text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/42
 Sag anlagt den 4. oktober 2011 — Melkveebedrijf Overenk m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-540/11)
 2011/C 347/76
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøgere: Melkveebedrijf Overenk B.V. (Sint Anthonis, Nederlandene), Maatschap Veehouderij Kwakernaak (Oosterwolde, Nederlandene), Mulders Agro VOF (Heerle, Nederlandene), Melkbedrijf Engelen V.O.F. (Grashoek, Nederlandene), Melkveebedrijf de Peel B.V. (Asten, Nederlandene) og M. Moonen (Nederweert, Nederlandene) (ved advokaterne P. Mazel og A. van Beelen)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling.
 —
 Erstatningssøgsmålet efter artikel 340 TEUF tages til følge, og det fastslås, at sagsøgerne er berettiget til en finansiel godtgørelse — som angivet i bilag 13 til 18, og som Kommissionen er forpligtet til at betale — for den skade, der er forvoldt dem som følge af den retsstridige vedtagelse og anvendelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 1468/2006 af 4. oktober 2006 om ændring af forordning (EF) nr. 595/2004 om gennemførelsesbestemmelserne til Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter.
 —
 Subsidiært tages erstatningssøgsmålet efter artikel 340 TEUF til følge, og det fastslås, at sagsøgerne er berettiget til en finansiel godtgørelse — som angivet i bilag 13 til 18, og som Kommissionen er forpligtet til at betale — for den skade, der er forvoldt dem som følge af den retmæssige vedtagelse og anvendelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 1468/2006 af 4. oktober 2006 om ændring af forordning (EF) nr. 595/2004 om gennemførelsesbestemmelserne til Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat fire anbringender.
 1)
 Første anbringende om Kommissionens ansvar uden for kontraktforhold som følge af en retsstridig handling i strid med grundlæggende principper i fællesskabsretten, der består i tilsidesættelsen af proportionalitetsprincippet. Den ændring af systemet for negativ fedtkorrektion i gennemførelsesbestemmelserne til forordning nr. 1788/2003, der fulgte af forordning (EF) nr. 1468/2006 (1), var fra begyndelsen uegnet som et bidrag til opfyldelsen af forordningens mål, nemlig at mindske uligevægten mellem udbud og efterspørgsel på markedet for mælk og mejeriprodukter og de deraf følgende strukturelle overskud, og den omstridte ændring pålægger sagsøgerne en tung og uforholdsmæssig byrde, hvorved forvaltningen af deres bedrifter bringes i fare. Der er dermed sket en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.
 2)
 Andet anbringende om Kommissionens ansvar uden for kontraktforhold som følge af en retsstridig handling i strid med grundlæggende principper i fællesskabsretten, der består i tilsidesættelse af ejendomsretten og retten til fri erhvervsudøvelse som omhandlet i artikel 1 i den første tillægsprotokol til den europæiske menneskerettighedskonvention. Ved vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1468/2006 har Kommissionen med urette antaget, at der lå et legitimt formål i almenvellets interesse til grund for denne ordning, og Kommissionen har samtidig foretaget en ufuldstændig afvejning af de relevante interesser, hvilket må betegnes som en retsstridig handling fra Kommissionens side. Den skade, som sagsøgerne derved er blevet forvoldt og stadig forvoldes, skal derfor erstattes.
 3)
 Tredje anbringende om Kommissionens ansvar uden for kontraktforhold som følge af en retmæssig handling, der tilsidesætter grundsætningen »égalité devant les charges publiques« (ligheden over for offentlige byrder). Den skade, som sagsøgerne er blevet forvoldt og stadig forvoldes som følge af den efter forordning (EF) nr. 1468/2006 tilpassede negative fedtkorrektion, er reel og aktuel og berører sagsøgerne, som særlige kategorier af virksomheder, på uforholdsmæssig vis i forhold til andre virksomheder i samme sektor. Skaden overskrider desuden grænsen for den økonomiske risiko, som er knyttet til den pågældende sektors aktiviteter, uden at den ændringsforordning, som ligger til grund for skaden, er begrundet i en almindelig økonomisk interesse. Følgelig må Den Europæiske Union, eller i det mindste Kommissionen, erstatte denne skade, eller i det mindste kompensere for den på rimelig måde.
 4)
 Fjerde anbringende om Kommissionens ansvar uden for kontraktforhold som følge af en retmæssig handling, der tilsidesætter ejendomsretten og retten til fri erhvervsudøvelse som omhandlet i artikel 1 i den første tillægsprotokol til den europæiske menneskerettighedskonvention. På grundlag af mangelen på et legitimt formål i almenvellets interesse med ændringen af fedtkorrektionen, af tilsidesættelsen af kravet om »fair balance« (rimelig balance) ved vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1468/2006, og af det forhold, at Kommissionen i denne forbindelse har undladt at sørge for en rimelig kompensation med henblik på at forhindre eller godtgøre de berørte producenters af forordningen påvirkede ejendomsret og den dermed forvoldte skade, hæfter Kommissionen i henhold til artikel 340 TEUF for den skade, som er forvoldt og stadig forvoldes sagsøgerne, og som skal gøres til genstand for kompensation.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1468/2006 af 4.10.2006 om ændring af forordning (EF) nr. 595/2004 om gennemførelsesbestemmelserne til Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter (EUT L 274, s. 6).


text:
23.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 389/31
 Rettens dom af 23. september 2015 — Nederlandene mod Kommissionen
 (Forenede sager T-261/13 og T-86/14) (1)
 ((HCPI - forordning (EF) nr. 2494/95 - harmoniserede forbrugerprisindeks til faste skattesatser (HICP-CT) - forordning (EU) nr. 119/2013 - forbrugerprisindeks for ejerboligpriser - forordning (EU) nr. 93/2013 - Eurostat - komitologi - gennemførelsesbestemmelser - forskriftsprocedure med kontrol))
 (2015/C 389/32)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Nederlandene (ved M. Bulterman, J. Langer og B. Koopman, som befuldmægtigede (sag T-261/13) og M. Bulterman og J. Langer, som befuldmægtigede (sag T-86/14))
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved M. Clausen og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 I sag T-261/13, påstand om, principalt, annullation af Kommissionens forordning (EU) nr. 119/2013 af 11. februar 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 2214/96 om harmoniserede forbrugerprisindeks: indsendelse og formidling af delindeks under HCPI, for så vidt angår udarbejdelse af harmoniserede forbrugerprisindeks til faste skattesatser (EUT L 41, s. 1) og, subsidiært, annullation af artikel 1, nr. 2), i forordning nr. 119/2013, og, i sag T-86/14, påstand om, principalt, annullation af Kommissionens forordning (EU) nr. 93/2013 af 1. februar 2013 om detaljerede regler for gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 2494/95 om harmoniserede forbrugerprisindeks for så vidt angår indførelse af ejerboligprisindeks (EUT L 33, s. 14), og, subsidiært, om annullation af artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 93/2013.
 Konklusion
 1)
 I sag T-261/13 annulleres artikel 1, nr. 2), i Kommissionens forordning (EU) nr. 119/2013 af 11. februar 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 2214/96 om harmoniserede forbrugerprisindekser: indsendelse og formidling af delindeks under HCPI, for så vidt angår udarbejdelse af harmoniserede forbrugerprisindeks til faste skattesatser.
 2)
 I sag T-86/14 annulleres artikel 4, stk. 1, i Kommissionens forordning (EU) nr. 93/2013 af 1. februar 2013 om detaljerede regler for gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 2494/95 om harmoniserede forbrugerprisindeks for så vidt angår indførelse af ejerboligprisindeks.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kongeriget Nederlandene afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 189 af 29.6.2013.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
9.6.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vestre Landsret (Danmark) den 27. marts 2007, Skatteministeriet mod Ecco Sko A/S
 (Sag C-165/07)
 (2007/C 129/12)
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Vestre Landsret
 Parter
 Sagsøger: Skatteministeriet
 Sagsøgt: Ecco Sko A/S
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen (1), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2263/2000 af 13. oktober 2000 (2), fortolkes således, at fodtøj, som det af hovedsagen omfattede, skal tariferes som fodtøj med overdel af læder i KN-position 6403, eller som fodtøj med overdel af tekstilmaterialer under KN-position 6404?
 2)
 Er supplerende bestemmelse 1 til kapitel 64 i KN, indsat ved Kommissionens forordning nr. 3800/92 af 23. december 1992 (3) om ændring af Rådets forordning nr. 2658/87, forenelig med bestemmelse 4 litra a) til kapitel 64 i KN?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23.7.1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256, s. 1).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2263/2000 af 13.10.2000 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 264, s. 1). Berigtiget i EFT L 276 af 28.10.2000, s. 92.
 (3) EFT L 384, s. 8.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/22
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 14. december 2005 — FIAMM og FIAMM Technologies mod Rådet og Kommissionen
 (Sag T-69/00) (1)
 (»Fællesskabets erstatningsansvar uden for kontraktforhold - Fællesskabets importordning for bananer uforenelig med Verdenshandelsorganisationens regler (WTO) - De Forenede Staters indførelse af gengældelsesforanstaltninger i form af en tillægstold på importen fra Fællesskabet i henhold til en tilladelse fra WTO - afgørelse fra WTO's Tvistbilæggelsesinstans - juridiske virkninger - Fællesskabets ansvar, når dets organer ikke har begået ulovligheder - årsagsforbindelse - unormalt og særligt tab«)
 (2006/C 48/40)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio SpA (FIAMM) (Montecchio Maggiore, Italien) og Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Technologies, Inc. (FIAMM Technologies) (East haven, Delaware, De Forenede Stater) (ved avocats I. Van Bael, A. Cevese og F. Di Gianni)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved G. Maganza, J. Huber, F. Ruggeri Laderchi og S. Marquardt, som befuldmægtigede) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (først ved P. Kuijper, L. Gussetti, V. di Bucci, C. Brown og E. Righini, dernæst ved P. Kuijper, L. Gussetti, V. Di Bucci og E. Righini, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for de sagsøgte: Kongeriget Spanien (først ved R. Silva de Lapuerta, dernæst ved E. Braquehais Conesa, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Sag med påstand om erstatning om erstatning for det tab, som angiveligt er indtrådt som følge af den af De Forenede Stater indførte tillægstold på import af sagsøgerens stationære akkumulatorer, som blev godkendt af Verdenshandelsorganisationens (WTO) Tvistbilæggelsesinstans, som følge af en konstatering af, at Fællesskabets importordning for bananer er uforenelig med aftaler og memoranda indeholdt i bilag til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen.
 Domskonklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgerne betaler udover deres egne omkostninger Rådets og Kommissionens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Spanien betaler sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 135 af 13.5.2000.


