text:
28.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 320/21
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesarbeitsgericht (Tyskland) den 31. juli 2015 — Nils-Johannes Kratzer mod R+V Allgemeine Versicherung AG
 (Sag C-423/15)
 (2015/C 320/29)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesarbeitsgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Nils-Johannes Kratzer
 Sagsøgt: R+V Allgemeine Versicherung AG
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Skal artikel 3, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (1) og artikel 14, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning) (2) fortolkes således, at også en person, af hvis ansøgning det fremgår, at han ikke ønsker at opnå ansættelse og beskæftigelse, men kun at opnå status som ansøger med henblik på at kunne gøre erstatningskrav gældende, søger »adgang til lønnet beskæftigelse, udøvelse af selvstændig erhvervsvirksomhed og erhvervsmæssig beskæftigelse«?
 2.
 Såfremt første spørgsmål besvares bekræftende:
 Kan en situation, hvor status som ansøger ikke er opnået med henblik på ansættelse og beskæftigelse, men med henblik på at gøre erstatningskrav gældende, efter EU-ret bedømmes som retsmisbrug?
 (1) EUT L 303, s. 16.
 (2) EUT L 204, s. 23.


text:
19.12.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 312/24
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Višje sodišče v Mariboru (Republikken Slovenien) den 20. oktober 2009 — Jasna Detiček mod Maurizio Sgueglia
 (Sag C-403/09)
 2009/C 312/39
 Processprog: slovensk
 Den forelæggende ret
 Višje sodišče v Mariboru
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jasna Detiček
 Sagsøgt: Maurizio Sgueglia
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Har en ret i Republikken Slovenien i henhold til artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 (1) kompetence til at anvende et sikrende retsmiddel, når en ret i en anden medlemsstat, der i henhold til samme forordning har kompetence til at påkende sagens realitet, allerede har anvendt et sikrende retsmiddel, der er erklæret for eksigibelt i Republikken Slovenien?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:
 Kan en slovensk ret i henhold til national ret (hvilket er muligt, jf. forordningens artikel 20) anvende et sikrende retsmiddel i henhold til forordningens artikel 20, som ændrer eller ophæver et endeligt og eksigibelt sikrende retsmiddel, der er truffet af en ret i en anden medlemsstat, der i henhold til forordningen er kompetent til at træffe afgørelse om sagens realitet?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27.11.2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EUT L 338, 1).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
20.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 127/22
 Rettens dom af 5. marts 2015 — Rose Vision og Seseña mod Kommissionen
 (Sag T-45/13) (1)
 (»Voldgiftsbestemmelse - syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) - støtteaftaler vedrørende FIRST, FutureNEM og sISI projekterne - annullations- og erstatningssøgsmål - omkvalificering af søgsmålet - antagelse til realitetsbehandling - suspension af betalinger - frist for meddelelse af revisionsrapporten - udbredelse af oplysninger til tredjemand«)
 (2015/C 127/29)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Rose Vision, SL (Seseña, Spanien) og Julián Seseña (Pozuelo de Alarcón, Spanien) (ved advokaterne M. Muñiz Bernuy og A. Alonso Villa)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og A. Sauka, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne J. Rivas Andrés og X. M. García García)
 Sagens genstand
 Dels påstand om annullation af Kommissionens skrivelse, hvorved den foretog suspension af betalingerne inden for rammerne af støtteaftale nr. 246910 vedrørende FutureNEM-projektet samt revisionsrapport 11-INFS-025, som Kommissionen lagde til grund ved vedtagelsen af nævnte akt, dels påstand om betaling af erstatning for tab, som sagsøgerne hævder at have lidt som følge af Kommissionens adfærd, på 5 8 54 264 EUR, med forbehold for skade, der kan vurderes i løbet af den foreliggende procedure samt påløbne renter
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Rose Vision, SL og M. Julián Seseña betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 178 af 22.6.2013.


text:
C 264/12 DA Den Europæiske Unions Tidende 1.11.2003
 bevis, som er erhvervet i en anden medlemsstat af en EF- EF har indgivet til Domstolen for i de for nævnte ret verserende
 statsborger, der ønsker at udøve et lovreguleret erhverv i sager, Albacom SpA (sag C-292/01), Infostrada SpA (sag
 værtsmedlemsstaten, kan anses for et eksamensbevis i henhold C-293/01) mod Ministero del Tesoro, del Bilancio e della
 til denne bestemmelse og, i bekræftende fald, at undersøge i Programmazione Economica, Ministero delle Comunicazioni,
 hvilket omfang de to uddannelser, som eksamensbeviserne at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 dokumenterer er gennemført, er sammenlignelige både hvad Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april
 angår varighed og de fag og discipliner, som de omfatter. Hvis 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og
 det af vurderingen fremgår, at der i begge tilfælde er tale om et individuelle tilladelser for teletjenester (EFT L 117, s. 15), har
 eksamensbevis i direktivets forstand, og at eksamensbeviserne er Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 udstedt som bevis for ligeværdige uddannelser, er direktivet til den, M. Wathelet, og dommerne C.W.A. Timmermans, A. La
 hinder for, at værtsmedlemsstatens myndigheder som betingelse Pergola, P. Jann og S. von Bahr (refererende dommer); general-
 for at give den pågældende EF-statsborger adgang til erhvervet advokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den
 som direktør i det offentlige sygehusvæsen kræver, at den 18. september 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 pågældende gennemgår uddannelsen på École nationale de la
 santé publique og aflægger den eksamen, der afholdes ved
 uddannelsens afslutning. Bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF
 af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og
 individuelle tilladelser for teletjenester og navnlig direktivets artikel 11
 2) Når en EF-statsborger er i besiddelse af et eksamensbevis forbyder medlemsstaterne at pålægge virksomheder med individuelle
 erhvervet i en medlemsstat, som er ligeværdigt med det, der i en tilladelser for teletjenester økonomiske byrder som den i hovedsagerne
 anden medlemsstat kræves for at få adgang til en stilling i det omhandlede, der adskiller sig fra og opkræves ud over dem, der i
 offentlige sygehusvæsen, er fællesskabsretten til hinder for, at henhold til direktivet lovligt kan pålægges, alene fordi virksomhederne
 myndighederne i den anden medlemsstat stiller krav om, at den er i besiddelse af disse tilladelser.
 pågældende statsborger for at blive ansat i nævnte stilling skal
 have bestået en udvælgelsesprøve som adgangsprøven til ENSP.
 (1) EFT C 275 af 29.9.2001 og EFT C 289 af 13.10.2001.
 (1) EFT C 275 af 29.9.2001.
 DOMSTOLENS DOM
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 (Femte Afdeling)
 af 11. september 2003
 af 18. september 2003
 i sag C-331/01, Kongeriget Spanien mod Kommissionen
 i de forenede sager C-292/01 og C-293/01, Albacom for De Europæiske Fællesskaber (1)
 SpA (sag C-292/01), Infostrada SpA (sag C-293/01) mod
 Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione (»EUGFL — regnskabsafslutning — tillægsbetalinger tildelt
 Economica, Ministero delle Comunicazioni (anmodninger kvægproducenter i 1996 — frist for oplysning om efterforsk-
 om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato) (1) ningsresultatet«)
 (»Teletjenester — generelle tilladelser og individuelle tilladel- (2003/C 264/20)
 ser — direktiv 97/13/EF — gebyrer og afgifter for individuel-
 le tilladelser«)
 (Processprog: spansk)
 (2003/C 264/19)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Processprog: italiensk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) I sag C-331/01, Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: først
 M. López-Monís Gallego, derefter L. Fraguas Gadea) mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 get: S. Pardo Quintillán), angående en påstand om annullation
 I de forenede sager C-292/01 og C-293/01, angående anmod- af Kommissionens beslutning 2001/557/EF af 11. juli 2001
 ninger, som Consiglio di Stato (Italien) i medfør af artikel 234 om at udelukke visse udgifter, som medlemsstaterne har


text:
26.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/20
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 6. oktober 2005 — Sumitomo Chemical og Sumika Fine Chemicals/Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Forenede sager T-22/02 og T-23/02) (1)
 (»Konkurrence - aftaler inden for sektoren for vitaminprodukter - kommissionsbeslutning, der fastslår overtrædelser, der er blevet bragt til ophør, men ikke pålægger bøder - forordning (EØF) nr. 2988/74 - forældelse af Kommissionens beføjelse til at pålægge bøder eller sanktioner - retssikkerhedsprincip - uskyldsformodning - berettiget interesse i at fastslå overtrædelserne«)
 (2005/C 296/43)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Sumitomo Chemical Co. Ltd. (Tokyo, Japan), og Sumika Fine Chemicals Co. Ltd. (Osaka, Japan) [ved: avocat M. Klusmann og solicitor V. Turner]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber [ved: L. Pignataro-Nolin og A. Whelan]
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/2/EF af 21. november 2001 om en procedure i henhold til traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/E-1/37.512 — Vitaminer) (EFT 2003 L 6, s. 1) for så vidt angår sagsøgerne.
 Domskonklusion
 1)
 Kommissionens beslutning 2003/2/EF af 21. november 2001 om en procedure i henhold til traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/E-1/37.512 — Vitaminer) annulleres for så vidt angår sagsøgerne.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 109 af 4.5.2002.


text:
14.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/2
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de première instance de Namur (Belgien) den 22. august 2011 — Cartiaux Service Plus SA mod État belge
 (Sag C-432/11)
 2012/C 13/04
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal de première instance de Namur
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Cartiaux Service Plus SA
 Sagsøgt: État belge
 Ved kendelse af 9. november 2011 bestemte Domstolens præsident, at sagen skulle slettes af Domstolens register.


text:
16.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 224/37
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 13. juli 2006 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-225/04) (1)
 (Strukturfonde - finansiering af EF-initiativer - ændring af den vejledende fordeling - opfyldelse af en retskraftig dom - annullationsdom)
 (2006/C 224/80)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (først ved A. Cingolo, P. Gentili og D. Del Gaizo, dernæst ved avvocati dello stato P. Gentili og D. Del Gaizo, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. de March og J. Flynn, som befuldmægtigede, bistået af avocat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning nr. K (2003) 3974 endelig udg. af 26. november 2003 om fastsættelsen af en vejledende fordeling på medlemsstaterne af forpligtelsesbevillinger i henhold til EF-initiativer for perioden 1994-1999 samt af alle hermed forbundne og forudgående retsakter.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger samt betaler de omkostninger, som er afholdt af Kommissionen.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2004 (sag C-60/04).


