædelse af
 sidste punktum, i traktaten om oprettelse af De Europæiske
 vedtægtens artikel 43 og 45, idet han har gjort gældende, at
 Fælleskaber og de tilsvarende bestemmelser i EKSF- og Eura-
 hans personlige aktmappe på tidspunktet for sammenligningen
 tom-traktaten (1). Afgørelsen blev officielt meddelt sagsøgeren
 af kandidaternes fortjenester ikke indeholdt en endelig rapport
 ved sagsøgtes skrivelse af samme dag.
 om da arbejdsopgaver, han havde udført som fuldmægtig i
 perioden 1995-1997, hvilket indebærer, at hverken Forfrem-
 melsesudvalget eller ansættelsesmyndigheden har kunnet fore- Sagsøgeren gør gældende:
 tage en reel sammeligning af sagsøgerens fortjenester i forhold
 til de øvrige tjenestemænd, der kunne forfremmes. Han har — at sagsøgtes afgørelse ikke burde være truffet uden forudgå-
 ligeledes gjort gældende, at ansættelesesmyndighden, hverken ende høring af sagsøgeren
 i den anfægtede beslutning eller i den udtrykkelige afvisning af
 hans klage, har fremført elementer, der sætter sagsøgeren i — at den anfægtede afgørelse er truffet i strid med artikel 213,
 stand til at vurdere i deres begrundelse, hvilket er en tilsidesæt- stk. 2, EF, da han ikke har påbegyndt den beskæftigelse,
 telse af vedtægtens artikel 25 og 26, samt af rette til kontradik- som Telefonica har tilbudt ham
 tion, af ligebehandlingsprincippet og af princippet om god
 forvaltningsskik. — at han ikke har tilsidesat sin forpligtelse i henhold til
 artikel 213 EF til at udvise tilbageholdenhed
 Sagsøgeren har desuden anført, at sagsøgte var forpligtet til at
 udarbejde en bedømmelsesrapport for periode 1995-1997 — at han på grund af den anfægtede afgørelse og specielt på
 inden den 31. december 1997. Den endelige rapport er grund af offentliggørelsen i denne helt usædvanlige form
 imidlertid endnu ikke færdiggjort. Sagsøgeren har heraf udledt, har lidt ikke-økonomisk skade, og at hans omdømme har
 at denne tjenstlige fejl, der udgør en tilsidesættelse af admini- lidt skade på grund af, at sagsøgte har erklæret ham skyldig
 strationens omsorgspligt og loyalitetspligt, har påfort ham på forhånd
 en økonomisk skade, idet han ikke har haft mulighed for
 forfremmelse, samt en ikke-økonomisk skade, der beror på — at han som følge af den anfægtede afgørelse også vil lide
 den heraf følgende usikkerhed og bekymring med hensyn økonomisk skade.
 til hans erhvervsmæssige fremtid og anerkendelse af hans
 fortjenester, hvorfor sagsøgte må dømmes til at yde ham
 erstatning. (1) EFT L 192 af 24.7.1999, s. 55.


text:
18.11.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/44
 Sag anlagt den 21. juli 2006 — Duyster mod Kommissionen
 (Sag F-82/06)
 (2006/C 281/79)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Tineke Duyster (Oetrange, Luxembourg) (ved avocat W.H.A.M. van den Muijsenbergh)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen fremmes til realitetsbehandling, subsidiært fremmes delvist til realitetsbehandling.
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 11. maj 2006 for så vidt angår den del, der vedrører klagen R/91/06, eller, subsidiært, delvis annullation heraf.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 Sagsøgeren har herudover nedlagt de samme påstande, som hun allerede har nedlagt i sag F-18/06 (1).
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har i sagerne F-51/05 (2) og F-18/06 allerede anfægtet det forhold, at Kommissionen først tilkendte hende forældreorlov for perioden fra den 1. november 2004 til den 30. april 2005, og dernæst ved skrivelse af 17. november 2005 fastsatte starttidspunktet for forældreorloven til den 8. november 2004.