text:
C 7/6 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.1.2004
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling) af 18. november 2003
 i sag C-216/01, Budějovický Budvar, národní podnik mod
 af 20. november 2003
 Rudolf Ammersin GmbH (anmodning om præjudiciel
 afgørelse indgivet af Handelsgericht Wien) (1)
 i sag C-212/01, Margarete Unterpertinger mod Pensions-
 versicherungsanstalt der Arbeiter (anmodning om præju- (»Beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbeteg-
 diciel afgørelse fra Landesgericht Innsbruck) (1) nelser — bilateral konvention mellem en medlemsstat og et
 tredjeland om beskyttelse af dette tredjelands geografiske
 oprindelsesangivelser — artikel 28 EF og 30 EF — forord-
 (Sjette momsdirektiv — fritagelse for behandling af personer ning (EØF) nr. 2081/92 — artikel 307 EF — statssuccession
 som led i udøvelse af lægegerning og dertil knyttede erhverv for så vidt angår traktater«)
 — lægelig sagkyndig vurdering)
 (2004/C 7/09)
 (2004/C 7/08)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: tysk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- gjort i Samling af Afgørelser)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-216/01, angående en anmodning, som Handelsgericht
 Wien (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 I sag C-212/01, angående en anmodning, som Landesgericht Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Budějovický
 Innsbruck (Østrig) i medfør af traktatens artikel 234 EF har Budvar, národní podnik mod Rudolf Ammersin GmbH, at
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 Margarete Unterpertinger mod Pensionsversicherungsanstalt artikel 28 EF, 30 EF og 307 EF samt af Rådets forordning (EØF)
 der Arbeiter, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske
 fortolkningen af artikel 13, punkt A, stk. 1, litra c), i Rådets betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter
 sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering og levnedsmidler (EFT L 208, s. 1), som ændret ved Rådets
 af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – forordning (EF) nr. 535/97 af 17. marts 1997 (EFT L 83,
 Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag s. 3), har Domstolen, sammensat af præsidenten, V. Skouris,
 (EFT L 145, s. 1), samt Domstolens praksis navnlig i dom af afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans (refereren-
 14. september 2000, D. (sag C-384/98, Sml. I, s. 6795), de dommer), C. Gulmann og J.N. Cunha Rodrigues samt
 har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af dommerne dommerne D.A.O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet,
 A. Rosas (refererende dommer), som fungerende formand R. Schingten, N. Colneric og S. von Bahr; generaladvokat:
 for Femte Afdeling, og D.A.O. Edward og A. La Pergola; A. Tizzano; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von
 generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: ekspeditionssek- Holstein, den 18. november 2003 afsagt dom, hvis konklusion
 retær M.-F. Contet, den 20. november 2003 afsagt dom, hvis lyder således:
 konklusion lyder således:
 1) Artikel 28 EF og Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af
 Artikel 13, punkt A, stk. 1, litra c), i Rådets sjette direktiv 77/388/ 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og
 EØF af 17. maj 1997 om harmonisering af medlemsstaternes oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler,
 lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgifts- som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 535/97 af
 system: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at mer- 17. marts 1997, er ikke til hinder for anvendelsen af en
 værdiafgiftsfritagelsen efter denne bestemmelse ikke finder anvendelse bestemmelse i en bilateral traktat, som er indgået mellem en
 på en læges ydelser, der består i at udarbejde en undersøgelsesrapport medlemsstat og et tredjeland, og hvorefter en ren og indirekte
 om en persons sundhedstilstand med henblik på at underbygge eller geografisk oprindelsesangivelse fra dette tredjeland nyder en
 underkende en ansøgning om udbetaling af invalidepension. Den beskyttelse i importmedlemsstaten, der er uafhængig af en
 omstændighed, at den lægesagkyndige er udmeldt af en ret eller en mulig risiko for vildledning, og som gør det muligt at hindre
 pensionsforsikringsanstalt er herved uden betydning. import af en vare, der lovligt er bragt i omsætning i en anden
 medlemsstat.
 (1) EFT C 212 af 28.7.2001. 2) Artikel 28 EF er til hinder for anvendelsen af en bestemmelse i
 en bilateral traktat, som er indgået mellem en medlemsstat og
 et tredjeland, og hvorefter en betegnelse, der i dette land hverken
 direkte eller indirekte henviser til produktets geografiske
 ---pagebreak--- 10.1.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 7/7
 oprindelse, nyder en beskyttelse i importmedlemsstaten, der er straffesag mod Piergiorgio Gambelli m.fl. at opnå en præjudi-
 uafhængig af en mulig risiko for vildledning, og som gør det ciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 43 EF og
 muligt at hindre import af en vare, der lovligt er bragt i 49 EF, har Domstolen, sammensat af præsidenten, V. Skouris,
 omsætning i en anden medlemsstat. afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans og
 J.N. Cunha Rodrigues, samt dommerne D.A.O. Edward (refere-
 3) Artikel 307, stk. 1, EF skal fortolkes således, at den gør det rende dommer), R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric og S. von
 muligt for en ret i en medlemsstat — under forbehold for den Bahr; generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: ekspeditions-
 prøvelse, som den skal foretage, navnlig med hensyn til de sekretær H.A. Rühl, den 6. november 2003 afsagt dom, hvis
 elementer, som fremgår af denne dom — at anvende bestemmel- konklusion lyder således:
 ser i bilaterale traktater som dem, der er omhandlet i hovedsagen,
 der er indgået mellem denne stat og et tredjeland, vedrørende
 beskyttelse af en betegnelse i dette tredjeland, selv hvis disse En national lovgivning, der — under trussel om straf — indeholder
 bestemmelser viser sig at være i strid med EF-traktatens et forbud mod udøvelse af virksomhed med indsamling, modtagelse,
 bestemmelser, fordi der er tale om en forpligtelse, der følger af registrering og videresendelse af tilbud om væddemål, navnlig
 konventioner, som er indgået forud for tidspunktet for den vedrørende sportsbegivenheder, uden en koncession eller tilladelse, der
 pågældende medlemsstats tiltrædelse af Den Europæiske Union. er udstedt af den pågældende medlemsstat, udgør en restriktion for
 Indtil et af de midler, der er nævnt i artikel 307, stk. 2, EF, gør etableringsfriheden og for den frie udveksling af tjenesteydelser i
 det muligt at fjerne eventuelle uoverensstemmelser mellem en medfør af artikel 43 EF, henholdsvis artikel 49 EF. Det tilkommer
 konvention, der er indgået forud for en sådan tiltrædelse, og den forelæggende ret at afgøre, om den nationale lovgivning under
 traktaten, giver artikel 307, stk. 1, EF medlemsstaten mulighed hensyn til den måde, hvorpå den konkret gennemføres, virkelig har de
 for at fortsætte med at anvende en sådan konvention, i det formål, der kunne begrunde den, og om de restriktioner, som den
 omfang den indeholder forpligtelser, som fortsat er folkeretligt pålægger, ikke virker uforholdsmæssige i forhold til disse formål.
 bindende for den.
 (1) EFT C 245 af 1.9.2001.
 (1) EFT C 245 af 1.9.2001.
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 af 6. november 2003 af 25. november 2003
 i sag C-243/01, Piergiorgio Gambelli m.fl. (anmodning om
 i sag C-278/01, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Ascoli
 skaber mod Kongeriget Spanien (1)
 Piceno) (1)
 (»Etableringsret — fri udveksling af tjenesteydelser — (»Traktatbrud — dom, hvorved Domstolen fastslog, at der
 indsamling i en medlemsstat af indsatser i væddemål vedrø- forelå traktatbrud — manglende opfyldelse — artikel 228
 rende sportsbegivenheder og videresendelse via Internettet til EF — økonomiske sanktioner — tvangsbøde — badevands-
 en anden medlemsstat — strafsanktioneret forbud — natio- kvalitet — direktiv 76/160/EØF«)
 nal ordning, der forbeholder visse organer retten til at
 indsamle indsatser i væddemål«)
 (2004/C 7/11)
 (2004/C 7/10)
 (Processprog: spansk)
 (Processprog: italiensk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-278/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 I sag C-243/01, angående en anmodning, som Tribunale di ber (befuldmægtiget: G. Valero Jordana) mod Kongeriget
 Ascoli Piceno (Italien) i medfør af traktatens artikel 234 EF har Spanien (befuldmægtiget: S. Ortiz Vaamonde), angående en
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende påstand om dels, at det fastslås, at Kongeriget Spanien ikke har