text:
23.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 288/51
 Sag anlagt den 18. august 2010 — Borax Europe mod ECHA
 (Sag T-346/10)
 ()
 (2010/C 288/95)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Borax Europe Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved lawyer K. Nordlander og Solicitor H. Pearson)
 Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullationssøgsmålet antages til realitetsbehandling
 —
 ECHA’s beslutning, der identificerer visse borater som »særligt problematiske stoffer« der opfylder kriterierne i artikel 57, litra c), i forordning (EF) nr. 1907/2006 (»REACH-forordningen«) (1) og som opfører dem på kandidatlisten over stoffer med meget problematiske egenskaber, der kræver godkendelse (herefter »kandidatlisten«), den 18. juni 2010, annulleres (herefter »den anfægtede retsakt«).
 —
 Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af ECHA’s beslutning, der identificerer visse borater som »særligt problematiske stoffer«, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra c), i REACH-forordningen, og som opfører dem på kandidatlisten den 18. juni 2010. Sagsøgeren blev opmærksom på den anfægtede retsakt ved ECHA’s pressemeddelelse af 18. juni 2010.
 De borater, hvis opførelse på kandidatlisten — via den anfægtede retsakt — sagsøgeren bestrider, er: borsyre CAS-nr. 10043-35-3, EF-nummer 233-139-2, dinatriumtetraborat, vandfrit, dinatriumtetraborat decahydrat, dinatriumtetraborat pentahydrat (CAS nr. 1330-43-4, 1303-96-4, 12179-04-3, EF-nummer 215-540-4) (herefter »boraterne«).
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren fremført tre anbringender.
 Det første anbringende: Den anfægtede retsakt bør ophæves, for så vidt som den er baseret på dossierer i henhold til bilag XV, der indeholder åbenlyse fejl, som kommer til udtryk i manglende overholdelse af en væsentlig formforskrift i REACH-forordningens artikel 59. Som begrundelse for ECHA’s handling fremgår det af disse dossierer, at boraterne klassificeres i afsnit 3 i bilag VI i forordning (EF) nr. 1272/2008, hvilket ikke er korrekt.
 Det andet anbringende: ECHA har vedtaget den anfægtede retsakt uden at varetage sin funktion, der består i at foretage en »realitetsprøvelse« af, om boraterne opfylder kriterierne i REACH-forordningens artikel 57, litra c). ECHA har således ved at vedtage den anfægtede retsakt foretaget åbenbare urigtige skøn, overskredet sine beføjelser og tilsidesat princippet om god forvaltningsskik.
 Det tredje anbringende: Boraterne opfylder ikke kriterierne i REACH-forordningens artikel 57, litra c), for klassificering i fareklassen reproduktionstoksicitet kategori 1 og 2 i henhold til direktiv 67/548. Boraterne er følgelig ikke »særligt problematiske stoffer«, og deres opførelse på kandidatlisten ved den anfægtede retsakt er i strid med REACH-forordningens artikel 59, stk. 8.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18.12.2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT 2006 L 396, s. 1).


text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/73
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 9. december 2008 — Efstathopoulos mod Europa-Parlamentet
 (Sag F-144/07) (1)
 (Personalesag - tidligere midlertidigt ansatte - forordning (EF, Euratom, EFTA) nr. 2689/95 - udtrædelsesgodtgørelse - hensyntagen til et produktivitetstillæg ved beregningen af den bruttoindtægt, der oppebæres i forbindelse med en ny stilling)
 (2009/C 44/128)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: S. Efstathopoulos (Chalandri, Grækenland) (ved avocats N. Korogiannakis og M. Michi)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved A. Lukošiūtė og A. Troupiotis, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af Parlamentets afgørelse af 18. april 2007, hvorved sagsøgerens alderspension blev nedsat, og der blev iværksat tilbagesøgning af det for meget udbetalte beløb.
 Konklusion
 1)
 Europa-Parlamentet frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 92 af 12.4.2008, s. 50.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Baden-Württemberg, Tyskland, den 22. september 2008 — Swiss Caps AG mod Hauptzollamt Singen
 (Sag C-410/08)
 (2008/C 313/20)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Baden-Württemberg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Swiss Caps AG
 Sagsøgt: Hauptzollamt Singen
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal pos. 1517 i den kombinerede nomenklatur (bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23.7.1987 — den kombinerede nomenklatur (KN)) (1) fortolkes således, at tilberedninger af kun én/ét — koncentreret — olie eller fedtstof, som blot er tilsat E-vitamin, og som i øvrigt ikke er bearbejdet, skal tariferes i denne position?
 2)
 Såfremt første spørgsmål besvares bekræftende:
 Skal position 1517 i den kombinerede nomenklatur fortolkes således, at tilsætning af koncentreret E-vitamin (d-alfa-tokoferol-koncentrat) i en mængde på 22,8 mg til 600 mg koncentreret fiskeolie (Incromega EPA SR 500 TG) medfører, at denne vare ikke længere kan tariferes i denne position?
 3)
 Såfremt første spørgsmål besvares bekræftende og andet spørgsmål besvares benægtende:
 Skal de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur, punkt 5, fortolkes således, at kapselhylstre, der består af 212,8 mg gelatine, 77,7 mg glycerol og 159,6 mg destilleret vand, og som indeholder materialer til kosttilskud, skal anses for emballagematerialer eller pakningsgenstande?
 4)
 Såfremt tredje spørgsmål besvares benægtende:
 Skal pos. 1517 i den kombinerede nomenklatur fortolkes således, at et kapselhylster, der består af 212,8 mg gelatine, 77,7 mg glycerol og 159,6 mg destilleret vand, medfører, at de ovenfor beskrevne kapsler udelukkes fra denne position?
 (1) EFT L 256, s. 1.


text:
26.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/28
 Sag anlagt den 14. september 2005 — Henkel mod KHIM
 (Sag T-342/05)
 (2005/C 296/62)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Henkel KGaA (Düsseldorf, Tyskland) [ved: Rechtsanwalt C. Osterrieth]
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Andre parter i appelsagen: Serra Y Roca S.A. (Barcelona, Spanien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 14. juli 2005 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret i sag R 0556/2003-1 vedrørende EF-varemærkeansøgning nr. 1 284 470, og meddelt den 19. juli 2005, annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: SERRA Y ROCA, S.A.
 Det EF-varemærke, der søges registreret: ordmærket »COR« for varer i klasse 3 — ansøgning nr. 1 284 470.
 Indehaver af det indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: sagsøgeren.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: det nationale varemærke »Dor« for varer i klasse 3, 5 og 21.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: indsigelsen forkastet for så vidt angår varerne præparater til fjernelse af pletter samt slibemidler og sæbe i klasse 3.
 Appelkammerets afgørelse: klagen afslået.
 Søgsmålsgrunde: tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, da der på grund af visuel og fonetisk lighed er risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker. Desuden har sagsøgerens varemærke som følge af intensiv brug opnået et særpræg, der ligger over gennemsnittet.


text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/35
 Sag anlagt den 4. december 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Tjekkiske Republik
 (Sag C-544/08)
 (2009/C 44/58)
 Processprog: tjekkisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved N. Yerrell og L. Jelínek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Tjekkiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Tjekkiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 64 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF af 16. november 2005 om genforsikringsvirksomhed og om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF og 92/49/EØF samt direktiv 98/78/EF og 2002/83/EF (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkommet direktivet eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Den Tjekkiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 10. december 2007.
 (1) EUT L 323, s. 1.


text:
18.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/39
 Rettens dom af 26. oktober 2010 — Tyskland mod Kommissionen
 (Sag T-236/07) (1)
 (EUGFL - Garantisektionen - afslutning af regnskaber - regnskabsåret 2006 - datoen for anvendelsen af artikel 32, stk. 5, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1290/2005 - bindende virkning af en ensidig erklæring fra Kommissionen, der er vedlagt som bilag til et protokollat fra et møde i Coreper)
 2010/C 346/77
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Forbundsrepublikken Tyskland (først ved M. Lumma og J. Möller, dernæst ved J. Möller og N. Graf Vitzthum, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Erlbacher, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Delvis annullation af Kommissionens beslutning 2007/327/EF af 27. april 2007 om afslutning af regnskaberne for medlemsstaternes udbetalende organer over de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, for regnskabsåret 2006 (EUT L 122, s. 51).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 211 af 8.9.2007.


text:
4.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/30
 Sag anlagt den 26. januar 2009 — Den Portugisiske Republik mod Kommissionen
 (Sag T-33/09)
 (2009/C 82/53)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes og J.A. de Oliveira, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Principalt annulleres beslutning K(2008) 7419 af 25. november 2008, hvorved Kommissionen krævede, at Den Portugisiske Republik betalte den tvangsbøde, den med virkning fra den 10. januar 2008 blev pålagt ved De Europæiske Fællesskabers Domstols dom i sag C-70/06.
 —
 Subsidiært annulleres den nævnte beslutning i det omfang, den har retsvirkninger for tiden efter den 29. januar 2008.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger, eller — hvis Domstolen alene nedsætter tvangsbøden — hver part pålægges at bære sine egne omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den Portugisiske Republik har i henhold til artikel 230 EF nedlagt påstand om den anfægtede beslutnings annullation med den begrundelse, at Kommissionen har tilsidesat EF-traktaten eller de retsregler, der vedrører dennes gennemførelse.
 Kommissionen har ifølge Den Portugisiske Republik tilsidesat EF-traktaten eller retsregler, der vedrører dens gennemførelse, ved at kræve, at sagsøgeren for perioden mellem den 10. januar og den 17. juli 2008 betaler den daglige tvangsbøde, som den blev pålagt af Domstolen i sag C-70/06, uanset at Portugal allerede fuldt ud havde opfyldt sin forpligtelse til at gennemføre direktiv 89/665 (1).
 Da Domstolen den 10. januar 2008 afsagde dom i sag C-70/06, hvori den pålagde Den Portugisiske Republik at betale en tvangsbøde pr. dags forsinkelse med iværksættelse af fornødne foranstaltninger til at sikre den fuldstændige opfyldelse af dommen af 14. oktober 2004, sag C-275/03, Kommissionen mod Portugal, ikke trykt i Samling af Afgørelser — hvorved lovdekret nr. 48 051 af 21. november 1967, hvorefter erstatning på grund af overtrædelse af fællesskabsretten vedrørende offentlige kontrakter eller af nationale bestemmelser til gennemførelse heraf er betinget af, at de skadelidte personer godtgør, at de retsstridige handlinger er udført uagtsomt eller forsætligt, blev krævet ophævet — havde Den Portugisiske Republik allerede godkendt lov nr. 67/2007. Denne lov ophæver det nævnte lovdekret og godkender den nye ordning for statens og andre offentlige organers ansvar uden for kontraktforhold, og Den Portugisiske Republik havde den 31. december 2007 offentliggjort loven i Diário da República I, Serie-A, nr. 251. Denne lov trådte i kraft tredive dage efter dens offentliggørelse, hvilket vil sige den 30. januar 2008.
 Den 4. januar 2008 underrettede Den Portugisiske Republik Domstolen herom, idet den anmodede om, at en kopi af lov nr. 67/2007 blev tilføjet sagsakterne i sag C-70/06. Henset til sagens fremskredne stadium kunne Domstolen dog ikke længere tage hensyn til denne faktiske omstændighed og afsagde sin dom den 10. januar 2008.
 Den Portugisiske Republik har følgelig gjort gældende, at den tvangsbøde, der kræves betalt, kun vedrører perioden frem til den 9. januar 2008, eller i værste fald frem til den 29. januar 2008, idet datoen, da lov nr. 67/2007 trådte i kraft, ikke er sammenfaldende med datoen for dens offentliggørelse. Kommissionens krav hvad angår den efterfølgende periode er derfor helt grundløst.
 (1) Rådets direktiv 89/665/EØF af 21.12.1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter, EFT L 395, s. 33.


text:
24.1.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 19/27
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 26. november 2008 — Avon Products mod KHIM (ANEW ALTERNATIVE)
 (Sag T-184/07) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om ANEW ALTERNATIVE som EF-ordmærke - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2009/C 19/50)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Avon Products, Inc. (New York, New York, De Forenede Stater) (ved avocats C. Heitmann-Lichtenstein og U. Stelzenmüller)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (først ved S. Laitinen og P. Bullock, derefter ved G. Schneider, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 22. marts 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1471/2006-2) vedrørende anmodning om registrering af ordmærket ANEW ALTERNATIVE som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Avon Products, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 170 af 21.7.2007.


