text:
22.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 52/19
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 19. december 2013 — Nipponkoa Insurance Co (Europe) Ltd mod Inter-Zuid Transport BV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Krefeld — Tyskland)
 (Sag C-452/12) (1)
 (Samarbejde på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - artikel 27, 33 og 71 - litispendens - anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser - CMR-konventionen om fragtaftaler ved international vejgodstransport - artikel 31, stk. 2 - regelkollision - regressøgsmål - negativt anerkendelsessøgsmål - negativ anerkendelsesdom)
 2014/C 52/32
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landgericht Krefeld
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: NIPPONKOA Insurance Co (Europe) Ltd
 Sagsøgt: Inter-Zuid Transport BV
 Procesdeltager: DTC Surhuisterveen BV
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landgericht Krefeld– fortolkning af artikel 27 og 71 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (Bruxelles I) (EFT 2001 L 12, s. 1) — forholdet til konventionen om fragtaftaler ved international godsbefordring ad landevej (CMR) — regler for sameksistens — litispendens — forpligtelse til at fortolke artikel 31, stk. 2, i CMR i lyset af artikel 27 i Bruxelles I — forholdet mellem afsenderens eller modtagerens erstatningssøgsmål og transportørens anerkendelsessøgsmål med påstand om, at han ikke skal betale erstatning, eller, i givet fald, at han højst skal betale et maksimumsbeløb (»negativt anerkendelsessøgsmål«)
 Konklusion
 1)
 Artikel 71 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en international konvention fortolkes på en måde, som ikke på mindst lige så gunstige betingelser som dem, der er fastsat i denne forordning, sikrer de formål og principper, som ligger til grund for den nævnte forordning.
 2)
 Artikel 71 i forordning nr. 44/2001 skal fortolkes således, at den er til hinder for en fortolkning af artikel 31, stk. 2, i konventionen om fragtaftaler ved international godsbefordring ad landevej, undertegnet i Genève den 19. maj 1956, som ændret ved protokollen undertegnet i Genève den 5. juli 1978, hvorefter et negativt anerkendelsessøgsmål eller en negativ anerkendelsesdom, der er anlagt eller afsagt i en medlemsstat, ikke anses for at have samme genstand og hvile på samme grundlag som et regressøgsmål vedrørende samme tab mellem samme parter eller personer, der er indtrådt i deres rettigheder i en anden medlemsstat.
 (1) EUT C 26 af 26.1.2013.


text:
25.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 147/18
 Rettens dom af 10. april 2013 — IPK International mod Kommissionen
 (Sag T-671/11) (1)
 (Støtte til finansiering af et projekt vedrørende miljøvenlig turisme - tilbagebetaling af modtagne beløb - afgørelse truffet efter Rettens annullation af den tidligere afgørelse om ophævelse af støtten - udligningsrenter - morarenter - beregning)
 2013/C 147/32
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (München, Tyskland) (ved advokat C. Pitschas)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Dintilhac, G. Wilms og G. Zavvos, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse af 14. oktober 2011 (ENTR/R1/HHO/lsa — entr.r.1(2011)1183091) om at betale et samlet beløb på i alt 720 579,90 EUR, inklusive 158 618,27 EUR i renter, til sagsøgeren
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelse af 14. oktober 2011 (ENTR/R1/HHO/lsa — entre.r.l(2011)1183091) annulleres, for så vidt som de renter, der skulle betales til IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH, blev fastsat til 158 618,27 EUR.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 65 af 3.3.2012.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
20.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 372/15
 Rettens dom af 9. september 2014 — Hansestadt Lübeck mod Kommissionen
 (Sag T-461/12) (1)
 ((Statsstøtte - lufthavnsafgifter - Lübeck lufthavn - afgørelse om at indlede den i artikel 108, stk. 2, TEUF fastsatte procedure - artikel 107, stk. 1, TEUF - åbenbart urigtigt skøn - artikel 10 i forordning (EF) nr. 659/1999))
 2014/C 372/19
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Hansestadt Lübeck (Tyskland), der er indtrådt i rettighederne efter Flughafen Lübeck GmbH (ved advokaterne M. Núñez Müller, J. Dammann de Chapto og T. Becker)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved T. Maxian Rusche og R. Sauer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse K(2012) 1012 endelig af 22. februar 2012 vedrørende statsstøtte SA.27585 og SA.31149 (2012/C) (ex 2012/NN, ex CP 31/2009 og CP 162/2010) — Tyskland, for så vidt som denne afgørelse vedrører bestemmelserne af 2006 om lufthavnsafgifter for Lübeck lufthavn (Tyskland).