text:
7.12.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 305/5
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling) (Femte Afdeling)
 af 17. oktober 2002
 af 17. oktober 2002
 i sag C-208/01, Isabel Parras Medina og Adelina Parras
 i sag C-79/01, Payroll Data Services (Italy), Srl, ADP Medina mod Consejería de Agricultura y Medio Ambiente
 Europe SA og ADP GSI SA (anmodning om præjudiciel de la Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha (anmod-
 afgørelse indgivet af Corte d’appello di Milano) (1) ning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de
 Justicia de Castilla-La Mancha) (1)
 (»Etableringsfrihed — fri udveksling af tjenesteydelser —
 virksomhed bestående i udarbejdelse og trykning af lønsed- (Landbrug — fælles markedsordning — vinsektoren —
 ler«) forordninger (EF) nr. 1294/46 — høst-, produktions- og
 beholdningsanmeldelser — en bedrifts tilsidesættelse af
 anmeldelsesfristen — bedriftens bestyrers dødsfald — force
 (2002/C 305/06) majeure)
 (2002/C 305/07)
 (Processprog: italiensk)
 (Processprog: spansk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-79/01, angående en anmodning, som Corte d’appello
 di Milano (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 Domstolen for i en procedure inden for rammerne af den I sag C-208/01, angående en anmodning, som Tribunal
 frivillige retspleje (giurisdizione volontaria), der er indledt for Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanien) i medfør
 denne ret af Payroll Data Services (Italy), Srl, ADP Europe SA af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for
 og ADP GSI SA, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende nævnte ret verserende sag, Isabel Parras Medina og Adelina
 fortolkningen af artikel 43 EF og 49 EF, har Domstolen (Femte Parras Medina mod Consejería de Agricultura y Medio Ambien-
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og te de la Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha, at opnå
 dommerne C. W. A. Timmermans (refererende dommer), en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 12
 D. A. O. Edward, P. Jann og S. von Bahr; generaladvokat: i Kommissionens forordning (EF) nr. 1294/96 af 4. juli 1996
 J. Mischo; justitssekretær: fuldmægtig M.-F. Contet, den 17. ok- om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF)
 tober 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: nr. 822/87 for så vidt angår høst-, produktions- og behold-
 ningsanmeldelser inden for vinsektoren (EFT L 166 af
 5.7.1996, s. 14), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat
 af afdelingsformanden, M. Wathelet og dommerne P. Jann
 Artikel 43 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for
 bestemmelser i en medlemsstat, hvorefter virksomheder med mindre (refererende dommer) og A. Rosas; generaladvokat: C. Stix-
 end 250 ansatte, som vil overlade udarbejdelse og trykning af Hackl; justitssekretær: R. Grass, den 17. oktober 2002 afsagt
 lønsedler til eksterne centre for databehandling, kun kan gøre brug af dom, hvis konklusion lyder således:
 de centre, der er oprettet og udelukkende består af personer, der er
 optaget i registrene over visse erhverv i denne medlemsstat, mens
 virksomheder med mere end 250 ansatte i henhold til de samme Artikel 12 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1294/96 af 4. juli
 bestemmelser kan overlade sådanne opgaver til eksterne centre for 1996 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF)
 nr. 822/87 for så vidt angår høst-, produktions- og beholdningsan-
 databehandling blot på den betingelse, at de bistås af en eller flere af
 de nævnte personer. meldelser inden for vinsektoren skal fortolkes således:
 — Bestemmelsens force majeure-begreb er ikke begrænset til
 absolut umulighed, men skal forstås som omfattende helt
 ( 1) EFT C 108 af 7.4.2001.
 usædvanlige, uforudsigelige og uden for den pågældende er-
 hvervsdrivendes vilje liggende omstændigheder, hvis følger trods
 enhver udvist agtpågivenhed kun ville have kunnet undgås ved
 helt uforholdsmæssige opofrelser.
 ---pagebreak--- C 305/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.12.2002
 — Det påhviler den erhvervsdrivende at godtgøre, at betingelserne under den datobaserede eksportordning kan indledes i henhold
 for force majeure foreligger, og den nationale ret at efterprøve, til artikel 6, stk. 5, i Rådets beslutning 98/256/EF (EFT L 195,
 om de fremførte faktiske omstændigheder er korrekte og vurdere, s. 42), samt om fortolkningen af fællesskabsretten, navnlig
 om den erhvervsdrivende under hensyn hertil har udvist den artikel 30 EF, har Domstolen, sammensat af præsidenten,
 fornødne agtpågivenhed med henblik på at overholde anmeldel- G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene J.-P. Puissochet,
 sesfristerne i fællesskabsbestemmelserne. M. Wathelet og R. Schintgen samt dommerne C. Gulmann,
 D. A. O. Edward, P. Jann, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric,
 — Et dødsfald, der rammer enebestyreren af en familievirksomhed, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues og A. Rosas (refererende
 der drives i form af sameje (»comunidad de bienes«) kan, når dommer); generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: ekspedi-
 denne var nært beslægtet med dette samejes medlemmer, tionssekretær L. Hewlett, den 22. oktober 2002 afsagt dom,
 principielt anses for et tilfælde af force majeure. hvis konklusion lyder således:
 ( 1) EFT C 227 af 11.8.2001.
 1) En medlemsstat, der er adressat for Kommissionens beslutning
 98/692/EF af 25. november 1998 om ændring af beslutning
 98/256/EF, for så vidt angår visse hasteforanstaltninger
 til beskyttelse mod bovin spongiform encephalopati, og for
 Kommissionens beslutning 1999/514/EF af 23. juli 1999
 om fastsættelse af den dato, på hvilken forsendelse af kvægpro-
 dukter fra Det Forenede Kongerige under den datobaserede
 DOMSTOLENS DOM eksportordning kan indledes i henhold til artikel 6, stk. 5, i
 Rådets beslutning 98/256/EF, og som ikke har anfægtet
 gyldigheden af disse beslutninger inden for den i artikel 230,
 af 22. oktober 2002 stk. 5, EF fastsatte frist, kan ikke efterfølgende under en sag
 anlagt mod denne medlemsstat ved en national domstol gøre
 i sag C-241/01, National Farmers’ Union mod Secrétariat gældende, at beslutningerne er ugyldige.
 général du gouvernement (anmodning om præjudiciel
 afgørelse indgivet af Conseil d’État) ( 1)
 (»Landbrug — bekæmpelse af bovin spongiform encephalo- 2) Da Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om
 pati — beslutning 98/692/EF og 1999/514/EF om ophævelse veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på
 af embargoen mod kvægprodukter fra Det Forenede Kongeri- gennemførelse af det indre marked og beslutning 98/256, som
 ge — muligheden for, at en medlemsstat, som er adressat for affattet ved beslutning 98/692, fastsætter de nødvendige regler
 disse beslutninger, kan anfægte beslutningernes gyldighed til beskyttelse af folkesundheden efter genoptagelse af eksporten
 efter udløbet af søgsmålsfristerne eller påberåbe sig arti- af oksekød fra Det Forenede Kongerige til de øvrige medlemssta-
 kel 30 EF med henblik på at undlade at afslutte embargoen«) ter og fastsætter en fællesskabsprocedure for kontrol af beslut-
 ningens overholdelse samt en procedure for revision af beslutnin-
 gen på baggrund af nye videnskabelige oplysninger, og da
 (2002/C 305/08) direktivet og beslutningen fastsætter den retlige ramme for
 vedtagelse af beskyttelsesforanstaltninger fra en bestemmelses-
 medlemsstats side med henblik på beskyttelse af folkesundheden,
 (Processprog: fransk) kan en medlemsstat ikke påberåbe sig artikel 30 EF for at
 hindre genoptagelsen af import til dens område af oksekød fra
 Det Forenede Kongerige, som sker i overensstemmelse med
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- beslutning 98/256, som ændret ved beslutning 98/692, og
 gjort i Samling af Afgørelser) beslutning 1999/514.
 I sag C-241/01, angående en anmodning, som Conseil d’État
 (Frankrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 for i den for nævnte ret verserende sag, National Farmers’ (1 ) EFT C 245 af 1.9.2001.
 Union mod Secrétariat général du gouvernement, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende gyldigheden af Kommissio-
 nens beslutning 98/692/EF af 25. november 1998 om ændring
 af beslutning 98/256/EF, for så vidt angår visse hasteforanstalt-
 ninger til beskyttelse mod bovin spongiform encephalopati
 (EFT L 328, s. 28), og af Kommissionens beslutning 1999/
 514/EF af 23. juli 1999 om fastsættelse af den dato, på hvilken
 forsendelse af kvægprodukter fra Det Forenede Kongerige


text:
3.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/21
 Sag anlagt den 29. november 2011 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-127/11)
 2012/C 65/39
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne P. Nelissen Grade og G. Leblanc)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AD/177/10.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Udvælgelseskomitéens afgørelse af 3. februar 2011 om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AD/177/10 annulleres.
 —
 Udvælgelseskomitéens afgørelse af 4. april 2011, der bekræfter dens afgørelse af 3. februar 2011 om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AD/177/10 annulleres.
 —
 EPSO’s afgørelse af 29. august 2011 om at afslå den klage, sagsøgeren har indgivet i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
4.5.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 109/5
 s. 1), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af formanden Fidelsberger (sag C-523/99), GWP Gewerbeparkentwicklung
 for Anden Afdeling, N. Colneric (refererende dommer), som GmbH, Johann Lindner og Emma Lindner (sag C-524/99),
 fungerende formand for Sjette Afdeling, og dommerne C. Gul- mod Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg, Grund-
 mann, R. Schintgen, V. Skouris og J.N. Cunha Rodrigues; verkehrslandeskommission des Landes Salzburg, at opnå en
 generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: fuld- præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 56
 mægtig L. Hewlett, den 7. marts 2002 afsagt dom, hvis EF-60 EF, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af
 konklusion lyder således: formanden for Anden Afdeling, N. Colneric, som fungerende
 formand for Sjette Afdeling, og dommerne C. Gulmann,
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. J.-P. Puissochet (refererende dommer), R. Schintgen og V. Skou-
 ris; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: ekspedi-
 2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger. tionssekretær H.A. Rühl, den 5. marts 2002 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 (1) EFT C 299 af 16.10.1999.
 Artikel 56 EF-60 EF
 — er ikke til hinder for en procedure om afgivelse af forudgående
 erklæring som den, der er fastsat i ordningen for erhvervelse af
 faste ejendomme i henhold til Salzburger Grundverkehrsgesetz
 DOMSTOLENS DOM 1997
 — er til hinder for en procedure om indhentning af forudgående
 (Sjette Afdeling) tilladelse som den, der er fastsat i samme ordning.
 af 5. marts 2002
 (1) EFT C 79 af 18.3.2000.
 i de forenede sager C-515/99, C-519/99 — C-524/99 og
 C-526/99 — C-540/99, Hans Reisch m.fl. mod Bürgermei-
 ster der Landeshauptstadt Salzburg, Grundverkehrsbeauf-
 tragter des Landes Salzburg, Grundverkehrslandeskom-
 mission des Landes Salzburg (anmodninger om præjudici-
 el afgørelse fra Unabhängiger Verwaltungssenat Salz-
 DOMSTOLENS DOM
 burg) (1)
 (»Frie kapitalbevægelser — artikel 56 EF — procedure for (Femte Afdeling)
 afgivelse af erklæring og forudgående tilladelse til erhvervel-
 se af byggegrunde — rent intern situation — foreligger af 27. februar 2002
 ikke«)
 i sag C-6/00 Abfall Service AG (ASA) mod Bundesminister
 (2002/C 109/07) für Umwelt, Jugend und Familie (anmodning om præjudi-
 ciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof (1)
 (Processprog: tysk)
 (»Miljø — affald — forordning (EØF) nr. 259/93 om
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- overførsel af affald — afsendelsesmyndigheds kompetence
 gjort i Samling af Afgørelser) til at kontrollere angivelsen af overførslens formål (nyttiggø-
 relse eller bortskaffelse) og til at modsætte sig en overførsel,
 hvis angivelse ikke er korrekt — direktiv 75/442/EØF om
 I de forenede sager C-515/99, C-519/99 — C-524/99 og affald — kvalificering af affaldsdeponering i en nedlagt
 C-526/99 — C-540/99, angående anmodninger, som Unab- mine«)
 hängiger Verwaltungssenat Salzburg (Østrig) i medfør af
 artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i de for nævnte (2002/C 109/08)
 ret verserende sager, Hans Reisch (sag C-515/99), Walter Riedl
 (sag C-527/99), Alexander Hacker (sag C-528/99), Gerhard (Processprog: tysk)
 Eckert (sag C-529/99), Franz Gstöttenbauer (sag C-530/99),
 Helmut Hechwarter (sag C-531/99), Alois Bixner (sag
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 C-532/99), Geza Aumüller (sag C-533/99), Berthold Garste-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 nauer (sagerne C-534/99 og C-536/99), Robert Eder (sag
 C-535/99), Hartmut Ramsauer (sagerne C-537/99 og
 C-538/99), Harald Kronberger (sag C-539/99), Erich Morianz
 (sag C-540/99), mod Bürgermeister der Landeshauptstadt I sag C-6/00, angående en anmodning, som Verwaltungsge-
 Salzburg, Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg, og richtshof (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 Anton Lassacher, Heinz Schäfer (sag C-519/99), Dertnig Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Abfall
 GmbH & Co. KG, Heinrich Reutter (sag C-520/99), Francesco Service AG (ASA) mod Bundesminister für Umwelt, Jugend
 Branka (sag C-521/99), Neubau GmbH, Baumeister Bogensber- und Familie, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 ger GmbH & Co. KG (sagerne C-522/99 og C-526/99), Peter fortolkningen af Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af
 ---pagebreak--- C 109/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.5.2002
 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel DOMSTOLENS DOM
 af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (EFT
 L 30, s. 1), som ændret ved Kommissionens beslutning
 98/368/EF af 18. maj 1998 (EFT L 165, s. 20), og af Rådets
 af 26. februar 2002
 direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (EFT L 194,
 s. 39), som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts
 1991 (EFT L 78, s. 32), og ved Kommissionens beslutning
 96/350/EF af 24. maj 1996 (EFT L 135, s. 32), har Domstolen i sag C-23/00 P, Rådet for Den Europæiske Union mod
 (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH m.fl.(1)
 og dommerne S. von Bahr og A. La Pergola (refererende
 dommer); generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: afde-
 lingschef D. Louterman-Hubeau, den 27. februar 2002 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således: (»Appel — formalitet — påstand om delvis ophævelse af en
 af Retten afsagt dom, i det omfang det heri fastslås, at det er
 ufornødent at træffe afgørelse om en formalitetsindsigelse
 over for et søgsmål, hvori Retten frifinder sagsøgte efter
 prøvelse af realiteten«)
 1) Det følger af den ordning, som er indført ved Rådets forordning
 (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og
 kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det
 Europæiske Fællesskab, som ændret ved Kommissionens beslut- (2002/C ===/09)
 ning 98/368/EF af 18. maj 1998,
 (Processprog: engelsk)
 — at den kompetente afsendelsesmyndighed i henhold til
 forordningens artikel 2, litra c), har kompetence til at
 kontrollere, om en påtænkt overførsel, der i anmeldelsen (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 er angivet som »en overførsel af affald til nyttiggørelse«, gjort i Samling af Afgørelser)
 reelt svarer til denne angivelse, og
 — at den pågældende myndighed, hvis denne angivelse ikke
 er korrekt, kan modsætte sig overførslen ved at fremsætte
 en indsigelse baseret på denne urigtige angivelse inden for I sag C-23/00 P, Rådet for Den Europæiske Union (befuldmæg-
 den frist, der er fastsat ved forordningens artikel 7, stk. 2. tigede: M. Sims-Robertson og I. Dı́ez Parra), angående appel
 af dom afsagt den 1. december 1999 af De Europæiske
 Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i de
 forenede sager T-125/96 og T-152/96, Boehringer mod Rådet
 2) Affaldsdeponering i en nedlagt mine udgør ikke nødvendigvis
 og Kommissionen (Sml. II, s. 3427), hvori der er nedlagt
 en bortskaffelsesoperation i henhold til bilag II A, punkt D 12,
 påstand om delvis ophævelse af denne dom, de andre parter i
 til Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald,
 appelsagen: Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH, C.H. Bo-
 som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts
 ehringer Sohn, Ingelheim am Rhein (Tyskland) (avocats:
 1991, og ved Kommissionens beslutning 96/350/EF af
 D. Waelbroeck og D. Fosselard), Kommissionen for De Euro-
 24. maj 1996.
 pæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: X. Lewis), Fédération
 européenne de la santé animale (Fedesa), Bruxelles (Belgien),
 En sådan deponering skal vurderes i hvert enkelt tilfælde (avocat: A. Vandencasteele), Stichting Kwaliteitsgarantie
 med henblik på at fastslå, hvorvidt det drejer sig om en Vleeskalverensector (SKV), Haag (Nederlandene) (avocats:
 bortskaffelsesoperation eller om en nyttiggørelsesoperation i G. van der Wal og L. Parret) og Det Forenede Kongerige
 direktivets forstand. Storbritannien og Nordirland (befuldmægtiget: G. Amodeo,
 bistået af D. Lloyd Jones, QC), har Domstolen, sammensat af
 præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene
 En sådan deponering udgør en nyttiggørelse, såfremt den P. Jann, F. Macken og N. Colneric samt dommerne A. La
 primært har til formål, at affald kan opfylde en effektiv funktion Pergola (refererende dommer), J.-P. Puissochet, M. Wathelet,
 ved at erstatte anvendelsen af andre materialer, som ellers skulle R. Schintgen og V. Skouris; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo
 have været anvendt i dette øjemed. Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 26. februar 2002 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således:
 (1) EFT C 79 af 18.3.2000. 1) Appellen afvises.
 2) Rådet for Den Europæiske Union betaler de omkostninger, der
 er afholdt af Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH og af
 C.H. Boehringer.