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/76
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 10. november 2009 — N mod Europa-Parlamentet
 (Sag F-93/08) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - bedømmelse - bedømmelsesrapport - annullationssøgsmål - formaliteten - begrundelse - åbenbart fejlskøn - definition af mål)
 2010/C 24/140
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: N (Bruxelles, Belgien) (ved avocat É. Boigelot)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved K. Zejdová, R. Ignătescu og S. Seyr, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. januar 2007 til den 30. april 2007.
 Konklusion
 1)
 Europa-Parlamentet frifindes.
 2)
 N betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 44 af 21.2.2009, s. 75.


text:
22.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/32
 Rettens kendelse af 28. april 2015 — Dyckerhoff Polska mod Kommissionen
 (Sag T-284/14) (1)
 ((Annullationssøgsmål - søgsmålsfrist - forsinkelse - ingen force majeure eller omstændigheder, som ikke kunne forudses - åbenbart afvisningsgrundlag - ulovlighedsindsigelse))
 (2015/C 205/43)
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Dyckerhoff Polska sp. z o.o. (Nowiny, Polen) (ved advokat K. Kowalczyk)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. White og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2013/448/EU af 5. september 2013 om nationale gennemførelsesforanstaltninger vedrørende foreløbig gratistildeling af drivhusgasemissionskvoter i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 240, s. 27).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende interventionsbegæringerne fra Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet.
 3)
 Dyckerhoff Polska sp. z o.o. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 245 af 28.7.2014.


text:
25.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/23
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 6. maj 2004
 i sag T-34/03, André Hecq mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemandssag - bebyrdende akt - søgsmålskompetence - tjenestemanden handlet personligt, ikke for regning af en fagforening - afvisning)
 (2004/C 239/51)
 Processprog: fransk
 I sag T-34/03, André Hecq, forhenværende tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Mondercange (Luxembourg), ved avocat L. Vogel, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og V. Joris), angående en påstand dels om annullation af Kommissionens afgørelse af 4. oktober 2002 om afvisning af A. Hecq's klage, da Hecq handlede dels i eget navn, dels i sin egenskab af formand for Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens, over en afgørelse vedrørende repræsentation af personalet og de økonomiske midler, Kommissionen stiller til rådighed, dels om erstatning for den angiveligt af Kommissionen forårsagede skade, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne R. García-Valdecasas og J.D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 6. maj 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Sagsøgeren betaler sine egne og Kommissionens omkostninger.
 (1) EFT C 101 af 26.4.2003.


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/64
 Sag anlagt den 26. maj 2009 — Maxwell mod Kommissionen
 (Sag F-55/09)
 2009/C 180/120
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Allan Maxwell (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og É. Marchal)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Sagsøgerens ansøgning om erstatning for det tab, han har lidt under sin tjenestefrihed af personlige årsager i forbindelse med, at han bestred en stilling som »EU Senior Adviser« i Den Koreanske Halvøs Energiudviklingsorganisation, og som skyldes manglende godtgørelse af bolig- og skoleomkostninger.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afslag af 2. september 2008 på sagsøgerens krav om erstatning.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgeren 132 900 EUR som godtgørelse for bolig- og skoleomkostninger i forbindelse med, at sagsøgeren bestred en stilling som EU Senior Adviser i KEDO.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
10.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Sala Social (Spanien) den 19. februar 2016 — Jessica Porras Guisado mod Bankia SA m.fl.
 (Sag C-103/16)
 (2016/C 165/10)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Sala Social
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jessica Porras Guisado
 Sagsøgt: Bankia SA, Sección Sindical de Bankia de CCOO, Sección Sindical de Bankia de UGT, Sección Sindical de Bankia de ACCAM, Sección Sindical de Bankia de SATE, Sección Sindical de Bankia de CSICA og Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 10, nr. 1), i direktiv 92/85 (1) fortolkes således, at de »særlige tilfælde, som ikke har forbindelse med deres tilstand, hvor afskedigelse er tilladt efter national lovgivning og/eller praksis«, der er en undtagelse til forbuddet mod afskedigelse af arbejdstagere, der er gravide, lige har født eller ammer, udgør tilfælde, der ikke svarer til »en eller flere grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv« som anført i artikel 1, stk. 1, litra a), i direktiv 98/59/EF (2) af 20. juli 1998, men er et tilfælde af mere begrænset karakter?
 2)
 I tilfælde af kollektiv afskedigelse er det med henblik på at vurdere, om der foreligger særlige tilfælde, der kan begrunde afskedigelse af arbejdstagere, der er gravide, lige har født eller ammer, i henhold til artikel 10, nr. 1), i direktiv 92/85, da et krav, at den berørte arbejdstager ikke kan indsættes i en anden stilling, eller er det tilstrækkeligt, at der fremlægges dokumentation for økonomiske, tekniske eller produktionsmæssige grunde, der berører den pågældendes stilling?
 3)
 Er en lovgivning som den spanske, der gennemfører artikel 10, nr. 1), i direktiv 92/85/EF af 19. oktober 1992, om forbud mod afskedigelse af arbejdstagere, der er gravide, lige har født eller ammer, forenelig med den nævnte bestemmelse, når denne lovgivning fastsætter en garanti, hvorefter afskedigelsen erklæres ugyldig, såfremt der ikke fremlægges beviser for de grunde, der berettiger afskedigelsen (udbedrende beskyttelse) uden at fastsætte et forbud mod afskedigelse (præventiv beskyttelse)?
 4)
 Er en lovgivning som den spanske, der ikke indebærer en fortrinsret for arbejdstagere, der er gravide, lige har født eller ammer, således at disse kan forblive i virksomheden i tilfælde af en kollektiv afskedigelse, forenelig med artikel 10, nr. 1), i direktiv 92/85/EF af 19. oktober 1992?
 5)
 Er en national lovgivning forenelig med artikel 10, nr. 2), i direktiv 92/85/EF, når denne lovgivning fastsætter, at det er tilstrækkeligt, at der foreligger en meddelelse om afskedigelse som i det foreliggende tilfælde, der ikke henviser til, at der ud over begrundelsen for den kollektive afskedigelse er tale om et særligt tilfælde med henblik på, at den gravide arbejdstager kan omfattes af afgørelsen om kollektiv opsigelse?
 (1) Rådets direktiv 92/85/EØF af 19.10.1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (EFT L 348, s. 1).
 (2) Rådets direktiv 98/59/EF af 20.7.1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser (EFT L 225, s. 16).


text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/42
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 2. juni 2004
 i sag T-123/03, Pfizer Ltd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Humanmedicinske lægemidler - indledning af en artikel 32-procedure i henhold til artikel 30 i direktiv 2001/83/EF - annullationssøgsmål retsakt - der kan gøres til genstand for søgsmål - forberedende - retsakt afvisning)
 (2004/C 228/95)
 Processprog: engelsk
 I sag T-123/03, Pfizer Ltd, Sandwich, Kent (Det Forenede Kongerige), ved D. Anderson, QC, barrister K. Bacon og solicitors I. Dodds-Smith og T. Fox, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: H. Støvlbæk og X. Lewis, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 6. januar 2003 om — i medfør af artikel 30 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67) — at foretage en henvisningsprocedure til Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering (EMEA) vedrørende Lopid, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiili og M. Vilaras; justitssekretær: H. Jung, den 2. juni 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1.
 Sagen afvises.
 2.
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 171 af 19.7.2003.


text:
C 135/30 DA Den Europæiske Unions Tidende 7.6.2003
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 1. april 2003 den 1. april 2003
 i sag T-14/01, Fiorenzo Rizzello mod Kommissionen for i sag T-15/01, Stefano Benini mod Kommissionen for De
 De Europæiske Fællesskaber (1) Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Midlertidig ansættelse — formaliteten — akt, der indehol- (Midlertidig ansættelse — formaliteten — akt, der indeholder
 der et klagepunkt — overholdelse af vedtægtens frister — et klagepunkt — overholdelse af vedtægtens frister —
 anden forlængelse af en midlertidig ansættelseskontrakt — anden forlængelse af en midlertidig ansættelseskontrakt —
 artikel 2, litra d), artikel 8 og 47 i ansættelsesvilkårene for artikel 2, litra d), artikel 8 og 47 i ansættelsesvilkårene for
 de øvrige ansatte«) de øvrige ansatte)
 (2003/C 135/48) (2003/C 135/49)
 (Processprog: italiensk) (Processprog: italiensk)
 I sag T-14/01, Fiorenzo Rizzello, tidligere midlertidigt ansat I sag T-15/01, Stefano Benini, tidligere midlertidigt ansat
 ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Varano ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Besozzo
 Borghi (Italien), ved avocats B. Nascimbene og M. Condinanzi, (Italien), ved avocats B. Nascimbene og M. Condinanzi, og med
 og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: F. Clotuche- Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: F. Clotuche-Du-
 Duvieusart og M.A. Dal Ferro), angående en påstand om vieusart og M.A. Dal Ferro), angående en påstand om annulla-
 annullation af beslutningen af 28. september 2000, hvorved tion af beslutningen af 28. september 2000, hvorved den
 den myndighed, som har beføjelse til at indgå ansættelseskon- myndighed, som har beføjelse til at indgå ansættelseskontrak-
 trakter, afviste den klage, som sagsøgeren havde indgivet med ter, afviste den klage, som sagsøgeren havde indgivet med
 henblik på at få fastslået, at hans ansættelsesforhold ved henblik på at få fastslået, at hans ansættelsesforhold ved
 Kommissionen var en ansættelse på ubestemt tid som følge af, Kommissionen var en ansættelse på ubestemt tid som følge af,
 at en midlertidig ansættelseskontrakt, som omhandlet i arti- at en midlertidig ansættelseskontrakt, som omhandlet i arti-
 kel 2, litra d), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i kel 2, litra d), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i
 Fællesskaberne, var blevet forlænget mere end en gang med de Fællesskaberne, var blevet forlænget mere end en gang med de
 virkninger, som er anført i disse vilkårs artikel 8, sidste afsnit, virkninger, som er anført i disse vilkårs artikel 8, sidste afsnit,
 har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman- har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og den, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og
 J.D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 1. april 2003 afsagt J.D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 1. april 2003 afsagt
 kendelse, hvis konklusion lyder således: kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1) Sagen afvises. 1) Sagen afvises.
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. 2) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 ( 1) EFT C 95 af 24.3.2001. (1 ) EFT C 95 af 24.3.2001.