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelse K(2012) 1012 endelig 22. februar 2012 vedrørende statsstøtte SA.27585 og SA.31149 (2012/C) (ex 2012/NN, ex CP 31/2009 og CP 162/2010) — Tyskland, annulleres, for så vidt som denne afgørelse vedrører bestemmelserne af 2006 om lufthavnsafgifter for Lübeck lufthavn.
 2)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 3)
 Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af Hansestadt Lübecks omkostninger.
 (1) EUT C 379 af 8.12.2012.


text:
4.10.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 239/17
 Sag anlagt den 13. juni 2003 af Eileen Oglesby mod Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Artikel 2 i Kommissionens beslutning af 4. april 2003
 (Sag T-237/03) om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om
 forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer
 vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, pro-
 (2003/C 239/32)
 duktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde
 overalt på mere end 12 m (meddelt under nummer
 (Processprog: engelsk) K(2003) 1113) annulleres for så vidt angår afvisningen af
 en ansøgning om sikkerhedskapacitet til et nyt RSW-
 fartøj, An Capall Oir, som efter det påtænkte skulle
 erstatte MFV An Capall Ban.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 13. juni 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Europæiske Fællesskaber af Eileen Oglesby, Kincasslagh (Ir-
 land), ved barristers P. Gallagher og A. Collins samt solicitor
 D. Barry.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Artikel 2 i Kommissionens beslutning af 4. april 2003 De af sagsøgeren påberåbte søgsmålsgrunde er de samme som
 om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om i sag T-218/03 ( 1).
 forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer
 vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, pro-
 duktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde (1 ) Jf. s. 9 i dette nummer af Tidende.
 overalt på mere end 12 m (meddelt under nummer
 K(2003) 1113) annulleres for så vidt angår afvisningen af
 en ansøgning om sikkerhedskapacitet til et nyt RSW-
 fartøj, som efter det påtænkte skulle erstatte MFV Nep-
 tune.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sag anlagt den 13. juni 2003 af Paul O’Neill mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Sag T-239/03)
 De af sagsøgeren påberåbte søgsmålsgrunde er de samme som
 i sag T-218/03 ( 1). (2003/C 239/34)
 ( 1) Jf. s. 9 i dette nummer af Tidende.
 (Processprog: engelsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 13. juni 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Paul O’Neill, Killybegs (Irland), ved
 barristers P. Gallagher og A. Collins samt solicitor D. Barry.
 Sag anlagt den 13. juni 2003 af Patrick O’Malley mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag T-238/03)
 — Artikel 2 i Kommissionens beslutning af 4. april 2003
 (2003/C 239/33) om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om
 forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer
 vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, pro-
 (Processprog: engelsk)
 duktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde
 overalt på mere end 12 m (meddelt under nummer
 K(2003) 1113) annulleres for så vidt angår afvisningen af
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der en ansøgning om sikkerhedskapacitet til et påtænkt nyt
 den 13. juni 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De RSW-fartøj, MFV Paraclete.