text:
24.10.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 327/23
 Richard Luff, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem- 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 bourg hos advokat Freddy Brausch, 11, rue Goethe, mod des.
 Rådet for Den Europñiske Union (befuldmñgtigede: Anto-
 nio Tanca, Hans-Jürgen Rabe og Georg M. Berrisch),
 angående en påstand om annullation af Rådets forordning 2) Sagsùgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (EF) nr. 648/96 af 28. marts 1996 om indfùrelse af en
 endelig antidumpingtold på importen af cykler med oprin- (1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 delse i Indonesien, Malaysia og Thailand og om endelig
 opkrñvning af den midlertidige told (EFT L 91 af
 12.4.1996, s. 1), har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne
 R. García-Valdecasas, K. Lenaerts, J. D. Cooke og M. Jae-
 ger; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr B. Pastor, den
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 17. juli 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 den 16. september 1998
 i sag T-215/97, Sari Kristiina Jouhki mod Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 1) Rådet for Den Europñiske Union frifindes.
 (Tjenestemñnd Ð meddelelse om udvñlgelsesprùve Ð
 ikke adgang til udvñlgelsesprùven)
 (98/C 327/42)
 2) Sagsùgeren betaler samtlige sagens omkostninger.
 (Processprog: finsk)
 ( ) EFT C 318 af 26.10.1996.
 1
 I sag T-215/97, Sari Kristiina Jouhki, Pyhäjärvi (Finland),
 ved advokat Harri Ojala, Oulu, mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Esa Paasi-
 virta), angående en påstand om annullation af den afgù-
 relse, som udvñlgelseskomiteÂen for udvñlgelsesprùve
 KOM/B/973 har truffet om ikke at give sagsùgeren adgang
 til udvñlgelsesprùven, har Retten (Fjerde Afdeling), sam-
 mensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne K.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 Lenaerts og J. D. Cooke; justitssekretñr: fuldmñgtig A.
 den 15. september 1998 Mair, den 16. september 1998 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 i sag T-142/97, EugeÂnio Branco Ld.a mod Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 (Annullationssùgsmål Ð Den Europñiske Socialfond Ð des.
 nedsñttelse af tilskud Ð medlemsstatens attestering Ð fejl
 i bedùmmelsen af de faktiske forhold Ð berettiget forvent- 2) Hver part bñrer sine omkostninger.
 ning Ð retssikkerhed Ð proportionalitet)
 (98/C 327/41) (1) EFT C 357 af 22.11.1997.
 (Processprog: portugisisk)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 20. juli 1998
 I sag T-142/97, EugeÂnio Branco Ld.a, Lissabon, ved advo-
 kat Bolota Belchior, Vila Nova de Gaia, og med valg i sag T-61/96, JoseÂ Francisco Meoro AvileÂs mod Kommis-
 adresse i Luxembourg hos advokat Jacques Schroeder, 6, sionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 rue Heine, mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- (Meddelelse om udvñlgelsesprùve Ð ikke indgivet ansùg-
 skaber (befuldmñgtigede: Maria Teresa Figueira og Knut ning Ð annullationssùgsmål Ð afvisning)
 Simonsson), angående en påstand om annullation af Kom-
 missionens beslutning K(96) 3170 af 16. december 1996 (98/C 327/43)
 om at nedsñtte et tilskud, der var ydet sagsùgeren af Den
 Europñiske Socialfond, har Retten (Tredje Afdeling), sam- (Processprog: spansk)
 mensat af afdelingsformanden, V. Tiili, samt dommerne
 C. P. BrieÈt og A. Potocki; justitssekretñr: ekspeditionsse-
 kretñr Blanca Pastor, den 15. september 1998 afsagt dom, I sag T-61/96, JoseÂ Francisco Meoro AvileÂs, teknisk indu-
 hvis konklusion lyder således: striel ingeniùr, Alcantarilla (Spanien), ved advokat Ramón
 ---pagebreak--- C 327/24 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 24.10.98
 MareÂs Salvador, Madrid, og med valgt adresse i Luxem- tale sagsùgeren dagpenge i henhold til artikel 10 i bilag VII
 bourg hos advokatfirmaet Lorang et AssocieÂs, 51, rue til vedtñgten i hele hans prùvetid og en måned efter prùve-
 Albert 1er, mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- tidens udlùb, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af
 skaber (befuldmñgtigede: Ana Maria Alves Vieira og afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne K. Lenaerts
 Blanca VilaÂ Costa), hvori der er nedlagt påstand dels om, og J. D. Cooke; justitssekretñr: H. Jung, den 20. august
 at meddelelserne om de generelle udvñlgelsesprùver EUR/ 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 LA/97 og EUR/LA/98 (EFT C 62 A af 1.3.1996) annulle-
 res i medfùr af EF-traktatens artikel 173, stk. 4, dels om,
 at Kommissionen tilpligtes at ñndre sin vejledning for
 ansùgere, der ùnsker at deltage i en interinstitutionnel
 udvñlgelsesprùve eller en generel udvñlgelsesprùve Ð 1) Regionsudvalget frifindes, da sagen er åbenbart ugrun-
 navnlig ñndring af den vejledning, som fùlger med medde- det.
 lelser om udvñlgelsesprùver Ð samt annullation af andre
 af de offentliggjorte regler for adgang til stillinger ved De
 Europñiske Fñllesskabers institutioner, med den fùlge, at
 eksamensbeviset som teknisk ingeniùr (»Ingeniería TeÂc- 2) Hver part bñrer sine omkostninger.
 nica«) nñvnes blandt »de nationale uddannelsesbeviser,
 der giver adgang til de generelle udvñlgelsesprùver«, har
 Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman- (1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 den, J. Azizi, og dommerne R. García-Valdecasas og M.
 Jaeger; justitssekretñr: H. Jung, den 20. juli 1998 afsagt
 kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1) Sagen afvises.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 2) Sagsùgeren betaler sagens omkostninger. den 19. august 1998
 i sag T-160/97, Hans Gevaert mod Kommissionen for De
 (1) EFT C 180 af 22.6.1996. Europñiske Fñllesskaber (1)
 (Tjenestemñnd Ð dom fra Retten Ð ansùgning om
 ñndret indplacering i lùnklasse Ð påstand om afvisning
 Ð vñsentlig ny omstñndighed Ð formaliteten)
 (98/C 327/45)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 20. august 1998 (Processprog: fransk)
 i sag T-132/97, Michael Collins mod Den Europñiske
 Unions Regionsudvalg (1)
 (Tjenestemñnd på prùve Ð dagpenge Ð varighed Ð I sag T-160/97, Hans Gevaert, tjenestemand i Kommissio-
 åbenbart ugrundet sag) nen for De Europñiske Fñllesskaber, Merelbeke (Belgien),
 ved advokat Nicolas LhoeÈst, Bruxelles, og med valgt
 (98/C 327/44)
 adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30,
 rue de Cessange, mod Kommissionen for De Europñiske
 Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Gianluigi Valsesia og
 Christine Berardis-Kayser), angående en påstand om
 (Processprog: engelsk)
 annullation af Kommissionens afgùrelse af 26. august
 1996 om ikke at imùdekomme sagsùgerens ansùgning om
 ñndret indplacering i lùnklasse, har Retten (Fùrste Afde-
 ling), sammensat af prñsidenten, B. Vesterdorf, og dom-
 I sag T-132/97, Michael Collins, tjenestemand ved Den merne J. Pirrung og P. Mengozzi; justitssekretñr: H. Jung,
 Europñiske Unions Regionsudvalg, Bruxelles, ved advokat den 19. august 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 Vassilis N. Akritidis, Athen og solicitor Jonathan R. Bran- således:
 ton, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 ArseÁne Kronshagen, 12, boulevard de la Foire, mod
 Den Europñiske Unions Regionsudvalg (befuldmñgtiget:
 Nicholas Forwood), angående en påstand om annullation
 af en afgùrelse truffet af Regionsudvalget om ikke at udbe- 1) Sagen afvises.


text:
19.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/12
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato — Sezione Seconda (Italien) den 24. januar 2011 — Pioneer Hi-Bred Italia Srl mod Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali
 (Sag C-36/11)
 2011/C 89/22
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato — Sezione Seconda
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Pioneer Hi-Bred Italia Srl
 Sagsøgt: Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 26 i direktiv 2001/18/EF (1) sammenholdt med henstilling 2003/556/EF (2) og 2010/200/1 (3) i tilfælde, hvor en medlemsstat gør udstedelsen af en tilladelse til at dyrke GMO’er, selv om de er opført i den fælles europæiske sortsliste, betinget af, at der udstedes foranstaltninger af generel karakter, der anses for egnede til at sikre sameksistens mellem konventionelle og økologiske afgrøder, fortolkes således, at i overgangsperioden inden vedtagelsen af disse foranstaltninger af generel karakter: a) skal tilladelsen udstedes, for så vidt der er tale om GMO’er, der er opført i den fælles europæiske sortsliste, b) skal behandlingen af ansøgningen udskydes, indtil der er blevet vedtaget generelle foranstaltninger, c) skal tilladelsen udstedes under forudsætning af, at der tages skridt med henblik på i det konkrete tilfælde at undgå, at de tilladte genetisk modificerede afgrøder — omend utilsigtet — kommer i kontakt med andre konventionelle og økologiske afgrøder i området?
 (1) EFT 2001, L 106, s. 1.
 (2) EUT 2003, L 189, s. 36.
 (3) EUT 2010, C 200, s. 1.