text:
13.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 361/21
 Sag anlagt den 11. august 2014 — Almashreq Investment Fund mod Rådet
 (Sag T-604/14)
 2014/C 361/32
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Almashreq Investment Fund (Damaskus, Syrien) (ved advokaterne E. Ruchat og C. Cornet d’Elzius)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgerens søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.
 —
 Som følge heraf annulleres afgørelse 2014/309/FUSP af 28. maj 2014 samt de efterfølgende retsakter til gennemførelse heraf, for så vidt som de angår sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er blevet påberåbt i sag T-432/11, Makhlouf mod Rådet (1).
 (1) EUT C 290, s. 13.


text:
16 . 8 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 252/ 1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM sige analysecertifikater, der er udstedt af behørigt
 ( Anden Afdeling) autoriserede laboratorier i oprindelsesmedlemsstaten,
 såfremt kontrollen gennemføres på ikke-diskrimine
 af 5 . juni 1997 rende måde og respekterer proportionalitetsprincippet.
 Det må tillige kræves, at der herved tages hensyn
 i sag C-105/94, Ditta Angelo Celestini mod Saar-Sektkelle navnlig til den kontrol, som allerede er foretaget i
 rei Faber GmbH & Co. KG ( anmodning om præjudiciel oprindelsesmedlemsstaten.
 afgørelse fra Tribunale civile et penale di Ravenna) (')
 (Fælles markedsordning for vin — kontrol af vin fra en
 anden medlemsstat — metode til isotopsøgning af ilt i 2 ) Det tilkommer den nationale ret efter de i hjemstaten
 vand ved hjælp af massespektrometri for isotopforhold) gældende retsplejeregler at afgøre, om den vinanalyse
 metode, der benævnes »fastsættelse af isotopforholdet
 ( 97/C 252/01 ) O 1 8/O 1 6 i vinens vandindhold«, opfylder kriterierne
 om nøjagtighed, repeterbarhed og reproducerbarhed,
 (Processprog: italiensk) der omhandles i artikel 74, stk . 2, litra c), i Rådets
 forordning (EØF) nr. 822/87 om den fælles markeds
 ordning for vin.
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) (") EFT nr. C 132 af 14 . 5 . 1994 .
 I sag C-105/94, angående en anmodning, som Tribunale
 civile et penale di Ravenna ( Italien ) i medfør af EF-trakta
 tens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for
 nævnte ret verserende sag Ditta Angelo Celestini mod
 Saar-Sektkellerei Faber GmbH & Co. KG at opnå en præ DOMSTOLENS DOM
 judiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-trakta
 tens artikel 30 og 36 samt artikel 74 , stk . 2 , litra c ), i (Femte Afdeling)
 Rådets forordning ( EØF ) nr. 822/87 af 16 . marts 1987 om
 af 5 . juni 1997
 den fælles markedsordning for vin ( EFT nr. L 84 af 27. 3 .
 1987, s . 1 ), jf. Kommissionens forordning ( EØF) nr. 2676/ i sag C-2/95 , Sparekassernes Datacenter ( SDC ) mod Skat
 90 af 17. september 1990 om fastsættelse af fælles analy teministeriet ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 semetoder for vin ( EFT nr. L 272 af 3 . 10 . 1990, s . 1 ), har Østre Landsret) (')
 Domstolen ( Anden Afdeling ), sammensat af afdelingsfor
 manden, G. F. Mancini , og dommerne G. Hirsch ( refere (Sjette momsdirektiv — artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3,
 rende dommer) og H. Ragnemalm; generaladvokat: N. 4 og 5 — fritagne transaktioner)
 Fennelly; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den
 ( 97/C 252/02
 5 . juni 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 1 ) EF-traktatens artikel 30 og 36 skal fortolkes således, (Processprog: dansk)
 at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat underka
 ster en i en anden medlemsstat produceret vin en hen
 sigtsmæssig kontrol for at fastslå, om vinen opfylder I sag C-2/95 , angående en anmodning, som Østre Landsret
 EF-kravene, selv om den er ledsaget af forskriftsmæs i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Dom
 ---pagebreak--- Nr. C 252/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16 . 8 . 97
 stolen for i den for nævnte ret verserende sag, Sparekasser Ung til, om de nævnte transaktioner forud for den
 nes Datacenter ( SDC ) mod Skatteministeriet, at opnå 1 . januar 1991 var særskilte, og om de er specifikke
 en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af og væsentlige for de pågældende ydelser.
 artikel 13 , punkt B, litra d ), nr. 3 , 4 og 5 , i Rådets sjette
 direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af
 medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — 6 ) Den blotte omstændighed, at faktureringen af en
 Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregnings ydelse foretages af en tredjemand, er ikke til hinder
 grundlag ( EFT nr. L 145 af 13 . 6 . 1977, s. 1 ), har Domsto for, at den transaktion, som faktureringen vedrører,
 len ( Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, kan være fritaget i henhold til artikel 13, punkt B,
 J. C. Moitinho de Almeida, og dommerne L. Sevón ( refere litra d), nr. 3 og 5, i sjette direktiv 77/388/EØF.
 rende dommer), D. A. O. Edward, P. Jann og M. Wathelet;
 generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær:
 assisterende justitssekretær H. von Holstein, den 5 . juni (') EFT nr. C 74 af 25 . 3 . 1995 .
 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1 ) Artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3 og 5, i Rådets sjette
 direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonise
 ring af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsaf DOMSTOLENS DOM
 gifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet
 beregningsgrundlag skal fortolkes således, at fritagel ( Sjette Afdeling)
 sen ikke er betinget af, at transaktionerne udføres af af 5 . juni 1997
 en bestemt form for virksomhed, af en bestemt form
 for juridisk person eller, helt eller delvis, på en bestemt i sag C-398/95 , Sindesmos ton en Elladi Touristikon kai
 måde, det være sig elektronisk eller manuelt. Taxidiotikon Grafeion mod Ipourgos Ergasias ( anmodning
 om præjudiciel afgørelse fra Simvoulio Epikrateias ) ( ] )
 (Fri udveksling af tjenesteydelser)
 2 ) Fritagelsen i henhold til artikel 13 , punkt B, litra d), ( 97/C 252/03 )
 nr. 3 og 5, i sjette direktiv 77/388/EØF er ikke betin
 get af, at ydelsen udføres af en virksomhed, der står i
 et retsforhold til pengeinstituttets slutkunde. Den
 omstændighed, at en i de nævnte bestemmelser (Processprog: græsk)
 omhandlet transaktion udføres af en tredjemand, men
 for pengeinstituttets slutkunde fremstår som en ydelse
 fra pengeinstituttet, er ikke til hinder for, at en sådan (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 transaktion er fritaget. offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 3 ) Artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3, i sjette direktiv 77/ I sag C-398/95 , angående en anmodning, som Simvoulio
 388/EØF skal fortolkes således, at transaktioner Epikrateias i medfør af EF-traktatens artikel 177 har ind
 vedrørende overførsler og betalinger og transaktioner i givet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 forbindelse med aktier, andele i selskaber eller andre sag, Sindesmos ton en Elladi Touristikon kai Taxidiotikon
 sammenslutninger, obligationer, og andre adkomstbevi Grafeion mod Ipourgos Ergasias, at opnå en præjudiciel
 ser omfatter transaktioner, der udføres af en datacen afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens
 tral, såfremt de pågældende transaktioner er særskilte artikel 59 og 60, har Domstolen ( Sjette Afdeling ), sam
 og er specifikke og væsentlige for de fritagne transakti mensat af afdelingsformanden, G. F. Mancini, og dom
 oner.
 merne J. L. Murray, R J. G. Kapteyn ( refererende dom
 mer ), H. Ragnemalm og R. Schintgen; generaladvokat:
 C. O. Lenz; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Lou
 terman-Hubeau, den 5 . juni 1997 afsagt dom, hvis kon
 4 ) Ydelser, der består i, at økonomiske informationer stil klusion lyder således:
 les til rådighed for pengeinstitutter og andre brugere,
 er ikke omfattet af artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3
 og 5, i sjette direktiv 77/388/EØF. 1 ) Der foreligger en hindring som omhandlet i EF-trakta
 tens artikel 59 i forbindelse med bestemmelser i en
 medlemsstat, der, ved at stille krav om en obligatorisk,
 formelig arbejdskontrakt mellem parterne, hindrer
 5 ) Den blotte omstændighed, at de pågældende transakti turist- og rejsebureauer, uanset hvor de er etableret, i
 oner vedrørende forvaltning af depoter og af købekon som led i gennemførelsen af de rejseprogrammer, de
 trakter og kreditter udføres af en datacentral, er ikke iværksætter i denne medlemsstat, at indgå en kontrakt
 til hinder for, at de udgør tjenesteydelser, som omhand om tjenesteydelser med en turistfører, som er autorise
 let i bilag F, nr. 13 og 15, til sjette direktiv 77/388/ ret til at udøve sit erhverv dér, og som har hjemsted i
 EØF. Det tilkommer den forelæggende ret at tage stil en anden medlemsstat.


text:
12.4.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 92/4
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. februar 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (Sag C-201/06) (1)
 (Traktatbrud - plantebeskyttelsesmidler - parallelimport - procedure for markedsføringstilladelse - betingelser - fælles oprindelse for parallelimporterede plantebeskyttelsesmidler og for referenceprodukter)
 (2008/C 92/05)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Stromsky, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og R. Loosli-Surrans, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Kongeriget Nederlandene (ved H.G. Sevenster, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — artikel 28 EF — krav om fælles oprindelse for plantebeskyttelsesprodukter, der er parallelimporteret og for referenceprodukter
 Konklusion
 1)
 Den Franske Republik frifindes.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Nederlandene bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 165 af 15.7.2006.