 Europæiske Fællesskaber af Patrick O’Malley, Galway (Irland),
 ved barristers P. Gallagher og A. Collins samt solicitor D. Barry. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
10.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/16
 Sag anlagt den 30. september 2005 — Frankrig mod Kommissionen
 (Sag T-370/05)
 (2005/C 315/30)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Den Franske Republik (Paris, Frankrig) [ved: G. de Bergues og A. Colomb, som befuldmægtigede]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens beslutning K(2005) 2576 endelig udg. af 20. juli 2005 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, for så vidt som Kommissionen herved har udelukket 13 519 122,05 EUR fra EF-finansiering i henhold til en korrektion vedrørende fastsættelsen af de arealer, hvortil der kan ydes omstrukturerings- og omstillingsstøtte til vindyrkningsarealer for regnskabsårene 2001-2003.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med den anfægtede beslutning, der er genstand for nærværende tvist, har Kommissionen besluttet at afslutte sagsøgerens regnskab inden for vinsektoren for et beløb, der svarer til det beløb, der skal udelukkes fra EF-finansiering, dels på grundlag af en korrektion for overskridelse af nyplantningsrettigheder, dels på grundlag af en korrektion, som Kommissionen har fastsat for forskellen mellem de arealer, som Frankrig har erklæret berettiget til omstrukturerings- og omstillingsstøtte, og de arealer, som efter Kommissionens opfattelse er berettiget til sådan støtte for høstårene 2000-2001 og 2001-2002. Det er kun den anden del af den omhandlede beslutning vedrørende korrektionen for arealafvigelse, der anfægtes af sagsøgeren.
 Sagsøgeren har gjort to anbringender gældende til støtte for sine påstande. Med det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har gjort sig skyldig i en urigtig anvendelse af artikel 7, stk. 4, i forordning nr. 1258/99 (1), idet den hverken har godtgjort, at den franske regering har tilsidesat fællesskabsbestemmelserne vedrørende beregning af støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer, eller at fællesskabsbudgettet har lidt et tab som følge af den af den franske regering anvendte beregningsmetode.
 Sagsøgerens andet anbringende vedrører utilstrækkelig begrundelse, da Kommissionen i den anfægtede beslutning hverken har anført de bestemmelser, den ønskede anvendt på ubeplantede arealer, og som kan tages i betragtning ved beregningen af støtten, eller en klar begrundelse for anvendelsen af en finansiel korrektion på 10 % for støtten til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer.
 (1) Rådets forordning (EF) af 17.5.1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik, EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103-112.


text:
16.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 381/7
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 29. september 2015 — Gmina Wrocław mod Minister Finansów (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen)
 (Sag C-276/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - merværdiafgift - direktiv 2006/112/EF - artikel 9, stk. 1 - artikel 13, stk. 1 - afgiftspligtige personer - fortolkning af ordet »selvstændigt« - kommunalt organ - økonomisk virksomhed, der udøves af en organisatorisk enhed under en kommune i en anden egenskab end offentlig myndighed - mulighed for at anse en sådan enhed for »afgiftspligtig person« som omhandlet i bestemmelserne i direktiv 2006/112 - artikel 4, stk. 2, TEU og artikel 5, stk. 3, TEU))
 (2015/C 381/07)
 Processprog: polsk
 Den forelæggende ret
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Gmina Wrocław
 Sagsøgt: Minister Finansów
 Konklusion
 Artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at offentligretlige organer, såsom de i hovedsagen omhandlede budgetbundne enheder under en kommune, ikke kan anses for merværdiafgiftspligtige, for så vidt som de ikke opfylder det i denne bestemmelse fastsatte selvstændighedskriterium.
 (1) EUT C 303 af 8.9.2014.