text:
21.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 146/5
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 (Sjette Afdeling)
 af 8. maj 2003
 af 8. maj 2003
 i sag C-438/00, Deutscher Handballbund eV mod Maros
 Kolpak (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af
 Oberlandesgericht Hamm) ( 1) i sag C-15/01, Paranova Läkemedel AB m.fl. mod Läkeme-
 delsverket (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet
 (»Forbindelser udadtil — associeringsaftale mellem Fælles- af Regeringsrätten) (1)
 skaberne og Slovakiet — artikel 38, stk. 1 — arbejdskraftens
 frie bevægelighed — forbud mod forskelsbehandling —
 håndbold — begrænsning af det antal professionelle spillere (»Fortolkning af artikel 28 EF og 30 EF — lægemidler —
 fra tredjelande, som kan sættes på holdet i et sportsforbunds tilbagekaldelse af parallelimporttilladelsen som følge af, at
 mesterholdskampe«) indehaveren af markedsføringstilladelsen for referencepro-
 duktet har givet afkald på denne«)
 (2003/C 146/07)
 (2003/C 146/08)
 (Processprog: tysk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Processprog: svensk)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-438/00, angående en anmodning, som Oberlandesge-
 richt Hamm (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet
 til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 Deutscher Handballbund eV mod Maros Kolpak, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 38,
 I sag C-15/01, angående en anmodning, som Regeringsrätten
 stk. 1, i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem
 (Sverige) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 De Europæiske Fællesskaber og medlemsstaterne på den ene
 for i den for nævnte ret verserende sag, Paranova Läkemedel
 side og Den Slovakiske Republik på den anden side, som er
 AB, Farmagon A/S, Medartuum AB, Net Pharma KG AB,
 godkendt på Fællesskabernes vegne ved Rådets og Kommissio-
 Orifarm AB, Trans Euro Medical AB, Cross Pharma AB,
 nens afgørelse 94/909/EKSF, EF, Euratom af 19. december
 MedImport Scandinavia AB mod Läkemedelsverket, at opnå
 1994 (EFT L 359, s. 1), har Domstolen (Femte Afdeling),
 en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 28
 sammensat af D.A.O. Edward som fungerende afdelingsfor-
 EF og 30 EF, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af
 mand og dommerne A. La Pergola (refererende dommer),
 afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dommerne C. Gul-
 P. Jann, S. von Bahr og A. Rosas; generaladvokat: C. Stix-Hackl;
 mann (refererende dommer), F. Macken, N. Colneric og
 justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 8. maj
 J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekre-
 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 tær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 8. maj 2003 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således:
 Artikel 38, stk. 1, første led, i Europaaftalen om oprettelse af en
 associering mellem De Europæiske Fællesskaber og medlemsstaterne
 på den ene side og Den Slovakiske Republik på den anden side, som Artikel 28 EF og 30 EF er til hinder for nationale bestemmelser,
 blev undertegnet i Luxembourg den 4. oktober 1993 og godkendt på hvorefter tilbagekaldelse af en markedsføringstilladelse for reference-
 Fællesskabernes vegne ved Rådets og Kommissionens afgørelse 94/ produktet efter anmodning fra indehaveren heraf alene af denne
 909/EKSF, EF, Euratom af 19. december 1994, skal fortolkes grund indebærer en tilbagekaldelse af parallelimporttilladelsen for det
 således, at den er til hinder for, at et sportsforbund i en medlemsstat omhandlede lægemiddel. Traktatbestemmelserne er derimod ikke til
 anvender en af forbundet vedtaget bestemmelse på en professionel hinder for begrænsninger i parallelimporten af det omhandlede
 spiller af slovakisk nationalitet, som er lovligt beskæftiget af en klub lægemiddel, hvis der er en reel risiko for menneskers sundhed som
 i samme medlemsstat, hvorefter klubberne ved mesterskabs- og følge af, at lægemidlet bibeholdes på indførselsmedlemsstatens
 pokalkampe kun må indsætte et begrænset antal spillere fra marked.
 tredjelande, som ikke er parter i aftalen om Det Europæiske
 Økonomiske Samarbejdsområde.
 (1 ) EFT C 79 af 10.3.2001.
 ( 1) EFT C 61 af 24.2.2001.


text:
19.7.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/19
 3. Hvorledes skal man fortolke kravet om, at brugen er Sag anlagt den 5. juni 2003 af Kommissionen for De
 »nødvendig« for at angive anvendelsen af en vare? Kan Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene
 nødvendighedskriteriet være opfyldt, selv om det er
 muligt at angive denne anvendelse uden udtrykkeligt at
 (Sag C-241/03)
 henvise til en tredjemands varemærke, f.eks. ved kun at
 henvise til det tekniske princip for varens funktion?
 Hvilken relevans har herved den omstændighed, at anven- (2003/C 171/28)
 delsesformålet måske er vanskeligere at forstå for forbru-
 gerne, hvis der ikke udtrykkeligt henvises til tredjemands
 varemærke?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 5. juni
 4. Hvilke omstændigheder skal der tages hensyn til ved 2003 anlagt sag mod Kongeriget Nederlandene af Kommissio-
 vurderingen af overholdelsen af redelig markedsførings- nen for De Europæiske Fællesskaber ved G. Zavvos og W. Wils,
 skik? Udgør angivelsen af tredjemands varemærke i som befuldmægtigede.
 forbindelse med markedsføringen af ens egen vare en
 henvisning til den omstændighed, at den markedsfør-
 endes egen vare kvalitetsmæssigt, teknisk og med hensyn Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 til dens andre egenskaber svarer til den vare, som angives
 ved tredjemands varemærke? — Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og
 5. Berører det den lovlige karakter af brugen af en tredje- Rådets direktiv 2000/26/EF af 16. maj 2000 om indbyr-
 mands varemærke, at den erhvervsdrivende, som henviser des tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om an-
 til tredjemandens varemærke, også — foruden en reserve- svarsforsikring for motorkøretøjer og om ændring af
 del eller tilbehør — markedsfører et eget produkt, som Rådets direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (Fjerde mo-
 denne reservedel eller tilbehør er bestemt til at anvendes torkøretøjsforsikringsdirektiv) (1), idet det ikke har vedta-
 med? get de love og administrative bestemmelser, der er
 nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald
 ( 1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 1. ikke har underrettet Kommissionen herom.
 — Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 se afsagt den 5. maj 2003 af Juzgado de 1 a Instancia nr. 35,
 Barcelona, i sagen QDQ MEDIA SA mod Alejandro
 Omedas Lecha Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 20. juli
 2002.
 (Sag C-235/03)
 (1 ) EFT 2000 L 181, s. 65.
 (2003/C 171/27)
 Ved kendelse af 5. maj 2003, indgået til Domstolens Justitskon-
 tor den 2. juni 2003, har Juzgado de 1a Instancia nr. 35,
 Barcelona, i sagen QDQ MEDIA SA mod Alejandro Omedas
 Lecha, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: Sag anlagt den 6. juni 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 Er det inden for rammerne af den beskyttelse, der tilkommer
 kreditor i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (Sag C-243/03)
 2000/35/EF af 29. juni 2000 om bekæmpelse af forsinket
 betaling i handelstransaktioner ( 1), muligt at anse udgifter til
 (2003/C 171/29)
 advokat og procesfuldmægtig i forbindelse med en summarisk
 proces til opnåelse af et eksekutionsfundament til brug for
 inddrivelse af gælden, for at være omkostninger ved inddri-
 velsen?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 6. juni
 2003 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen
 ( 1) EFT L 200 af 8.8.2000, s. 35. for De Europæiske Fællesskaber ved E. Traversa, som befuld-
 mægtiget, bistået af avocat N. Coutrelis, og med valgt adresse i
 Luxembourg.
 ---pagebreak--- C 171/20 DA Den Europæiske Unions Tidende 19.7.2003
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 10. juni 2003 af Den Franske Republik
 mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske
 1. Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat de Union
 forpligtelser, der påhviler den i henhold til fællesskabsret-
 ten, særlig artikel 17 og 19 i Rådets sjette direktiv
 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af (Sag C-244/03)
 medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter —
 Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregnings-
 grundlag ( 1), idet den har indført en særregel, som begræn- (2003/C 171/30)
 ser den fradragsberettigede merværdiafgift ved køb af
 investeringsgoder, såfremt disse goder er blevet finansieret
 ved hjælp af tilskud.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 10. juni
 2. Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 2003 anlagt sag mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den
 ninger.
 Europæiske Union af Den Franske Republik ved F. Alabrune,
 G. de Bergues og Ch. Lemaire, som befuldmægtigede, og med
 valgt adresse i Luxembourg.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den Franske Republik har nedlagt følgende påstande:
 Artikel 17-20 i sjette direktiv vedrører ordningen om afgifts-
 pligtige personers ret til fradrag i merværdiafgiften. Afgiftsplig-
 tige personer, som både udfører transaktioner, der giver ret — Artikel 1, nr. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv
 til fradrag, og ikke-fradragsberettigede transaktioner, kan i 2003/15/EF ( 1) af 27. februar 2003 annulleres, for så vidt
 afgiftsbeløb, der påhviler dem for afgiftspligtige transaktioner, som den indsætter en ny artikel 4a i Rådets direktiv 76/
 fradrage afgiftsbeløb erlagt for goder eller tjenesteydelser 768/EØF ( 2) om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstater-
 inden for grænserne af en pro rata-sats, der beregnes i nes lovgivning om kosmetiske midler
 overensstemmelse med den fremgangsmåde, der er fastlagt i
 artikel 19. — Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union
 tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 På betingelser, der ikke er fastsat i sjette direktiv, begrænser
 den franske lovgivning retten til at fradrage merværdiafgift for
 goder, der er finansieret gennem tilskud. Den ordning, som
 den franske lovgivning indfører for afgiftspligtige personer, Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 der udfører blandede transaktioner, afskærer nemlig retten til
 fradrag for merværdiafgift erlagt ved køb af et investeringsgode,
 for så vidt angår den del af købesummen, der er finansieret
 Artikel 4a i direktiv 76/768/EØF, som blev indsat ved artikel 1,
 ved tilskud, såfremt den tilskudsfinansierede del ikke slår
 nr. 2, i direktiv 2003/15/EF, forbyder markedsføring af
 igennem i prisen for de afgiftspligtige transaktioner. Denne
 kosmetiske midler, der i deres endelige udformning eller hvis
 særregel, der vedrører køb af goder, som benyttes i virksomhed
 bestanddele eller sammensætninger af bestanddele har været
 omfattet af direktivet, finder anvendelse, før der kan foretages
 genstand for forsøg med dyr, og forbyder udførelse af dyrefor-
 et eventuelt fradrag efter pro rata-satsen, og nedsætter det
 søg med færdige kosmetiske midler eller med bestanddele
 merværdiafgiftsbeløb, som anvendes ved en eventuel beregning
 eller sammensætninger af bestanddele. Dette forbud er mere
 af den fradragsberettigede merværdiafgift efter pro rata-satsen.
 vidtgående end det eksisterende forbud, og er i strid med
 Undtagelser fra retten til fradrag er imidlertid kun tilladt i de
 Verdenshandelsorganisationens regler.
 tilfælde, der er udtrykkelig nævnt i sjette direktiv. Ifølge
 Kommissionen kan den franske regering ikke retfærdiggøre en
 sådan begrænsning af retten til fradrag med henvisning til
 artikel 2 i Rådets første direktiv 67/227/EØF af 11. april Den franske regering har nedlagt påstand om annullation af
 1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om direktivets artikel 1, nr. 2, idet bestemmelsen for det første
 omsætningsafgifter, og hvorefter merværdiafgiften opkræves tilsidesætter retssikkerhedsprincippet. Fællesskabslovgiver har
 med fradrag af det merværdiafgiftsbeløb, der umiddelbart har tilsidesat kravet om retssikkerhed, eftersom lovgiver ikke på
 belastet de forskellige elementer, der indgår i prisen. klar og præcis måde har defineret anvendelsesområdet for
 artikel 4a, og ved flere lejligheder anvender et upræcist udtryk,
 nemlig »for at opfylde kravene i dette direktiv«. Bestemmelserne
 Tilsyneladende anvender de franske myndigheder tillige denne i artikel 4a rejser prekære fortolkningsspørgsmål, og medlems-
 fradragsbegrænsning over for afgiftspligtige personer, som kun staterne vil derfor antageligt gennemføre ændringsdirektivets
 udfører transaktioner, der giver ret til fradrag. bestemmelser på forskellig måde i national ret. For det andet
 er kravet om retssikkerhed endnu vigtigere, når det drejer sig
 om at pålægge personer forpligtelser. I dette tilfælde gør
 ( 1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. artikel 4a’s unøjagtigheder og uklare indhold det ikke muligt
 for virksomhederne at afgøre, hvilke situationer og retlige
 forpligtelser artiklen omfatter.