text:
30.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/16
 Appel iværksat den 1. december 2004 af Glunz AG og OSB Deutschland GmbH til prøvelse af dom afsagt den 18. februar 2005 (fax/email 16.2.2004) af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) i sag T-27/02, Kronofrance S.A. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, støttet af Glunz AG og OSB Deutschland GmbH
 (Sag C-80/05 P)
 (2005/C 106/31)
 Processprog: tysk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. december 2004 (fax/email 16.2.2004) iværksat appel af Glunz AG og OSB Deutschland GmbH ved Rechtsanwalt Hans-Jörg Niemeyer, Hengeler Mueller, med valgt adresse i Luxembourg, til prøvelse af dom afsagt den 1. december 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) i sag T-27/02, Kronofrance S.A. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, støttet af Glunz AG og OSB Deutschland GmbH.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Dommen afsagt den 1. december 2004 af Retten i Første Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) i sag T-72/02 (1) ophæves, og Kommissionen frifindes.
 2.
 Subsidiært ophæves den appellerede dom og sagen hjemvises til Retten i Første Instans til fornyet afgørelse.
 3.
 Kronofrance S.A. tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Den appellerede dom fra Retten i Første Instans skal ophæves af følgende grunde:
 —
 Retten har tilsidesat artikel 87, stk. 3, EF, idet den har fortolket de multisektorale rammebestemmelser for statsstøtte til store investeringsprojekter forkert og dermed har set bort fra det skøn, som tilkommer Kommissionen i forbindelse med affattelsen og anvendelsen af disse fællesskabsbestemmelser. Rettens økonomiske vurdering, hvorefter det er åbenbart, at statsstøtte på et vigende marked medfører en væsentlig risiko for konkurrencefordrejning, også selv om der ikke er noget overkapacitet inden for den pågældende sektor, er desuden urigtig.
 —
 Retten har på grundlag af en urigtig fortolkning af artikel 230, stk. 4, EF, lagt til grund, at sagsøgeren i hovedsagen var søgsmålsberettiget, og at søgsmålet dermed kunne antages til realitetsbehandling. Sagsøgeren er ikke individuelt og umiddelbart berørt af den omtvistede statsstøtte, idet der ikke består noget konkurrenceforhold mellem denne og appellanterne.
 —
 Retten har tilsidesat procesreglementets artikel 64. Den burde som led i foranstaltningerne med henblik på sagens tilrettelæggelse have indhentet yderligere oplysninger til fastlæggelse af de faktiske omstændigheder, som skulle begrunde sagsøgers søgsmålsberettigelse.
 —
 Retten har tilsidesat artikel 230, stk. 2, EF, idet den i sin dom er gået ud over de fremsatte anbringender.
 (1) EUT C 31 af 5.2.2005.


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/2
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 5. juni 2012 — Europa-Kommissionen mod Électricité de France (EDF), Den Franske Republik og Iberdrola, SA
 (Sag C-124/10 P) (1)
 (Appel - statsstøtte - afkald på et skattetilgodehavende - fritagelse for selskabsskat - kapitalforhøjelse - statens adfærd som opmærksom privat investor i et samfund med markedsøkonomi - kriterier, som gør det muligt at adskille staten, der handler som aktionær, fra staten, som udøver sine beføjelser som offentlig myndighed - definition af den private investor, der udgør sammenligningsgrundlaget - ligebehandlingsprincippet - bevisbyrde)
 2012/C 217/02
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved E. Gippini Fournier, B. Stromsky og D. Grespan, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Électricité de France (EDF) (ved avocat M. Debroux), Den Franske Republik (ved G. de Bergues og J. Gstalter, som befuldmægtigede) og Iberdrola, SA (ved avocats J. Ruiz Calzado og É. Barbier de La Serre)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: EFTA-Tilsynsmyndigheden (ved X. Lewis og B. Alterskjær, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 15. december 2009, hvorved Retten annullerede artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning af 16. december 2003 vedrørende Frankrigs statsstøtte til fordel for EDF og elektricitets- og gasindustrien (C 68/2002, N 504/2003 og C 25/2003) — statsstøtte tildelt i form af en selektiv skattefritagelse sammenkædet med en forhøjelse af selskabskapitalen i forbindelse med en kapitaltilførsel til virksomheden — statens adfærd som privat fornuftig markedsøkonomisk investor — kriterier for sondring mellem staten som aktionær og staten, der udøver sine offentligretlige prærogativer — princippet om skattemæssig ligebehandling
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 3)
 EFTA-Tilsynsmyndigheden, Den Franske Republik og Iberdrola SA bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 161 af 19.6.2010.


text:
11.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/7
 Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 5. juni 2014 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa (tidligere Augstākās tiesas Senāts) — Letland) — Antonio Gramsci Shipping Corp. m.fl.mod Aivars Lembergs
 (Sag C-350/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - retsligt samarbejde i civile sager - forordning (EF) nr. 44/2001 - anerkendelse og fuldbyrdelse af foreløbige, sikrende retsmidler - annullation af den oprindelige afgørelse - opretholdelse af anmodningen om præjudiciel afgørelse - ufornødent at træffe afgørelse))
 2014/C 261/10
 Processprog: lettisk
 Den forelæggende ret
 Augstākā tiesa (tidligere Augstākās tiesas Senāts)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Antonio Gramsci Shipping Corp., Apollo Holdings Corp., Arctic Seal Shipping Co. Ltd, Atlantic Leader Shipping Co. Ltd, Cape Wind Trading Co.Ltd, Clipstone Navigation SA, Dawnlight Shipping Co. Ltd, Dzons Rids Shipping Co., Faroship Navigation Co. Ltd, Gaida Shipping Co., Gevostar Shipping Co. Ltd, Hose Marti Shipping Co., Imanta Shipping Co. Ltd, Kemeri Navigation Co., Klements Gotvalds Shipping Co., Latgale Shipping Co. Ltd, Limetree Shipping Co. Ltd, Majori Shipping Co. Ltd, Noella Marītime Co. Ltd, Razna Shipping Co., Sagewood Trading Inc., Samburga Shipping Co. Ltd, Saturn Trading Co., Taganroga Shipping Co., Talava Shipping Co. Ltd, Tangent Shipping Co. Ltd, Viktorio Shipping Co., Wilcox Holding Ltd, Zemgale Shipping Co. Ltd og Zoja Shipping Co. Ltd
 Sagsøgt: Aivars Lembergs
 Sagens genstand
 Det er ufornødent at træffe afgørelse om den anmodning om præjudiciel afgørelse, som Augstākās tiesas Senāts (Letland) har forelagt ved afgørelse af 12. juni 2013.
 (1) EUT C 252 af 31.8.2013.


text:
16.5.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/40
 Sag anlagt den 12. marts 2009 — Det Forenede Kongerige mod Kommissionen
 (Sag T-107/09)
 2009/C 113/81
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved V. Jackson, som befuldmægtiget, og barrister T. Eicke)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning 2008/960/EF af 8. december 2008 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (EUGFL) og Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) (1), annulleres, dels navnlig for så vidt som den bevirker, at der anvendes en korrektion på frugt- og grøntordningen mod Det Forenede Kongerige for påståede svagheder i kontrolordningen for anerkendelsen af producentorganisationer oprettet før 2002 (ingen tekniske midler).
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2008/960/EF af 8. december 2008 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (EUGFL) og Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), på grund af Kommissionens urigtige fortolkning og anvendelse af artikel 11, stk. 2, litra d), i Rådets forordning nr. 2200/96 (2), idet den antog, at Det Forenede Kongeriges regering ikke havde overholdt de i denne bestemmelse fastsatte betingelser for at anerkende frugt- og grøntsagsproducentorganisationer.
 Sagsøgeren har anført, at Kommissionens indskrænkende fortolkning af artikel 11, stk. 2, litra d), i Rådets forordning nr. 2200/96, der ligger til grund for de relevante forhold i den anfægtede beslutning, strider imod såvel formuleringen og genstanden for og formålet med denne bestemmelse.
 (1) Anmeldt under dokumentnummer K (2008) 7820, EUT 2008 L 340, s. 99.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28.10.1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager, EFT 1996 L 297, s. 1.


text:
10.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 395/31
 Rettens dom af 2. oktober 2014 — Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen
 (Sag T-340/07 RENV) (1)
 ((Voldgiftsklausul - kontrakt om økonomisk støtte ydet af Fællesskabet til et projekt inden for rammerne af programmet eContent - Kommissionens opsigelse af kontrakten - godtgørelse af støtteberettigede udgifter))
 (2014/C 395/35)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved advokat N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved E. Manhaeve og M. Wilderspin, dernæst ved M. Wilderspin, S. Delaude og L. Cappeletti, og endelig ved S. Delaude og L. Cappeletti, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne D. Philippe og M. Gouden)
 Sagens genstand
 Søgsmål støttet på en voldgiftsklausul med påstand om, at Kommissionen blev tilpligtet at betale, dels et beløb, som denne angiveligt skyldte sagsøgeren, dels erstatning for opsigelse af en kontrakt om økonomisk støtte ydet af Fællesskabet til projektet »e-Content Exposure and Business Opportunities« (kontrakt nr. EDC-53007 EEBO/27873), indgået inden for rammerne af et flerårigt fællesskabsprogram til fremme af udvikling og brug af europæisk digitalt indhold på de globale net og til fremme af sproglig mangfoldighed i informationssamfundet.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen pålægges at betale Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE et beløb på 8 843,10 EUR.
 2)
 I øvrigt frifindes Kommissionen.
 3)
 Kommissionen bærer 5 % af sine egne omkostninger og betaler 5 % af de af Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis afholdte omkostninger, og sidstnævnte bærer 95 % af sine egne omkostninger og betaler 95 % af de af Kommissionen afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 269 af 10.11.2007.