text:
20.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 327/31
 Sag anlagt den 22. september 2008 — MIP Metro mod KHIM — CBT Comunicación Multimedia (Metromeet)
 (Sag T-407/08)
 (2008/C 327/57)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Tyskland) (ved Rechtsanwälte J.-C. Plate og R. Kaase)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Spanien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 12. juni 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 387/2007-1) annulleres, idet den er uforenelig med artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94, og ansøgningen om registrering af EF-varemærket 37 405 29 »metromeet« afslås.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med indsigelses- og klagesagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: CBT Comunicación Multimedia, SL
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Metromeet« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35 og 41 — ansøgning nr. 3 740 529
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale figurmærke »METRO« og det nationale ordmærke »meeting metro« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35 og 41
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Annullation af Indsigelsesafdelingens afgørelse og afslag på indsigelsen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, da der er risiko for forveksling af de omtvistede varemærker.


text:
C 48/22 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.1999
 Slettelse af de forenede sager C-388/97 og C-389/97 (1) Slettelse af sag C-409/97 (1)
 (1999/C 48/40) (1999/C 48/44)
 Ved kendelse af 11. november 1998 har prñsidenten for Ved kendelse af 19. november 1998 har formanden for
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at de Fùrste Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 forenede sager C-388/97 og C-389/97 (anmodninger om besluttet, at sag C-409/97, Kommissionen for De Europñ-
 prñjudiciel afgùrelse fra Frankrigs Conseil d'EÂtat), Froma- iske Fñllesskaber mod Hertugdùmmet Luxembourg, skal
 gerie Philipona SA m.fl. mod Republikken Frankrig, skal slettes af registeret.
 slettes af registeret.
 (1) EFT C 41 af 7.2.1998.
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998.
 Slettelse af sag C-415/97 (1)
 Slettelse af sag C-253/98 (1) (1999/C 48/45)
 (1999/C 48/41)
 Ved kendelse af 24. november 1998 har prñsidenten for
 Ved kendelse af 11. november 1998 har prñsidenten for De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-415/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 C-253/98, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber mod Den Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 41 af 7.2.1998.
 ( ) EFT C 278 af 5.9.1998.
 1
 Slettelse af sag C-167/98 (1)
 Slettelse af sag C-397/97 ( )
 1
 (1999/C 48/46)
 (1999/C 48/42)
 Ved kendelse af 2. december 1998 har prñsidenten for De
 Ved kendelse af 13. november 1998 har prñsidenten for Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-167/98, Westdeutsche Landesbank Girozentrale mod
 C-397/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber Johannes Leon (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registeret. Oberster Gerichtshof), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 26 af 24.1.1998. (1) EFT C 209 af 4.7.1998.
 Slettelse af sag C-274/94 (1) Slettelse af sag C-305/98 P (1)
 (1999/C 48/43) (1999/C 48/47)
 Ved kendelse af 17. november 1998 har prñsidenten for Ved kendelse af 7. december 1998 har prñsidenten for De
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-274/94, Det Forenede Kongerige Storbritannien og C-305/98 P, David T. Keeling mod Harmoniseringskonto-
 Nordirland mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- ret for det Indre Marked (varemñrker og mùnstre), skal
 skaber, skal slettes af registeret. slettes af registeret.
 (1) EFT C 351 af 10.12.1994. (1) EFT C 312 af 10.10.1998.


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/36
 Sag anlagt den 21. juli 2004 af Miguel Teixeira Gaspar, Pedro Paixão Telhada, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorim og Fernando Miguel Santos Ribeiro mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag T-290/04)
 (2004/C 262/69)
 Processprog: portugisisk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 21. juli 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Miguel Teixeira Gaspar, Pedro Paixão Telhada, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorim og Fernando Miguel Santos Ribeiro, Parede og Brandoa (Portugal), ved advokaterne Ana Clara Santos og Inês Alves Guerra.
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet den 17. marts 2004 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 0682/2001-4, som blev meddelt sagsøgerne den 18. maj 2004, annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 João Pedro Lamúrias Escoval.
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Figurmærket »MOONSPELL« — ansøgning nr. 483438 for varer og tjenesteydelser i klasse 41 (musikorkester).
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Sagsøgerne.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Ordmærket »MOONSPELL«, der anvendes af sagsøgerne for varer og tjenesteydelser i klasse 41 (musikorkester).