text:
24.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/32
 Sag anlagt den 22. juli 2011 — Nitrogénművek Vegyipari mod Kommissionen
 (Sag T-387/11)
 2011/C 282/65
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger Nitrogénművek Vegyipari Zrt. (Pétfürdő, Republikken Ungarn) (ved advokaterne Z. Tamás og M. Le Berre)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den anfægtede beslutning fra Kommissionen af 27. oktober 2010 om statsstøtte C 14/09 (ex NN 17/09) fra Ungarn til Péti Nitrogénművek Zrt. (meddelt under nummer K(2010) 7274, og
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sine egne omkostninger samt de af sagsøgeren afholdte omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren påberåbt sig seks anbringender.
 1)
 Første anbringende:
 —
 Kommissionens manglende anvendelse af markedstransaktionsprincippet.
 2)
 Andet anbringende:
 —
 Den anfægtede beslutning blev udstedt i strid med artikel 107, stk. 1, TEUF.
 3)
 Tredje anbringende:
 —
 Den anfægtede beslutning blev udstedt i strid med artikel 41, stk. 2, litra c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og med artikel 296 TEUF.
 4)
 Fjerde anbringende:
 —
 Den anfægtede beslutning blev udstedt i strid med artikel 41, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 5)
 Femte anbringende:
 —
 Den anfægtede beslutning blev udstedt i strid med princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
 6)
 Sjette anbringende (subsidiært i forhold til det første og andet anbringende):
 —
 Den anfægtede beslutning blev udstedt i strid med artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF.


text:
8.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 144/42
 Rettens kendelse af 9. marts 2017 — Pure Fishing mod EUIPO — Łabowicz (NANOFIL)
 (Sag T-323/13) (1)
 ((EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket NANOFIL - det ældre EU-figurmærke NANO’s ugyldighed - ufornødent at træffe afgørelse))
 (2017/C 144/57)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Pure Fishing, Inc. (Spirit Lake, Iowa, De Forenede Stater) (ved solicitor J. Dickerson)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved L. Rampini, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Edward Łabowicz (Kłodzko, Polen) (ved advokat M. Żygadło)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 15. april 2013 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 1241/2012-2) vedrørende en indsigelsessag mellem M. Łabowicz og Pure Fishing.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 252 af 31.8.2013.


text:
2.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/11
 Appel iværksat den 30. november 2012 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-421/09, DEI mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-554/12 P)
 2013/C 32/15
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved T. Christoforou og A. Antoniadis, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Oikonomou)
 De andre parter i appelsagen: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) og Den Hellenske Republik
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen af 20. september 2012 afsagt af Retten i sag T-421/09 ophæves i sin helhed.
 —
 Der træffes endelig afgørelse i sagen, i det omfang sagsakterne tillader det.
 —
 DEI tilpligtes at betale sagsomkostningerne samt Kommissionens omkostninger ved de to instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1)
 Retten ophævede ved dom i sag T-421/09 beslutningen af 4. august 2009, hvorved Kommissionen fandt, at de afhjælpningsforanstaltninger, som Den Hellenske Republik har foreslået, var uundværlige og forholdsmæssige med henblik på at fjerne følgerne af overtrædelsen og for at sikre, at den blev bragt i overensstemmelse med den tidligere beslutning af 5. marts 2008 (»beslutningen af 4. august 2009« eller »den anfægtede beslutning«). Retten fandt, at den anfægtede beslutning skulle annulleres alene på grundlag af den omstændighed, at Kommissionens tidligere beslutning af 5. marts 2008, som den anfægtede beslutning udelukkende var baseret på, i mellemtiden også var blevet annulleret ved Rettens dom i sag T-169/08, der ligeledes blev afsagt den 20. september 2012.
 2)
 Da Kommissionen finder, at Rettens dom i sag T-169/08 er baseret på adskillige retlige fejl, indeholder en manglende og utilstrækkelig begrundelse og en forkert fortolkning af oplysningerne og af grundlaget for Kommissionen beslutning af 5. marts 2008, har Kommissionen allerede iværksat appel af denne dom fra Retten. I tilfælde af, at denne appel tages til følge over for dommen i sagen T-169/08, vil den automatisk fjerne det eneste grundlag, som den appellerede dom i sag T-421/09 er baseret på.


text:
25.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 199/49
 Sag anlagt den 23. marts 2007 — Martin mod Domstolen
 (Sag F-28/07)
 (2007/C 199/95)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Claire Martin (Luxembourg, Luxembourg) (ved avocat D. Martin)
 Sagsøgt: De Europæiske Fællesskabers Domstol
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 4. juli 2006 om udnævnelse af sagsøgeren til tjenestemand på prøve som juridisk oversætter fra den 16. juni 2006, for så vidt som sagsøgeren herved indplaceredes i lønklasse AD7.
 —
 Det fastslås, at sagsøgeren med tilbagevirkende kraft fra datoen for udnævnelsen den 16. juni 2006 indplaceres i lønklasse A*10 svarende til lønklasse LA6 før Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 723/2004 af 22. marts 2004 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og af ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne trådte i kraft (1).
 —
 Det fastslås, at sagsøgerens karriere i det hele genoprettes med tilbagevirkende kraft fra den 16. juni 2006.
 —
 Domstolen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har fremsat en række anbringender, der i vidt omfang er lig dem, der er fremsat i sag F-37/07 (2).
 (1) EUT L 124 af 27.4.2004, s. 1.
 (2) EUT C 129 af 9.6.2007, s. 28.


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/7
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. april 2013 — Blanka Soukupová mod Ministerstvo zemědělství (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Nejvyšší správní soud — Den Tjekkiske Republik)
 (Sag C-401/11) (1)
 (Landbrug - EUGFL - forordning (EF) nr. 1257/1999 - støtte til udvikling af landdistrikterne - støtte til førtidspensionering - overdrager, der er mindst 55 år, men endnu ikke har nået den normale pensionsalder ved overdragelsen - begrebet »normal pensionsalder« - national lovgivning, der fastsætter en pensionsalder, der afhænger af køn og for så vidt angår kvinder antallet af opfostrede børn - de almindelige principper om ligebehandling og forbud mod forskelsbehandling)
 2013/C 156/10
 Processprog: tjekkisk
 Den forelæggende ret
 Nejvyšší správní soud
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Blanka Soukupová
 Sagsøgt: Ministerstvo zemědělství
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Nejvyšší správní soud — fortolkning af artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (EFT L 160, s. 80) samt de almindelige principper om ligebehandling og ikke-diskriminering — støtte til førtidspensionering i landbruget, som kan ydes til en overdrager, der er mindst 55 år, men som ikke har nået den normale pensionsalder på tidspunktet for overdragelsen — begrebet »normal pensionsalder« — national lovgivning, der fastsætter en pensionsalder, der er forskellig afhængig af køn, og for kvinder af antallet af opfostrede børn
 Konklusion
 Det er ikke foreneligt med EU-retten og de almindelige EU-retlige principper om ligebehandling og forbud mod forskelsbehandling, at »den normale pensionsalder« som omhandlet i artikel 11, stk. 1, andet led, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger i henhold til bestemmelserne i den berørte medlemsstats nationale alderspensionsordning om den alder, der kræves for at erhverve ret til alderspension, fastsættes forskelligt afhængig af det køn, som ansøgeren om støtte til førtidspensionering inden for landbruget har, og for så vidt angår kvindelige ansøgere afhængig af det antal børn, den pågældende har opfostret.
 (1) EUT C 311 af 22.10.2011.


text:
C 246/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.8.1999
 et selskabs stiftelsesakt til 500 000 ITL og de beløb, der Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 skal betales for registrering af andre selskabsdokumenter til se afsagt den 26. november 1998 af Tribunale Ammini-
 forskellige faste beløb (på mellem 750 000 og 90 000 ITL strativo Regionale per la Lombardia — Tredje Afdeling
 afhængigt af selskabstypen), antages at være i overensstemmel- — i sagen Soc. Agorà Srl. mod Ente Autonomo Fiera
 se med de fællesskabsretlige principper og den fortolkning af Internazionale di Milano
 nævnte direktiv, som Domstolen har fastlagt i dommen af
 20. april 1983 i de forenede sager C-71/91 og C-178/91?
 (Sag C-223/99)
 (1999/C 246/24)
 Baggrunden for dette spørgsmål er, at nævnte bestemmelse
 (artikel 11, stk. 1, i lov nr. 448 fra 1998), selv om den
 tilsyneladende, når henses til de objektivt beskedne beløb og Ved kendelse afsagt den 26. november 1998, indgået til
 den fornyede henvisning til registreringen af selskabsdokumen- Domstolens Justitskontor den 10. juni 1999, har Tribunale
 terne, som udgangspunkt har faste beløb, der synes afpasset Amministrativo Regionale della Lombardia — Tredje Afdeling
 efter omkostningerne ved ydelsen (dvs. afgifter, der har — i sagen Soc. Agorà Srl. mod Ente Autonomo Fiera
 karakter af vederlag, jf. artikel 12, litra e), i direktiv 335/69), Internazionale di Milano forelagt De Europæiske Fællesskabers
 faktisk må antages at være udstedt, uden at der forinden er Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 gennemført nogen som helst opgørelse eller beregning af spørgsmål:
 omkostningerne ved den ydelse, selskaberne modtager (om-
 kostninger, der let skulle kunne fastlægges, når der er tale
 om omkostninger vedrørende afsluttede regnskabsår, under »Er Ente Autonomo Fiera Internazionale di Milano et offentlig-
 hensyntagen til antallet af ansatte og deres kvalifikationer, den retligt organ i den betydning, hvori dette begreb anvendes i
 tid, disse har anvendt, samt til de forskellige direkte udgifter, artikel 1, litra b), i direktiv 92/50/EØF(1) af 18. juni 1992«?
 der er nødvendige til gennemførelse af dispositionen), og uden
 at der synes at være nogen troværdig forbindelse mellem de
 krævede beløb og den ydelse, der i sin tid konkret opnåedes af (1) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.
 selskaberne, der i øvrigt havde betalt en afgift for registrering
 og et gebyr for årlig fornyelse heraf, og ikke for en registrering
 mod betaling af faste beløb af selskabsdokumenter.
 Er, uafhængigt af spørgsmålet om, hvorvidt de beløb, som den
 italienske stat opkræver i henhold til artikel 11, stk. 1, i lov
 nr. 448 fra 1998, udgør et vederlag, den lovbestemte rente, Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørel-
 som staten skal betale af de afgiftsbeløb der skal tilbagebetales se af 24. marts 1999 fra Centrale Raad van Beroep i sagen
 til selskaberne efter den udtrykkelige bestemmelse herom i Sociale Verzekeringsbank mod Yamna Moughit
 artikel 11, stk. 3, med virkning fra tilbagebetalingskravets
 fremsættelse og med en årlig rentesats, der konkret er fastsat
 til 2,50 %, og som dermed er lavere end de satser, der generelt (Sag C-225/99)
 gælder vedrørende renter af afgiftsbeløb, der er betalt i urigtig
 formening om skyld, ifølge artikel 1 og 5 i lov nr. 29 af
 29. januar 1961 (med senere henvisningsbestemmelser), eller (1999/C 246/25)
 for så vidt angår tilbagebetaling af beløb, der objektivt ikke
 skyldtes, ifølge artikel 2033 i codice civile, efter princippet om
 ækvivalens mellem de to retsordener (den nationale og den Ved afgørelse af 24. marts 1999, indgået til Domstolens
 fællesskabsretlige) for så vidt angår den beskyttelse, som Justitskontor den 11. juni 1999, har Centrale Raad van Beroep
 borgerne har krav på, og efter effektivitetsprincippet for i sagen Sociale Verzekeringsbank mod Yamna Moughit forelagt
 udøvelsen af de rettigheder, der er tillagt ved fællesskabsretten, De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 lovlig? De to nævnte princippers gyldighed er gentagne gange præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 blevet fremhævet af Domstolen i dommene af 15. september
 1998 i Spac-sagen (sagen C-260/96), Edis-sagen (sag 231/96)
 og Ansaldo-sagen (forenede sager C-279/96, C-280/96 og »Skal der ved medlem af en arbejdstagers familie i den
 C-281/96) (3). betydning, hvori udtrykket er anvendt i artikel 41, stk. 1, i
 samarbejdsaftalen af 27. april 1976 mellem EØF og Marok-
 ko (1), også forstås en enlig mor til en marokkansk arbejdstager,
 der, efter at sidstnævnte som voksen har bosat sig i en af
 (1) EFT L 249 af 3.10.1969, s. 25.
 Fællesskabets medlemsstater, har taget bopæl hos ham«?
 (2) Sml. I, 1993, s. 1915.
 (3) Sml. 1998 I, s. 5025.
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2211/78 af 26.9.1978, EFT 1978
 L 264, s. 1.