text:
C 160/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.6.1999
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 3) Sagsøgeren bærer sine egne sagsomkostninger samt halvdelen af
 Kommissionens omkostninger. Kommissionen bærer halvdelen af
 sine egne omkostninger.
 den 11. marts 1999
 (1) EFT C 161 af 11.6.1994.
 i sag T-134/94, NMH Stahlwerke GmbH mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (EKSF-traktaten — konkurrence — aftaler mellem virksom- DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 heder informationsudvekslingsordning — bøde — ansvar
 for overtrædelsen)
 den 11. marts 1999
 i sag T-136/94, Eurofer ASBL mod Kommissionen for De
 (1999/C 160/23) Europæiske Fællesskaber(1)
 (EKSF-traktaten — konkurrence — vedtagelser inden for
 virksomheders organisationer — informationsudvekslings-
 ordning)
 (Processprog: tysk)
 (1999/C 160/24)
 I sag T-134/94, NMH Stahlwerke GmbH, Sulzbach-Rosenberg (Processprog: tysk)
 (Tyskland), ved advokat Paul B. Schäuble, München, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos Ernest Arendt, 8-10, rue I sag T-136/94, Eurofer ASBL, 17-25, avenue de la Liberté,
 Mathias Hardt, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- Luxembourg, ved advokat Norbert Koch, Bruxelles, mod
 skaber (befuldmægtigede: først Julian Currall, Norbert Lorenz Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 og Géraud Sajust de Bergues, derefter Jean-Louis Dewost, Julian gede: først Julian Currall, Norbert Lorenz og Géraud Sajust de
 Currall og Guy Charrier, bistået af advokat Heinz-Joachim Bergues, derefter Jean-Louis Dewost, Julian Currall og Guy
 Freund), hvori der principalt er nedlagt påstand om annullation Charrier, bistået af advokat Heinz-Joachim Freund), angående
 af Kommissionens beslutning 94/215/EKSF af 16. februar en påstand om annullation af artikel 2 og 3 i Kommissionens
 1994 om en procedure i henhold til EKSF-traktatens artikel 65 beslutning 94/215/EKSF af 16. februar 1994 om en procedure
 vedrørende aftaler og forskellige former for samordnet praksis i henhold til EKSF-traktatens artikel 65 vedrørende aftaler og
 mellem europæiske producenter af stålbjælker (EFT L 116 forskellige former for samordnet praksis mellem europæiske
 af 6.5.1994, s. 1), har Retten (Anden Udvidede Afdeling), producenter af stålbjælker (EFT L 116 af 6.5.1994, s. 1),
 sammensat af den fungerende afdelingsformand, C.W. Bellamy, har Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af den
 og dommerne A. Potocki og J. Pirrung; justitssekretær: fuld- fungerende afdelingsformand, C.W. Bellamy, og dommerne
 mægtig J. Palacio González, den 11. marts 1999 afsagt dom, A. Potocki og J. Pirrung; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio
 hvis konklusion lyder således: González, den 11. marts 1999 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved artikel 4 i Kommissionens 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 beslutning 94/215/EKSF af 16. februar 1994 om en procedure
 i henhold til EKSF-traktatens artikel 65 vedrørende aftaler og 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 forskellige former for samordnet praksis mellem europæiske
 producenter af stålbjælker, fastsættes til et beløb på 110 000
 EUR. (1) EFT C 174 af 25.6.1994.
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.


text:
5.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/21
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 23. november 2004
 i sag T-360/03, Frischpack GmbH & Co. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (EF-varemærker - tredimensionalt varemærke - formen på en beholder til ost - absolut registreringshindring - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 - fornødent særpræg)
 (2005/C 31/41)
 Processprog: tysk
 I sag T-360/03, Frischpack GmbH & Co. KG, Mailling bei Schönau (Tyskland), ved Rechtsanwalt P. Bornemann, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: U. Pfleghar og G. Schneider), angående en påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) den 8. september 2003 (sag R 236/2003-2), vedrørende registrering af et tredimensionalt varemærke (beholder til ost), har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne R. García-Valdecasas og D. Šváby; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 23. november 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) frifindes.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 304 af 13.12.2003.


text:
2 . 9 . 95 1 DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 229/ 13
 retshandel eller for notering i offentlige eller private Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 prislister ? afsagt den 7. juni 1995 af Tribunal de premiere instance
 de Liège i straffesagen mod Bent Carlsen, civilretlig part:
 (') EFT nr. L 78 af 26 . 3 . 1991 , s . 32 . Georges Vanhalle i dennes egenskab af formand for
 ( 2 ) EFT nr . L 377 af 31 . 12 . 1991 , s . 20 . Association Pharmaceutique Beige
 (') EFT nr . L 30 af 6 . 2 . 1993 , s . 1 .
 ( Sag C-231 /95 )
 95/C 229/26 )
 Ved dom afsagt den 7. juni 1995 , indgået til Domstolens
 Anmodninger om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgø Justitskontor den 5 . juli 1995 , har Tribunal de premiere
 relser truffet den 30. marts 1995 af Diikitiko Protodikio, instance de Liège i straffesagen mod Bent Carlsen, civilretlig
 Athen, i sagerne A. Kapasakalis, D. Skiathitis og A. Kou part: Georges Vanhalle i dennes egenskab af formand for
 giankas mod den græske stat Association Pharmaceutique Beige forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgø
 ( Sagerne C-225/95 , C-226/95 og C-227/95 )
 relse af følgende spørgsmål :
 ( 95/C 229/24 )
 Ved afgørelser truffet den 30 . marts 1995 , indgået til Er den lovbestemte eneret for apotekere til at forhandle
 Domstolens Justitskontor den 28 . juni 1995 , har Diikitiko sterile produkter og det hertil knyttede forbud for distri
 Protodikio, Athen, i sagerne A. Kapasakalis , D. Skiathitis og butører af sterile produkter mod at sælge sådanne direkte til
 A. Kougiankas mod den græske stat forelagt De Europæiske læger, tandlæger, dyrlæger, jordemødre samt videnskabe
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgø lige institutter og sygehuse, men ikke til private, jf. artikel 1
 relse af følgende spørgsmål : og 44 i kongelig anordning af 6 . juni 1960, sammenholdt
 med kongelig anordning nr. 78 af 10 . november 1967,
 udtryk for en foranstaltning med tilsvarende virkning som
 1 ) Tillægger Rådets direktiv nr . 89/48/EØF (') de private,
 en kvantitativ restriktion, der strider mod artikel 30 og 36 i
 som det gælder for, rettigheder, som skal anerken Rom-traktaten af 25 . marts 1957 ?
 des ?
 2 ) Er indholdet af disse rettigheder tilstrækkelig præcist
 beskrevet til , at det kan fastlægges alene på grundlag af
 direktivets bestemmelser ?
 3 ) Skal der være årsagsforbindelse mellem tilsidesættelsen Sag anlagt den 5 . juli 1995 af Kommissionen for De
 af den græske stats forpligtelse i henhold til direktivets Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 artikel 12 og det tab, som sagsøgeren gør gældende at
 have lidt ? ( Sag C-234/95 )
 ( 95/C 229/27 )
 (') EFT nr . L 19 af 24 . 1 . 1989 , s . 16 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 5 . juli
 1995 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissio
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 Hendrik van Lier, som befuldmægtiget, og med valgt
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz,
 afsagt den 18 . april 1995 af Arbeitsgericht Wiesbaden i Wagner-Centret, Kirchberg .
 sagen Simone Moll mod Berhane Mesghena
 ( Sag C-229/95 ) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 ( 95/C 229/25 )
 — Det fastslås, at Den Franske Republik ved ikke at have
 Ved kendelse afsagt den 18 . april 1995 , indgået til Dom vedtaget de love og administrative bestemmelser, som
 stolens Justitskontor den 3 . juli 1995 , har Arbeitsgericht er nødvendige for at gennemføre Rådets direktiv
 Wiesbaden i sagen Simone Moll mod Berhane Mesghena 92/50/EØF af 18 . juni 1992 om samordning af frem
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod gangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelse
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: saftaler ('), ikke har overholdt sine forpligtelser efter
 dette direktiv, herunder særligt direktivets artikel 44 .
 Kan rengøringsarbejdet på en bestemt ejendom være en del
 af en bedrift — i den betydning, som er forudsat i Rådets — Subsidiært: Det fastslås, at Den Franske Republik under
 direktiv 77/187/EØF ( J ) — under en virksomhed, som alle omstændigheder, ved ikke straks at have underrettet
 varetager rengøring af bygninger ? Kommissionen om sådanne foranstaltninger, ikke har
 overholdt forpligtelserne ifølge samme bestemmelser.
 (') EFT nr. L 61 af 5 . 3 . 1977, s . 26 .
 — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost
 ninger
 ---pagebreak--- Nr . C 229/ 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2 . 9 . 95
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Sag anlagt den 6. juli 1995 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 EF-traktatens artikel 189 , stk. 3 , er bindende og pålægger ( Sag C-237/95 )
 medlemsstaterne en forpligtelse til overholde de gennemfø ( 95/C 229/29 )
 relsesfrister, som er fastsat i direktiverne . Den i artikel 44 i
 direktiv 92/50/EØF fastsatte frist udløb den 1 . juli 1993 ,
 uden at Den Franske Republik havde truffet de nødvendige Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 6 . juli
 foranstaltninger . 1995 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommis
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved Laura Pignataro
 (>) EFT nr. L 209 af 24 . 7 . 1992 , s . 1 . og Maria Condou Durande, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Wagner
 Centret, Kirchberg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom — Det fastslås, at Den Italienske Republik har undladt at
 afsagt den 27. januar 1995 , af Cour d'appel de Douai, og opfylde sine forpligtelser efter EF-traktaten, idet den dels
 berigtiget ved dom af 31 . maj 1995 , i sagen AGS Assedic ikke har vedtaget eller givet underretning om lov- eller
 Pas-de-Calais mod François Dumon og advokat Froment forvaltningsforskrifter, dels ikke har gennemført foran
 som kurator i selskabet Etablissements Pierre Gilson under
 staltninger, der er nødvendige for at efterkomme Rådets
 konkurs
 direktiv 89/369/EØF af 8 . juni 1989 om forebyggelse af
 ( Sag C-235/95 ) luftforurening fra nye kommunale affaldsforbrændings
 ( 95/C 229/28 ) anlæg (') såvel som Rådets direktiv 89/429/EØF af
 21 . juni 1989 om nedbringelse af luftforureningen fra
 bestående kommunale affaldsforbrændingsanlæg ( 2 ).
 Ved dom afsagt den 27. januar 1995 , og berigtiget ved dom
 af 31 . maj 1995 , indgået til Domstolens Justitskontor den — Den Italieniske Republik tilpligtes at betale sagens
 6 . juli 1995 , har Cour d'appel de Douai i sagen AGS Assedic omkostninger.
 Pas-de-Calais mod François Dumon og advokat Froment
 som kurator i selskabet Etablissements Pierre Gilson under
 konkurs forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 mål : EF-traktatens artikel 189, hvorefter direktiver er bindende
 for medlemsstaterne med hensyn til det tilsigtede mål,
 1 ) Er bestemmelserne i artikel 4 i Rådets direktiv 80/ indebærer en pligt for medlemsstaten til at overholde de
 987/EØF af 20 . oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse frister, der er fastsat for gennemførelsen af direktivet.
 af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af Konkret udløb fristen den 1 . december 1990 , uden at Den
 arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens ( ! ) Italienske Republik havde udstedt de nødvendige bestem
 almengyldige og bindende, og skaber de på dette melser for at efterkomme det direktiv, som er omhandlet i
 grundlag umiddelbare retsvirkninger i national ret ? Kommissionens påstand .
 (!) EFT nr. L 163 af 14 . 6 . 1989 , s . 32 .
 2 ) Er artikel D. 143-2 i den franske code du travail
 ( 2 ) EFT nr. L 203 af 15 . 7 . 1989 , s . 50 .
 ( hvorefter garantien i henhold til artikel L.143-11-8 i
 code du travail højst kan omfatte et beløb, der er
 13 gange så stort som det højeste månedlige beløb, der
 kan lægges til grund ved beregningen af bidrag til
 arbejdsløshedsforsikringsordningen, når de pågæl
 dende tilgodehavender følger af ved lov eller administra
 tivt fastsatte bestemmelser eller af vilkår i en kollektiv
 overenskomst og udspringer af en ansættelseskontrakt, Sag anlagt den 6. juli 1995 af Kommissionen for De
 der er indgået mere end seks måneder før tidspunktet for Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 retsafgørelsen om betalingsstandsningen, mens denne ( Sag C-238/95 )
 garanti i andre tilfælde er begrænset til et beløb, der er ( 95/C 229/30 )
 fire gange så stort som det nævnte højeste beløb ), når
 henses til den manglende underretning af Kommissio
 - nen som foreskrevet i artikel 11 i direktivet af 20 . ok Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 6 . juli
 tober 1980, forenelig med dette direktiv ? 1995 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommis
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved Laura Pignataro
 ( l ) EFT nr. L 283 af 20 . 10 . 1980 , s . 23 . og Maria Condou Durande, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Wagner
 Centret, Kirchberg.