 Sagsøgeren var i tvivl om den retlige kvalifikation af sidstnævnte skrivelse og anfægtede den 13. februar 2006 denne, såvel ved en klage som ved et søgsmål (F-18/06). Kommissionen fremsatte dels en formalitetsindsigelse i forbindelse med søgsmålet og fastslog dels ved afgørelse af 11. maj 2006, at klagen måtte afvises.
 I denne sag har sagsøgeren anført, at ovenstående indebærer, at der ikke findes noget retsmiddel til at anfægte den afgørelse, der er indeholdt i skrivelsen af 17. november 2005, og at der ikke er mulighed for at opnå godtgørelse for så vidt angår de deri indeholdte erklæringer fra ansættelsesmyndigheden. Dette strider navnlig mod vedtægten og mod de almindelige retsprincipper, som er fælles for medlemsstaterne og Fællesskabet.
 Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål til prøvelse af afgørelsen om afvisning bl.a. anført: i) at afgørelsen er baseret på forkerte faktiske omstændigheder; ii) at indholdet af og formålet med vedtægtens artikel 90 er tilsidesat; iii) at der foreligger selvmodsigelser; iv) at afgørelsen mangler klarhed og er udtryk for forsømmelse; v) at indholdet af og formålet med vedtægtens artikel 24 og 25 er tilsidesat; vi) at retspraksis vedrørende formaliteten er tilsidesat; vii) at Kommissionen har skabt en usikker situation vedrørende den retlige kvalifikation af skrivelsen af 17. november 2005; viii) at principperne om proportionalitet, om beskyttelse af den berettigede forventning, om ligebehandling og om retssikkerhed er tilsidesat, samt at der er sket tilsidesættelse af princippet om interesseafvejning, at arbejdsgiverens oplysningspligt ikke er overholdt, at retten til et effektivt retsmiddel er tilsidesat, og at der er sket tilsidesættelse af legalitetsprincippet og af princippet om god forvaltningsskik; ix) at der ikke foreligger bevis for ansættelsesmyndighedens påstand om, at indholdet af den af sagsøgeren indgivne ansøgning allerede indgår i sag F-51/05.
 Sagsøgeren har vedrørende sagens realitet påberåbt sig anbringender, der meget ligner dem, der er påberåbt i sag F-18/06.
 (1) EUT C 154 af 1.7.2006.
 (2) EUT C 217 af 3.9.2005 (sag oprindeligt registreret ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans under nr. T-249/05 og henvist til Retten for EU-Personalesager ved kendelse af 15.12.2005).


text:
Vigtig juridisk meddelelse
 |
 E2000P0002
 Anmodning indgivet af Oslo byrett den 22. februar 2000 om en rådgivende udtalelse fra EFTA-Domstolen i sagen Allied Colloids m.fl. mod Norges regering, repræsenteret ved det norske ministerium med ansvar for lokale myndigheder og regionaludvikling (Sag E-2/00)
 EF-Tidende nr. C 130 af 11/05/2000 s. 0012 - 0012
 Anmodning indgivet af Oslo byrett den 22. februar 2000 om en rådgivende udtalelse fra EFTA-Domstolen i sagen Allied Colloids m.fl. mod Norges regering, repræsenteret ved det norske ministerium med ansvar for lokale myndigheder og regionaludvikling(Sag E-2/00)(2000/C 130/12)Oslo byrett har indgivet en anmodning til EFTA-Domstolen om en rådgivende udtalelse i sagen Allied Colloids m.fl. mod Norges regering repræsenteret ved ministeriet med ansvar for lokale myndigheder og regionaludvikling. Anmodningen, der blev registreret i domstolen den 25. februar 2000, vedrørte følgende spørgsmål:Giver den fælles udtalelse, der blev vedtaget af Det Blandede EØS-udvalg den 22. juni 1995 vedrørende bilag II, kapitel XV, bilag II, med senere ændringer, til EØS-aftalen, Norge beføjelse til at indføre etiketteringsforskrifter for polyakrylamid, som indeholder en koncentration af reststoffet akrylamid, som er lavere end 0,1 %, jf. Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 med senere ændringer og Rådets direktiv 88/379/EØF af 7. juni 1988 med senere ændringer?