text:
C 289/38 DA Den Europæiske Unions Tidende 29.11.2003
 III
 (Oplysninger)
 (2003/C 289/73)
 Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
 EUT C 275 af 15.11.2003
 Liste over tidligere offentliggørelser
 EUT C 264 af 1.11.2003
 EUT C 251 af 18.10.2003
 EUT C 239 af 4.10.2003
 EUT C 226 af 20.9.2003
 EUT C 213 af 6.9.2003
 EUT C 200 af 23.8.2003
 Teksterne er tilgængelige i:
 EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
 CELEX: http://europa.eu.int/celex


text:
C 295/6 1 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27 . 9 . 97
 væsentlig del af fællesmarkedet, er EØF-traktatens Nordrhein-Westfalen (Tyskland) i medfør af EF-traktatens
 artikel 90, stk . 1 , sammenholdt med artikel 86, til hin artikel 177 har indgivet til Domstolen for i de for nævnte
 der for, at virksomheden i henhold til regulativbestem ret verserende sager, SAM Schiffahrt GmbH, Heinz Stapf
 melser fastsat af den medlemsstat, som den hører mod Forbundsrepublikken Tyskland, at opnå en præjudi
 under, opkræver havneafgifter af en urimelig størrelse ciel afgørelse vedrørende gyldigheden af Rådets forordning
 eller fritager sine egne samt — på grundlag af gensidig ( EØF ) nr. 1101/89 af 27. april 1989 om strukturel sane
 hed — visse af sin samarbejdspartners færgeruter, for ring inden for indlandsskibsfarten ( EFT L 116 af 28 . 4 .
 disse afgifter, i det omfang sådanne fritagelser indebæ 1989, s . 25 ) og af Kommissionens forordning ( EØF)
 rer anvendelse af ulige vilkår for ydelser af samme nr. 1102/89 af 27. april 1989 om visse gennemførelsesfor
 værdi. Det tilkommer den nationale ret at undersøge, anstaltninger til forordning nr. 1101/89 ( EFT L 116 af
 om afgifternes størrelse faktisk er urimelig, når henses 28 . 4 . 1989, s. 30 ), som ændret ved Kommissionens for
 til afgifternes niveau og den økonomiske værdi af de ordning ( EØF) nr. 3685/89 af 8 . december 1989 ( EFT
 leverede ydelser. Det tilkommer den endvidere at L 360 af 9 . 12 . 1989, s . 20 ), har Domstolen ( Femte Afde
 undersøge, om den omstændighed, at den offentlige ling), sammensat af afdelingsformanden, J. C. Moitinho de
 virksomheds egne samt — på grundlag af gensidighed Almeida, og dommerne C. Gulmann ( refererende dom
 — visse af dens samarbejdspartners færgeruter er frita mer ), D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet og M. Wathelet;
 get for afgifter, faktisk indebærer anvendelse af ulige generaladvokat: F. G. Jacobs; justitssekretær: ekspeditions
 vilkår for ydelser af samme værdi. sekretær H. A. Riihl, den 17. juli 1997 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 4 ) Traktatens artikel 90, stk. 2, tillader ikke, at en offent
 lig virksomhed, der ejer og driver en trafikhavn, Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frem
 opkræver havneafgifter, der skal betales for brugen af bragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Rådets forord
 havneanlæg, og som er i strid med fællesskabsretten, ning (EØF) nr. 1101 /89 af 27. april 1989 om strukturel
 men som ikke er nødvendige for, at virksomheden kan sanering inden for indlandsskibsfarten og af Kommissio
 opfylde den særlige opgave, som er betroet den. nens forordning (EØF) nr. 1102/89 af 27. april 1989
 om visse gennemførelsesforanstaltninger til forordning
 nr. 1101 /89, som ændret ved Kommissionens forordning
 5 ) Personer eller virksomheder, som af en offentlig virk (EØF) nr. 3685/89 af 8. december 1989.
 somhed, der hører under et nationalt ministerium, og
 hvis budget er indeholdt i finansloven, er blevet pålagt
 afgifter, der er i strid med traktatens artikel 90, stk. 1 , O EFT C 248 af 23 . 9 . 1995 .
 sammenholdt med artikel 86, har principielt ret til at
 få tilbagebetalt de urigtigt erlagte afgifter.
 (') EFT C 248 af 23 . 9 . 1995 .
 DOMSTOLENS DOM
 ( Sjette Afdeling)
 af 17. juli 1997
 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-3 54/95 , The Queen mod Minister for Agriculture,
 ( Femte Afdeling ) Fisheries and Food, ex parte: The National Farmers'
 af 17. juli 1997 Union m.fl. ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra High
 Court of Justice, Queen's Bench Division) H
 i de forenede sager C-248/95 og C-249/95 , SAM Schif
 fahrt GmbH, Heinz Stapf mod Forbundsrepublikken Tysk (Fælles landbrugspolitk — forordning (EØF) nr. 3887/92
 land ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberverwal — integreret system for forvaltning og kontrol af visse
 tungsgericht fur das Land Nordrhein-Westfalen) (') EF-støtteordninger — gennemførelsesbestemmelser — for
 tolkningen og gyldigheden af sanktionsbestemmelser)
 (Indlandsskibsfart — strukturel sanering — bidrag til
 ophugningsfond — fællesskabsbestemmelsernes gyldighed) ( 97/C 295/ 10 )
 ( 97/C 295/09
 (ProceSsprog: engelsk)
 (Processprog: tysk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 ^ offentliggjort i Samling afAfgørelser)
 I sag C-354/95 , angående en anmodning, som High Court
 I de forenede sager C-248/95 og C-249/95 , angående of Justice, Queen's Bench Division (Det Forenede Konge
 anmodninger, som Oberverwaltungsgericht fur das Land rige ), i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til


text:
13.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 169/3
 1) Appellen forkastes. 1) Kommissionens beslutning 2000/513/EF af 8. september
 1999 om Frankrigs støtte til selskabet Stardust Marine
 annulleres.
 2) Kommissionens kontraappel forkastes.
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 3) Associação dos Refinadores de Açúcar Portugueses (ARAP),
 Alcântara Refinarias — Açúcares SA og Refinarias de Açúcar
 Reunidas SA (RAR) betaler sagens omkostninger. (1) EFT C 63 af 4.3.2000.
 4) Den Portugisiske Republik bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 352 af 4.12.1999.
 DOMSTOLENS DOM
 af 4. juni 2002
 i sag C-483/99, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Franske Republik (1)
 DOMSTOLENS DOM
 (»Traktatbrud — EF-traktatens artikel 52 (efter ændring nu
 af 16. maj 2002 artikel 43 EF) og EF-traktatens artikel 73 B (nu artikel 56
 EF) — rettigheder knyttet til Den Franske Republiks særlige
 aktie i Société nationale Elf-Aquitaine«)
 i sag C-482/99, Den Franske Republik mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (2002/C 169/05)
 (»Statsstøtte — artikel 87, stk. 1, EF — Den Franske (Processprog: fransk)
 Republiks støtte til selskabet Stardust Marine — beslutning
 2000/513/EF — statsmidler — tilregnelse til staten —
 fornuftig investering under markedsøkonomiske vilkår«) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (2002/C 169/04)
 I sag C-483/99, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 (Processprog: fransk) ber (befuldmægtiget: M. Patakia) mod Den Franske Republik
 (befuldmægtigede: først K. Rispal-Bellanger og S. Seam, derefter
 G. de Bergues og S. Seam), støttet af Kongeriget Spanien
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (befuldmægtiget: N. Dı́az Abad) og Det Forenede Kongerige
 gjort i Samling af Afgørelser)
 Storbritannien og Nordirland (befuldmægtiget: R. Magrill,
 bistået af barrister J. Crow og D. Wyatt, QC) angående en
 påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 52
 I sag C-482/99, Den Franske Republik (befuldmægtigede: (efter ændring nu artikel 43 EF) til 58 (nu artikel 48 EF) og EF-
 K. Rispal-Bellanger og F. Million) mod Kommissionen for traktatens artikel 73 B (nu artikel 56 EF), idet den har
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Rozet og opretholdt artikel 2, stk. 1 og 3, i dekret nr. 93-1298 af
 J. Flett), angående en påstand om annullation af Kommissio- 13. december 1993 om en særlig statsaktie i Société nationale
 nens beslutning 2000/513/EF af 8. september 1999 om Elf-Aquitaine (JORF af 14.12.1993, s. 17354), hvorefter der til
 Frankrigs støtte til selskabet Stardust Marine (EFT 2000 Den Franske Republiks særlige aktie i det pågældende selskab
 L 206, s. 6), har Domstolen, sammensat af præsidenten, er knyttet følgende rettigheder
 G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene P. Jann, F. Mac-
 ken, N. Colneric og S. von Bahr samt dommerne C. Gulmann, a) enhver overskridelse af tærskler for en fysisk eller juridisk
 D.A.O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, J.N. Cunha persons direkte eller indirekte besiddelse af kapitalandele,
 Rodrigues og C.W.A. Timmermans (refererende dommer); enten individuelt eller i forening, svarende til en tiendedel,
 generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: fuldmægtig en femtedel eller en tredjedel af selskabets kapital eller
 L. Hewlett, den 16. maj 2002 afsagt dom, hvis konklusion stemmerettigheder, kræver økonomiministerens forudgå-
 lyder således: ende godkendelse (dekretets artikel 2, stk. 1)


text:
8.1.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/18
 DOMSTOLENS DOM
 (Fjerde Afdeling)
 af 28. oktober 2004
 i sag C-4/04, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig (1)
 (Traktatbrud - direktiv 98/44/EF - retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2005/C 6/33)
 Processprog: tysk
 I sag C-4/04, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 8. januar 2004, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: K. Banks og C. Schmidt) mod Republikken Østrig (befuldmægtiget: H. Dossi), har Domstolen (Fjerde Afdeling), sammensat af J.N. Cunha Rodrigues, som fungerende formand for Fjerde Afdeling, og dommerne K. Schiemann og M. Ilešič (refererende dommer); generaladvokat F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 28. oktober 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 2)
 Republikken Østrig betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 47 af 21.2.2004.