text:
26.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 350/11
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 28. juli 2016 — Association France Nature Environnement mod Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État — Frankrig)
 (Sag C-379/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2001/42/EF - vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet - national retsakt, der er uforenelig med EU-retten - retsvirkninger - kompetencen for den nationale retsinstans til midlertidigt at opretholde visse virkninger af den pågældende foranstaltning - artikel 267, stk. 4, TEUF - pligt til at indbringe en præjudiciel forelæggelse for Domstolen))
 (2016/C 350/14)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d'État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Association France Nature Environnement
 Sagsøgt: Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
 Konklusion
 1)
 En national ret kan, når dette er muligt i henhold til de nationale retsregler, undtagelsesvis og i hvert enkelt tilfælde ratione temporis begrænse visse virkninger af en afgørelse om, at en bestemmelse i national ret, der blevet vedtaget under tilsidesættelse af de forpligtelser, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet, navnlig de forpligtelser, der følger af artikel 6, stk. 3, heri, er ulovlig, på betingelse af, at en sådan begrænsning er nødvendig, idet der foreligger et tvingende hensyn til miljøbeskyttelsen, og henset til de særlige omstændigheder i den sag, der er indbragt for den. Denne mulighed, der har karakter af en undtagelse, kan imidlertid kun benyttes, hvis alle de betingelser, der fremgår af dom af 28. februar 2012, Inter-Environnement Wallonie et Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103), er opfyldt, dvs.:
 —
 at den anfægtede nationale bestemmelse udgør en foranstaltning til korrekt gennemførelse af EU-retten på miljøbeskyttelsesområdet,
 —
 vedtagelsen og ikrafttrædelsen af en ny national bestemmelse ikke gør det muligt at undgå de skadelige virkninger på miljøet, som følger af annullationen af den anfægtede nationale bestemmelse,
 —
 annullationen af denne sidstnævnte medfører, at der skabes et retligt tomrum for så vidt angår gennemførelsen af EU-retten på miljøområdet, som ville være mere skadelig for miljøet i den forstand, at annullationen ville betyde ringere beskyttelse og således ville modvirke selve EU-rettens væsentligste formål, og
 —
 en undtagelsesvis opretholdelse af virkningerne af en sådan bestemmelse omfatter alene en tidsperiode, som er begrænset til det strengt nødvendige til vedtagelse af foranstaltninger, der kan afhjælpe den konstaterede uregelmæssighed.
 2)
 På EU-rettens udviklingstrin har en national ret, hvis afgørelser ikke kan appelleres, principielt pligt til at forelægge Domstolen en anmodning om præjudiciel afgørelse, for at denne kan vurdere, om bestemmelser i de nationale retsregler, der er fastslået at være i strid med EU-retten, undtagelsesvis kan opretholdes, når henses til et tvingende hensyn til miljøbeskyttelsen og til de særlige omstændigheder i den sag, der er indbragt for den. Den nævnte nationale ret er kun undtaget fra denne pligt, når den er overvist om, hvilket den skal redegøre for på detaljeret vis, at der ikke er nogen rimelig tvivl med hensyn til fortolkningen og anvendelse af de betingelser, der fremgår af dom af 28. februar 2012, Inter-Environnement Wallonie et Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103).
 (1) EUT C 337 af 12.10.2015.


text:
22 . 4 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 101 /21
 II. 1 . Sagsøgeren bestrider rigtigheden af Kommissio Sag anlagt den 1 , marts 1995 af Viriato Monteiro da Silva
 nens faktiske og retlige følgeslutninger med hensyn mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 til foreningens deltagelse i den påståede » Cembu ( Sag T-74/95 )
 reau-aftale «. Disse slutninger støttes på utilstræk
 ( 95/C 101 /41
 keligt bevismateriale . Sagsøgeren kan efter princip
 perne for juridiske personers hæftelsesansvar ikke
 anses for ansvarlig for den af Kommissionen (Processprog: fransk)
 påberåbte adfærd .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 2 . Sagsøgeren bestrider rigtigheden af Kommissio den 1 , marts 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 nens faktiske og retlige følgeslutninger med hensyn Europæiske Fællesskaber af Viriato Monteiro da Silva,
 til udveksling af prisoplysninger . Det kan ikke Bruxelles, ved advokat Thierry Demaseure og advokat
 anses for en konkurrencebegrænsning at videregive Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem
 de af Statistisches Bundesamt offentliggjorte gen bourg hos SARL Fiduciaire Myson, 1 , rue Glesener.
 nemsnitspriser, der er almindeligt tilgængelige .
 Klagepunkterne vedrørende udveksling af pris Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 oplysninger i forbindelse med møder støttes på
 utilstrækkeligt bevismateriale . — Kommissionens afgørelse af 6 , april 1994, hvorved det
 3 . Sagsøgeren bestrider klagepunktet om, at forenin blev bestemt, at sagsøgerens indkaldelsessted er Bruxel
 gen skulle have deltaget i de påståede » markeds les, annulleres .
 opdelingsaftaler « mellem Frankrig og Tyskland.
 Klagepunkterne, der vedrører påståede aftaler om — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 opdeling af markedet i Saarland og om den
 generelle regulering af cementleverancer mellem Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Frankrig og Tyskland, kan ikke anses for bevist ved
 det påberåbte bevismateriale . Endvidere støttes Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 klagepunkterne vedrørende udveksling af statisti samme som de i sag T-33/95 anførte .
 ske oplysninger mellem SFIC og sagsøgeren på en
 urigtig sagsfremstilling.
 4. Sagsøgeren har ikke deltaget i de påståede aktivi
 teter, Kommissionen har påberåbt sig, og som var
 rettet mod den græske cementindustri, eller de Slettelse af sag T-5 03/93 ( )
 aktiviteter, som skulle beskytte det italienske mar ( 95/C 101 /42 )
 ked .
 (Processprog: fransk)
 III. Sagsøger gør gældende, at der ikke kan pålægges
 foreningen en bøde, fordi der ikke foreligger nogen Ved kendelse af 7 , marts 1995 har formanden for Anden
 handling, der kan tilregnes foreningen som uagtsom
 eller forsætlig, og der er udført af en person, der efter Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 lovgivningen eller foreningens vedtægter kan optræde Instans besluttet, at sag T-503/93 , Alain-Pierre Allo mod
 på dennes vegne, af en ansat eller af nogen anden Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes
 befuldmægtiget. af registret.
 (M EFT nr. C 272 af 8 . 10 . 1993 .


text:
23.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 24. november 2014 — YARA Brunsbüttel GmbH mod Hauptzollamt Itzehoe
 (Sag C-529/11)
 (2015/C 065/30)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Hamburg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: YARA Brunsbüttel GmbH
 Sagsøgt: Hauptzollamt Itzehoe
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 1 i direktiv 2003/96/EF (1) til hinder for, at en medlemsstat indrømmer afgiftslettelse for energiprodukter, der anvendes til termisk behandling af udledningsluft, eller gælder direktivet i henhold til artikel 2, stk. 4, litra b), andet led, i direktiv 2003/96/EF ikke for disse energiprodukter, idet anvendelsen til termisk behandling af udledningsluft er et andet formål end anvendelse som motorbrændstof og brændsel til opvarmning, og der derfor er tale om dobbelt anvendelse af energiprodukter som omhandlet i denne bestemmelse?
 2)
 Er det i givet fald kun tilladt at indrømme en afgiftslettelse for energiprodukter, der anvendes til termisk behandling af udledningsluft, hvis energiprodukterne inden for rammerne af den termiske behandling af udledningsluft også indgår som råstoffer, grundstoffer eller hjælpestoffer i et produkt, der opstår ved behandlingen af udledningsluft?
 3)
 Er det udelukket at indrømme en afgiftslettelse for energiprodukter, der anvendes til termisk behandling af udledningsluft, hvis den termiske energi, der frigøres ved behandlingen af udledningsluften, delvis også anvendes som brændsel til opvarmning eller tørring? Er afgiftslettelsen i givet fald også udelukket, hvis der skal bruges mindre energi til opvarmningen eller tørringen end den energi, der findes i udledningsluften, og som frigøres ved den termiske behandling heraf?
 (1) Rådets direktiv 2003/96/EF af 27.10.2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283, s. 51).