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Indsigelsen forkastes.
 Appelkammerets afgørelse:
 Klagen afvises.
 Søgsmålsgrunde:
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1 og 2, litra c), og stk. 4, samt artikel 75 og 76 i forordning nr. 40/94 (1). Det af sagsøgerne anvendte varemærke var på tidspunktet for indgivelse af den omhandlede varemærkeansøgning almindeligt kendt. Mangelfuld prøvelse af de beviser, som sagsøgerne har fremlagt.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/13
 Appel iværksat den 19. september 2011 af Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd til prøvelse af Rettens kendelse (Fjerde Afdeling) af 4. juli 2011 i sag F-275/09, Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-477/11 P)
 2011/C 347/20
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd (ved solicitor I. Dodds-Smith, D. Anderson, QC, og barrister J. Stratford)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellantens påstande
 —
 Rettens kendelse ophæves.
 —
 Det fastslås, at Sepracors annullationssøgsmål kan antages til realitetsbehandling, og Sepracor gives medhold (i påstanden om tilsidesættelse af væsentlige formskrifter), og/eller sagen hjemvises til Retten til realitetsbehandling af annullationssøgsmålet.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale Sepracors omkostninger i appelsagen og i forbindelse med formalitetsindsigelsen i første instans, og
 —
 Afgørelsen om de øvrige omkostninger udsættes.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten gjort gældende, at den appellerede kendelse, der afviser appellantens søgsmål, skal ophæves af følgende to grunde:
 a)
 tilsidesættelse af appellantens ret til adgang til domstolsprøvelse og effektive retsmidler
 b)
 tilsidesættelse af væsentlige formskrifter, der var opstået ved tredjemands indsigelser, et anbringende, der var fremført for Retten, men ikke behandlet af denne.
 Tilsidesættelse af retten til domstolsprøvelse og til effektive retsmidler
 I juli 2007 indgav appellanten en ansøgning støttet af omfattende og omkostningskrævende forskning om en centraliseret markedsføringstilladelse for sit produkt Lunivia under henvisning til, at Lunivia var berettiget til centraliseret vurdering som et nyt aktivt stof (herefter »NAS«) som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 726/2004 (1). I det mindste forelå der væsentlige grunde til, at appellantens produkt Lunivia var et nyt aktivt stof (»NAS«), og det blev på baggrund heraf antaget til centraliseret vurdering af EMEA.
 Den anfægtede afgørelse udgjorde en endelig afgørelse fra Kommissionen om, at Lunivia ikke ville blive behandlet som et NAS (og var således det funktionelle sidestykke til en negativ afgørelse om berettigelse). Denne afgørelse havde juridiske følgevirkninger, navnlig fratagelse af beskyttelse mod krydsreference af efterfølgende generiske produkter og mod udnyttelse af kopitilladelser for en samlet periode på 10 år.
 Under disse omstændigheder havde appellanten intet andet valg end at trække sin ansøgning tilbage. Udstedelse af en centraliseret markedsføringstilladelse uden den beskyttelse af forskningsdossiet, som følger af tildelingen af NAS-status, ville have muliggjort, at generiske produkter i hele EU umiddelbart kunne anvende alle de værdifulde prækliniske og kliniske data i appellantens dossier. Ingen innovativ farmaceutisk virksomhed ville overveje at lade dette ske. »Retsmidlerne« i forhold til en påstand om annullation og en begæring om foreløbige forholdsregler ville ikke have været effektive, da de ikke kunne have forhindret disse uigenkaldelige konsekvenser.
 Den eneste udsigt til et praktisk og effektivt retsmiddel (i modsætning til et teoretisk og illusorisk) ligger derfor i at tillade, at der kan anlægges søgsmål til prøvelse af den anfægtede afgørelse.