text:
13.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/36
 Sag anlagt den 19. februar 2013 — Ludwig Schokolade mod KHIM — Immergut (TrinkFix)
 (Sag T-105/13)
 2013/C 108/86
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG (Bergisch Gladbach, Tyskland) (ved advokaterne S. Fischer og A. Brodkorb)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Immergut GmbH & Co. KG (Elsdorf, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 13. december 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 34/2012-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »TrinkFix« for varer i klasse 29, 30 og 32 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 045 634
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Immergut GmbH & Co. KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke og EF-ordmærke »Drinkfit« for varer i klasse 29 og 32
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/44
 Appel iværksat den 21. marts 2013 af BG til prøvelse af dom afsagt af Personaleretten den 17. juli 2012 i sag F-54/11, BG mod Ombudsmanden
 (Sag T-406/12 P)
 2013/C 156/82
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: BG (Strasbourg, Frankrig) (ved advokaterne L. Levi og A. Blot)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Ombudsmand
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 EU-Personalerettens dom af 17. juli 2012 i sag F-54/11 ophæves.
 —
 Følgelig gives der appellanten medhold i hendes påstande i første instans, og der nedlægges i overensstemmelse hermed:
 —
 principalt påstand om, at appellanten genindsættes i sin stilling som fuldmægtig i lønklasse A5, løntrin 2, med tilbagevirkende kraft fra ikrafttrædelsesdatoen for afgørelsen om fjernelse fra tjenesten, og betaling af de økonomiske rettigheder, som hun har ret til for hele denne periode, med tillæg af morarenter beregnet med ECB’s rentesats, forhøjet med 2 procentpoint.
 —
 subsidiært påstand om tilkendelse af et beløb, som svarer til den aflønning, appellanten ville have oppebåret fra ikrafttrædelsesdatoen for hendes fjernelse fra stillingen i august 2010 indtil den måned, hvor hun når pensionsalderen, i juli 2040, og tilsvarende regulering af appellantens pensionsrettigheder.
 —
 under alle omstændigheder påstand om tilkendelse af et beløb på 65 000 EUR i erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab.
 —
 Den Europæiske Ombudsmand tilpligtes at betale alle sagens omkostninger.
 —
 Ombudsmanden tilpligtes at betale alle sagens omkostninger for begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten fremsat fire anbringender.
 1)
 Første anbringende om en urigtig gengivelse af sagsakterne i forbindelse med Personalerettens kontrol med overholdelsen af den disciplinære procedure og navnlig om en tilsidesættelse af artikel 25 i bilag IX til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, idet Personaleretten fortolkede begrebet »straffesag« fejlagtigt (præmis 68 ff. i den appellerede dom).
 2)
 Andet anbringende om en tilsidesættelse af pligten til at kontrollere, om begrundelsespligten er overholdt, og om der er foretaget en urigtig gengivelse af sagsakterne, idet Personaleretten fastslog, at Ombudsmanden ikke tilsidesatte begrundelsespligten, selv om han fraveg disciplinærrådets udtalelse (præmis 102 og 103 i den appellerede dom).
 3)
 Tredje anbringende om en underkendelse af pligten til at kontrollere, om der er foretaget et åbenbart urigtigt skøn, om der er sket en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, samt om sagsakterne er blevet gengivet urigtigt, idet Personaleretten fastslog, at Ombudsmanden ikke tilsidesatte proportionalitetsprincippet ved at pålægge appellanten den strengeste sanktion, der er fastsat i vedtægten (præmis 115-130 i den appellerede dom).
 4)
 Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af pligten til at kontrollere, om princippet om ligebehandling af mænd og kvinder er blevet overholdt, og om at Personaleretten har tilsidesat begrundelsespligten, idet Personaleretten ikke undersøgte, om appellantens graviditet, der var en faktor, som hendes handling hang sammen med, medførte eller udgjorde en indirekte forskelsbehandling af appellanten (præmis 139 ff. i den appellerede dom).


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/27
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. juni 2013 — Vodafone Malta Limited og Mobisle Communications Limited mod L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi og L-Awtorita’ ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Qorti Kostituzzjonali — Malta)
 (Sag C-71/12) (1)
 (Elektroniske kommunikationsnet og -tjenester - direktiv 2002/20/EF - artikel 12 og 13 - administrationsgebyrer og afgifter på brugsrettigheder - afgifter, der finder anvendelse på mobiltelefonioperatører - national lovgivning - metode for beregning af afgiften - procentdel af de udgifter, som brugerne afholder)
 2013/C 225/43
 Processprog: maltesisk
 Den forelæggende ret
 Qorti Kostituzzjonali
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Vodafone Malta Limited og Mobisle Communications Limited
 Sagsøgte: L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi og L-Awtorita’ ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Qorti Kostituzzjonali (Malta) — fortolkning af artikel 12 og 13 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EFT L 108, s. 21) — national lovgivning, der pålægger mobiltelefonioperatører at opkræve et gebyr — beløb, der kun skal betales af mobiltelefonioperatørerne og ikke af andre virksomheder, der udbyder elektroniske kommunikationstjenester
 Konklusion
 Artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20 af 7. marts 2002, om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, såsom den i hovedsagen omhandlede, hvorefter operatører, der leverer mobiltelefonitjenester, skal betale en afgift betegnet »punktafgift«, som svarer til en procentdel af de betalinger, de modtager fra brugerne af disse tjenester, forudsat, at den afgiftsudløsende begivenhed for denne afgift ikke er knyttet til proceduren for den generelle tilladelsesordning, der giver adgang til markedet for elektroniske kommunikationstjenester, men er knyttet til brugen af de mobiltelefonitjenester, der leveres af operatørerne, og at afgiften i sidste ende betales af brugeren af disse tjenester, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
 (1) EUT C 118 af 21.4.2012.


text:
18.8.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 250/15
 Rettens kendelse af 14. juni 2012 — Technion og Technion Research & Development Foundation mod Kommissionen
 (Sag T-546/11) (1)
 (Annullationssøgsmål - sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration - skrivelse, der bekræfter konklusionerne i en revisionsrapport og som informerer om procedurens videre forløb - akter, som ikke kan adskilles fra kontrakten - afvisning)
 2012/C 250/28
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Technion — Israel Institute of Technology (Haifa, Israel) og Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (ved advokaterne D. Grisay og D. Piccininno)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Dintilhac og B. Conte, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af den afgørelse, der angiveligt er indeholdt i Kommissionens afgørelse af 2. august 2011, der bekræfter konklusionerne i en revisionsrapport vedrørende de omkostningsregnskaber, som Technion — Israel Institute of Technology har indberettet for så vidt angår fire kontrakter, der er indgået inden for rammerne af EU’s sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og til innovation (2002-2006), og som informerer om procedurens videre forløb
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Technion — Israel Institute of Technology og Technion Research & Development Foundation Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 355 af 3.12.2011.


text:
9.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/14
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 11. maj 2005
 i sag T-25/03, Marco de Stefano mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd - almindelig udvælgelsesprøve - ikke adgang til prøverne - krævede eksamensbeviser)
 (2005/C 171/24)
 Processprog: fransk
 I sag T-25/03, Marco de Stefano, tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles (Belgien), ved avocats G. Vandersanden og G. Verbrugge, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: H. Tserepa-Lacombe og L. Lozano Palacios, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand om annullation af den af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EUR/A/166/01 trufne afgørelse af 8. april 2002 om oprettelse af en ansættelsesreserve af fuldmægtige (A7/A6) inden for området revision, hvorved sagsøgerens ansøgning ikke blev imødekommet, samt subsidiært en påstand om tilkendelse af erstatning, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne P. Mengozzi og I. Wiszniewska-Bialecka; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 11. maj 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 83 af 5.4.2003.


text:
C 63/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.3.2000
 Sag anlagt den 26. november 1999 af Henkel KGaA mod Sag anlagt den 26. november 1999 af Henkel KGaA mod
 Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemær- Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemær-
 ker, mønstre og modeller) ker, mønstre og modeller)
 (Sag T-336/99) (Sag T-337/99)
 (2000/C 63/55) (2000/C 63/56)
 (Processprog: tysk) (Processprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 26. november 1999 anlagt sag mod Harmoniseringskon- den 26. november 1999 anlagt sag mod Harmoniseringskon-
 toret for det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller) toret for det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller)
 af Henkel KGaA, Düsseldorf (Forbundsrepublikken Tyskland), af Henkel KGaA, Düsseldorf (Forbundsrepublikken Tyskland),
 ved advokaterne Holger Friedrich Wissel og Dr. Christian ved advokaterne Holger Friedrich Wissel og Dr. Christian
 Osterrieth, advokatfirmaet Pünder, Volhard, Weber & Axter, Osterrieth, advokatfirmaet Pünder, Volhard, Weber & Axter,
 Düsseldorf (Forbundsrepublikken Tyskland), og med valgt Düsseldorf (Forbundsrepublikken Tyskland), og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31, Grand adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31, Grand
 Rue. Rue.
 Sagsøgeren tar nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1. Afgørelsen af 21. september 1999, som Tredje Appelkam- 1. Afgørelsen af 21. september 1999, som Tredje Appelkam-
 mer ved Harmoriseringskontoret for det Indre Marked har mer ved Harmoniseringskontoret for det Indre Marked har
 truffet i klagesag R 71/1999-3 vedrørende EF-varemærke- truffet i klagesag R 73/1999-3 vedrørende EF-varemærke-
 anmeldelse 703231, annulleres. anmeldelse 703215, annulleres.
 2. Harmoriseringskontoret for det Indre Marked tilpligtes at 2. Harmoniseringskontoret for det Indre Marked tilpligtes at
 betale sagens omkostninger. betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrurde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omtvistede mærke: tredimensionelt varemærke med Det omtvistede mærke: tredimensionelt varemærke med
 anvendelse af farverne hvid og rød anvendelse af farverne hvid og rød
 — anmeldelsesnr. 703231 — anmeldelsesnr. 703215
 Vare eller tjenesteydelse: klasse 3, vaske- og opvaskemidler Vare eller tjenesteydelse: klasse 3, vaske- og opvaskemidler
 i tabletform i tabletform
 Afgørelsen, der blev an- undersøgerens afslag på registre- Afgørelsen, der blev an- undersøgerens afslag på registre-
 fægtet for appelkamme- ring fægtet for appelkamme- ring
 ret: ret:
 Søgsmålsgrurde: — tilsidesættelse af artikel 7, stk. Søgsmålsgrunde: — tilsidesættelse af artikel 7, stk.
 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1, litra b), i forordning (EF) nr.
 40/94 40/94
 — magtfordrejning — magtfordrejning
 — tilsidesættelse af formelle — tilsidesættelse af formelle
 forskrifter. forskrifter.