text:
C 239/4 DA Den Europæiske Unions Tidende 4.10.2003
 — ikke midlertidigt har forbudt fiskeri fra både, som Sag anlagt den 31. juli 2003 af Den Portugisiske Republik
 fører dens flag eller er registreret i Portugal, når den mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 tildelte kvote ansås for udtømt, og idet den endelig
 først har forbudt fiskeriet, når kvoten klart var blevet
 overskredet, i fiskeriårene 1994-1996
 (Sag C-335/03)
 — ikke har vedtaget strafferetlige eller administrative
 foranstaltninger mod kaptajner eller andre personer,
 der er ansvarlige for overfiskeriet (2003/C 239/06)
 — ikke har sikret en effektiv anvendelse af et system
 for gyldighedskontrol, som omfatter sammenholdel-
 se og efterprøvning af oplysninger gennem en
 database. Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 31. juli
 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 2) Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens Fællesskaber af Den Portugisiske Republik ved Luís Fernandes,
 omkostninger. som befuldmægtiget, og ved advogados Carlos Botelho Moniz
 og Eduardo Maia Cadete, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den Portugisiske Republik har ikke opfyldt sine forpligtelser i — Kommissionens beslutning 2003/364/EF (1) af 15. maj
 henhold til fællesskabsretten med hensyn til vedtagelse af 2003 om at udelukke visse udgifter, som medlemsstaterne
 bestemmelser om udnyttelse af fangstkvoter, kontrol og in- har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garanti-
 spektioner, foranstaltninger mod de pågældende fiskere samt fond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, fra EF-
 oprettelse af en database. I fiskeriårene 1994-1996 har Den finansiering, for så vidt angår udgifter vedrørende Portu-
 Portugisiske Republik gal, annulleres.
 a) tilsidesat artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 nr. 3760/92, hvori der foreskrives en almindelig forplig-
 telse for medlemsstaterne til at vedtage bestemmelserne
 om udnyttelse af de kvoter, som de er blevet tildelt
 b) undladt at gennemføre en tilfredsstillende kontrol af
 fiskeriet, adækvate inspektioner af fiskerflåden og landin- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 gerne samt fangstregistret
 — Urigtig anvendelse af bestemmelserne i artikel 6, stk. 5, i
 c) tilsidesat artikel 21 i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/ forordning (EØF) nr. 3887/92. Den portugisiske regering
 93, hvori der foreskrives en forpligtelse med hensyn til er af den opfattelse, at disse bestemmelser blev overholdt
 fangststop i det pågældende år. Ansøgninger om »dyrestøtte« og den
 hermed forbundne kontrol skal nemlig betragtes som en
 helhed og gøres til genstand for en helhedsbedømmelse.
 d) tilsidesat sin forpligtelse til at træffe strafferetlige eller Der skal således foretages en samlet bedømmelse for
 administrative foranstaltninger mod fysiske eller juridiske alle dyrestøtteordninger (hvilket således ikke skal give
 personer, som er ansvarlige for overfiskeri anledning til særskilte bedømmelser for hver ordning,
 således som Kommissionen synes at mene).
 e) tilsidesat artikel 19, stk. 1 og 2, i forordning nr. 2847/
 93, som forpligter medlemsstaterne til at indføre et
 — Portugal har valgt en kontrolmetode baseret på
 valideringssystem, som navnlig skal omfatte sammenhol-
 delse og efterprøvning af de oplysninger, der er indkom- selve landbrugsbedriften. Man har fastlagt en fælles
 ansøgning, som anvendes for samtlige former for
 met som følge af disse forpligtelser, samt oprette en
 database, hvori de omhandlede oplysninger skal regi- »dyrestøtte«, der kan finansieres inden for rammerne
 af EUGFL’s Garantisektion. Kontrollen omfatter såle-
 streres.
 des de fælles ansøgninger, og af disse er et antal
 svarende til den foreskrevne minimumsandel blevet
 kontrolleret inden for dyreholdsperioden i det på-
 gældende år.
 ---pagebreak--- 4.10.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 239/5
 — Artikel 6, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 3887/92, — Tilsidesættelse af den i EF-traktatens artikel 253 fastsatte
 som affattet på tidspunktet for sagens faktiske begrundelsespligt: Kommissionen har ikke angivet, hvilke
 omstændigheder, sondrede ikke mellem de forskelli- retsregler de portugisiske myndigheder skulle have tilside-
 ge støtteordninger med hensyn til forpligtelsen til at sat, eller hvilken adfærd den anser for stridende mod
 kontrollere 5% af ansøgningerne om »dyrestøtte« i fællesskabsretten. Beslutningen opfylder således ikke de
 dyreholdsperioden, hvorfor de portugisiske myndig- minimumskrav, der følger af begrundelsespligten. Be-
 heders foranstaltninger, i modsætning til hvad Kom- grundelseskravet gælder så meget desto mere, når der er
 missionen har hævdet, var forenelige med denne tale om en retsakt, hvorved der vedtages sanktioner, eller
 bestemmelse. som har negative følger, navnlig på finansielt plan, for
 adressaten, således som det er sket i det foreliggende
 tilfælde. I sådanne situationer er begrundelsespligten
 særlig vigtig for at sikre den berørtes ret til forsvar.
 — Kommissionen har ved i det konkrete tilfælde at
 anvende artikel 6, stk. 5, i forordning nr. 3887/92, (1 ) EUT L 124 af 20.5.2003, s. 45.
 som affattet ved forordning (EF) nr. 2801/99, i
 stedet for bestemmelsens affattelse på tidspunktet
 for de faktiske omstændigheder i sagen, herved
 anvendt en ny bestemmelse med tilbagevirkende
 kraft. Dette er i strid med almindelige retsprincipper,
 som er fælles for medlemsstaterne.
 — Kommissionen har baseret sig på urigtige oplysninger om
 de faktiske omstændigheder vedrørende de udgifter, som Sag anlagt den 4. august 2003 af Kommissionen for De
 de portugisiske myndigheder har angivet for regnskabs- Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Danmark
 året 1999 med hensyn til præmien for at holde amme-
 køer.
 (Sag C-343/03)
 (2003/C 239/07)
 — De påståede uregelmæssigheder med hensyn til
 identificeringen af dyr, som Kommissionen hævder
 at have konstateret ved kontroller på landbrugsbe-
 drifter i Alentejo i september 2000, kan ikke lægges
 til grund for standardkorrektioner med hensyn til
 udgifter for regnskabsåret 1999. Subsidiært er den Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. august
 portugisiske regering af den opfattelse, at de påståede 2003 anlagt sag mod Kongeriget Danmark af Kommissionen
 uregelmæssigheder ikke er relevante, eftersom Portu- for De Europæiske Fællesskaber ved H.P. Hartvig, som befuld-
 gal opfyldte og opfylder den gældende ordning om mægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 identificering af kvæg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionen har endvidere til støtte for den 1. Det statueres, at Kongeriget Danmark
 foretagne korrektion gjort gældende, at den af
 producenten påførte mærkning endnu var synlig på
 nogle dyr, og at denne mærkning indeholdt et — ved ikke at have fastsat de nærmere regler for
 identifikationsnummer, som denne har anvendt, udnyttelsen af de kvoter, som Danmark var blevet
 hvilket ikke er det samme som det nummer, der er tildelt,
 tildelt af de kompetente myndigheder. Kommissio-
 nen mener, at denne omstændighed forøger risikoen
 for, at der betales præmie mere end en gang på — ved ikke at have sikret overholdelse af EF-retsfor-
 samme dyr. Den portugisiske regering er af den skrifterne om bevarelse af fiskeressourcerne gennem
 opfattelse, at Kommissionen har anlagt en urigtig overvågning af fiskeriet, gennem et passende tilsyn
 bedømmelse af de faktiske omstændigheder, efter- med landinger og registrering af fangster og gennem
 som den ikke har taget hensyn til sagens konkrete strafferetlig eller administrativ forfølgning af dem,
 omstændigheder. der var ansvarlige for overfiskningen,


text:
12.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/47
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 13. november 2014 — de Loecker mod EEAS
 (Sag F-78/13) (1)
 ((Personalesag - ansatte i EEAS - midlertidigt ansat - delegationschef i et tredjeland - førtidigt ophør som delegationschef - overførsel til EEAS’s hovedkvarter - retten til forsvar - tjenestens interesse - begrundelse))
 (2015/C 007/53)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Stéphane de Loecker (Bruxelles, Belgien) (først ved advokaterne J.-N. Louis, A. Coolen og É. Marchal, derefter ved J.-N. Louis)
 Sagsøgt: Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EEAS) (ved S. Marquardt og M. Silva, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om at overføre sagsøgeren fra delegationen i Burundi til en stilling i EEAS’s hovedkvarter
 Konklusion
 1)
 EEAS frifindes.
 2)
 Stéphane de Loecker bærer sine egne omkostninger og betaler de af EEAS afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 291 af 5.10.2013, s. 7.


text:
16.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 14/54
 Sag anlagt den 14. november 2016 — Jean Patou Worldwide mod EUIPO — Emboga (HISPANITAS JOY IS A CHOICE)
 (Sag T-808/16)
 (2017/C 014/64)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Jean Patou Worldwide Ltd (Watford, Det Forenede Kongerige) (ved barrister S. Baran)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Emboga, SA (Petrel, Spanien)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Emboga, SA
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »HISPANITAS JOY IS A CHOICE« — registreringsansøgning nr. 12 789 971
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. juni 2016 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 235/2016-1)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO og den anden part i sagen tilpligtes at betale sagens omkostninger, samt de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling ved EUIPO.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009.


text:
1.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 61/19
 Sag anlagt den 7. januar 2014 — NCG Banco mod Kommissionen
 (Sag T-24/14)
 2014/C 61/35
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: NCG Banco, SA (La Coruña, Spanien) (ved advokaterne J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero og A. Lamadrid de Pablo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den kvalificerer samtlige foranstaltninger, der ifølge afgørelsen udgør det spanske system for finansiel leasing, som ny statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4, der identificerer investorerne i de økonomiske interessegrupper som modtagere af den angivelige støtte og som de eneste adressater for tilbagesøgningspåbuddet.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 4, for så vidt som den anordner tilbagesøgning af den angivelige støtte.
 —
 Den anfægtede afgørelses artikel 4 annulleres, for så vidt som den tager stilling til lovligheden af private kontrakter mellem investorer og andre enheder.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-700/13, Bankia mod Kommissionen.


text:
4.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/29
 Rettens dom af 25. februar 2016 — Puma mod KHIM — Sinda Poland (gengivelse af et dyr)
 (Sag T-692/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærke, der gengiver et dyr - ældre internationale figurmærker, der gengiver en puma - relativ registreringshindring - lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2016/C 118/32)
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Puma SE (Herzogenaurach, Tyskland) (ved advokat P. González Bueno Catalán de Ocón)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Walicka, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Sinda Poland Corporation sp. z o.o. (Varsovie, Polen) (ved advokaterne M. Siciarek, J. Rasiewicz og J. Mrozowski)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. juli 2014 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2214/2013-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Puma SE og Sinda Poland Corporation sp. z o.o.
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 14. juli 2014 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2214/2013-5) annulleres.
 2)
 KHIM bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de af Puma SE afholdte omkostninger, herunder de nødvendige omkostninger afholdt af Puma i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret.
 3)
 Sinda Poland Corporation sp. z o.o. bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de af Puma SE afholdte omkostninger, herunder de nødvendige omkostninger afholdt af Puma i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret.
 (1) EUT C 409 af 17.11.2014.