 I denne forbindelse har appellanten bl.a. anført:
 a)
 Retten til adgang til domstolsprøvelse og til effektive retsmidler, der er beskyttet i artikel 6 og 13 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention og i artikel 47 i Den Europæiske Unions Charter om Grundlæggende Rettigheder.
 b)
 Kravet om, at de processuelle regler, der finder anvendelse på de søgsmål, som EU’s retsinstanser forelægges, skal fortolkes i overensstemmelse med disse principper.
 c)
 Retspraksis fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og fra nationale domstole.
 d)
 Politiske overvejelser om det indbyrdes forhold mellem den centraliserede procedure og nationale procedurer.
 e)
 Domstolens retspraksis vedrørende:
 1)
 magtadskillelse
 2)
 antagelse til realitetsbehandling af søgsmål til anfægtelse af retsakter som afslutningen på en særlig selvstændig procedure
 3)
 om der foreligger tilstrækkelig retsbeskyttelse
 4)
 offentliggørelse af fortrolige oplysninger.
 Tilsidesættelse af væsentlige formskrifter
 Retten undlod endda at behandle Sepracors anbringende om tilsidesættelse af væsentlige formskrifter, der var opstået ved tredjemands indsigelser. Det forhold, at Sepracor først var blevet oplyst om de modtagne indsigelser, som var blevet taget i betragtning, efter, at afgørelsen var truffet, udgjorde en krænkelse af høringsretten, der er et grundlæggende EU-retligt princip.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31.3.2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur, EUT L 136, s. 1.


text:
16.6.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 173/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM 1) Det forhold, at den pågældende medlemsstat attesterer den
 faktiske og regnskabsmæssige rigtighed af oplysningerne i
 (Sjette Afdeling) anmodningerne om udbetaling af saldobeløb, jf. artikel 5,
 stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 2950/83 af 17. oktober
 1983 om gennemførelse af afgørelse 83/516/EØF om Den
 af 25. januar 2001
 Europæiske Socialfonds opgaver, skal antages at omfatte en
 vurdering af, om de afholdte udgifter er passende og afholdt
 i sag C-413/98, Directora-Geral do Departamento para os med rette.
 Assuntos do Fundo Social Europeu (DAFSE) mod Frota
 Azul-Transportes e Turismo Lda (anmodning om præjudi- 2) En medlemsstats kompetente myndigheders afgørelse om ikke
 ciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo) (1) at attestere den faktiske og regnskabsmæssige rigtighed af en
 del af udgifterne til en af Den Europæiske Socialfond støttet
 (»Den Europæiske Socialfond — attestering af den faktiske uddannelsesforanstaltning, fordi de findes ugrundede og ufor-
 og regnskabsmæssige rigtighed af oplysninger — kompeten- holdsmæssige, skal anses for et forslag til Kommissionen for De
 ce til at attestere — begrænsninger«) Europæiske Fællesskaber om at anse disse udgifter for ikke at
 være tilskudsberettigede.
 (2001/C 173/01) 3) Den nedsættelse eller det bortfald af det nationale tilskud, som
 en medlemsstats kompetente myndigheder har foreslået efter
 afgørelsen om ikke at attestere den faktiske og regnskabsmæssige
 (Processprog: portugisisk) rigtighed af visse udgifter, skal gøres til genstand for en endelig
 afgørelse, som træffes af Kommissionen vedrørende den del af
 tilskuddet, der svarer til tilskuddet fra Den Europæiske Social-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- fond. Denne endelige afgørelse, som Kommissionen træffer om
 gjort i Samling af Afgørelser) godkendelse af saldoen, er afgørende for det nationale tilskuds
 saldobeløb.
 I sag C-413/98, angående en anmodning, som Supremo
 Tribunal Administrativo (Portugal) i medfør af EF-traktatens 4) Fællesskabsretten ikke er til hinder for, at en medlemsstats
 artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for kompetente myndigheder som en rent sikrende foranstaltning
 i den for nævnte ret verserende sag, Directora-Geral do stiller krav om, at det nationale tilskud og tilskuddet fra Den
 Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu Europæiske Socialfond tilbagebetales, før Kommissionen træffer
 (DAFSE) mod Frota Azul-Transportes e Turismo Lda, at opnå sin endelige afgørelse.
 en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets 5) Attesteringen af den faktiske og regnskabsmæssige rigtighed af
 afgørelse 83/516/EØF af 17. oktober 1983 om Den Europæi- oplysningerne i anmodningen om udbetaling af saldobeløbet
 ske Socialfonds opgaver (EFT L 289, s. 38) og af Rådets for en uddannelsesforanstaltning, jf. artikel 5, stk. 4, andet
 forordning (EØF) nr. 2950/83 af 17. oktober 1983 om punktum, i forordning (EØF) nr. 2950/83, afskærer ikke en
 gennemførelse af afgørelse 83/516 (EFT L 289, s. 1) samt af medlemsstat fra senere at tage anmodningen om udbetaling af
 Kommissionens beslutning 83/673/EØF af 22. december 1983 saldobeløbet op til fornyet behandling og eventuelt at forelægge
 vedrørende forvaltningen af Den Europæiske Socialfond (ESF) Kommissionen en ændret anmodning med forslag om nedsæt-
 (EFT L 377, s. 1), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat telse af tilskuddet.
 af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne V. Skouris,
 J.-P. Puissochet, R. Schintgen og F. Macken (refererende (1) EFT C 33 af 6.2.1999.
 dommer); generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: R. Grass,
 den 25. januar 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/28
 Sag anlagt den 12. juni 2012 — Mederer mod KHIM — Katjes Fassin (SOCCER GUMS)
 (Sag T-258/12)
 2012/C 217/60
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Mederer GmbH (Fürth, Tyskland) (ved advokaterne O. Ruhl og C. Sachs)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 10. april 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 225/2011-4), annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret og Katjes Fassin GmbH & Co. KG tilpligtes at betale sagens omkostninger i forbindelse med sagens behandling ved indsigelsesafdelingen, appelkammeret og for Retten.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Mederer GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SOCCER GUMS« for varer i klasse 30 EF-varemærkeansøgning nr. 8 629 446
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Katjes Fassin GmbH & Co. KG
 Det påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke »SOCCER STAR« for varer i klasse 30
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 1, i forordning nr. 207/2009.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
26.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/26
 Sag anlagt den 17. juli 2013 — Chatzianagnostou mod Rådet m.fl.
 (Sag T-383/13)
 2013/C 313/51
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Antonios Chatzianagnostou (Serres, Grækenland) (ved advokat Ch. Makris)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union, Eulex Kosovo og Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen, der blev truffet af chefen for EULEX Kosovo den 10. maj 2013 med overskriften »Endelig afgørelse i disciplinærsag 02/2013« og meddelt sagsøgeren den 16. maj 2013, og afgørelsen, der blev truffet af chefen for EULEX Kosovo den 10. maj 2013 med overskriften »Endelig afgørelse i disciplinærsag 06/2013« og meddelt sagsøgeren den 16. maj 2013, annulleres i deres helhed.
 —
 Sagsøgeren fritages for ansvar med hensyn til enhver af de disciplinære anklager, som EULEX har fremsat imod ham.
 —
 EULEX tilpligtes inden for rammerne af den foreliggende sag at udlevere kopier af alle de dokumenter, der er indeholdt i de omtvistede disciplinære sagsakter vedrørende sagsøgeren, til sagsøgeren.
 —
 De sagsøgte tilpligtes at betale de omkostninger, som sagsøgeren har afholdt, herunder udgifterne til sagsøgerens advokats honorar i sagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.
 1)
 Første anbringende om tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, fordi de anfægtede retsakter fuldstændig mangler en begrundelse, og også fordi der er sket en tilsidesættelse af artikel 296 TEUF og i Den Europæiske Unions medlemsstaters generelle retsprincipper, hvorefter alle administrative retsakter, der er bebyrdende for private, skal begrundes på tilstrækkelig, fuldstændig og særlig måde. I den foreliggende sag gør sagsøgeren gældende, at der ikke foreligger nogen som helst begrundelse for de anfægtede retsakter, selv om dette er et ufravigeligt og tvingende retligt krav.
 2)
 Andet anbringende om de sagsøgtes tilsidesættelse — ved de anfægtede retsakter — af sagsøgerens ret til forsvar, der følger af EMRK og af almindelige retsprincipper, som er fælles for Den Europæiske Unions medlemsstater. I forbindelse med disciplinærsag 6/2013 vedrørende sagsøgeren for EULEX blev sagsøgeren pålagt en disciplinærsanktion for en handling, som han havde begået, men han blev aldrig anmodet om at fremlægge sit forsvar og fik aldrig mulighed for at gøre det. Sagsøgeren blev endvidere frataget sin ret til fuldstændig, rettidig og effektiv adgang til juridisk bistand med henblik på let at kunne forsvare sig ved hjælp af en advokat efter sit valg, der var passende forberedt og som havde fuldstændigt kendskab til de disciplinære anklager imod sagsøgeren inden for EULEX’ rammer.
 3)
 Tredje anbringende om at de anfægtede retsakter er behæftede med fejl med hensyn til de faktiske omstændigheder. Sagsøgeren gør gældende, at den anden anfægtede retsakt blev støttet på formodninger og på en selvmodsigende eller utilstrækkelig begrundelse under tilsidesættelse af sagsøgerens ret til at der anlægges en uskyldsformodning og ret til ikke at inkriminere sig selv. Samme anfægtede retsakt er endvidere behæftet med en fejl, fordi der ikke blev taget hensyn til hverken den omstændighed, at sagsøgeren begik en undskyldelig retlig fejl, eller i det mindste de formildende omstændigheder vedrørende sagsøgerens aktive fortrydelse og skyldbevidsthed.
 4)
 Fjerde anbringende om tilsidesættelse af bestemmelserne i artikel 19 i pagten om borgerlige og politiske rettigheder, EMRK’s artikel 10, artikel 15 TEUF, Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 (1), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF af 17. november 2003 (2), og artikel 41 og 42 i EU's charter om grundlæggende rettigheder. Sagsøgeren gør gældende, at de anfægtede afgørelser truffet af chefen for EULEX, som bekræftede de foreslåede disciplinære sanktioner, der skulle pålægges sagsøgeren, var behæftede med en retlig fejl eftersom de, hvis de havde været rigtige, ville have taget den klage til følge, som sagsøgeren havde indgivet med henblik på at de disciplinære sanktioner blev ophævet, bl.a. med den begrundelse, at de nævnte bestemmelser vedrørende sagsøgerens ret til aktindsigt i de omtvistede dokumenter i de to disciplinærsager vedrørende ham inden for EULEX’ rammer, var blevet tilsidesat.
 5)
 Femte anbringende om tilsidesættelse ved de anfægtede retsakter af proportionalitets- og rimelighedsprincipperne i forbindelse med pålæggelsen af disciplinærsanktioner over for sagsøgeren.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF af 17.11.2003 om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer (EUT L 345, s. 90).


text:
C 275/22 DA Den Europæiske Unions Tidende 15.11.2003
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling) (Første Afdeling)
 af 2. oktober 2003 af 2. oktober 2003
 i sag C-348/02, Kommissionen for De Europæiske Fælles- i sag C-89/03, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Italienske Republik (1) skaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (1)
 (»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv (»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 93/
 1999/13/EF«) 15/EØF«)
 (2003/C 275/38) (2003/C 275/39)
 (Processprog: italiensk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-348/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtigede: G. Valero Jordana og R. Amorosi) mod I sag C-89/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Den Italienske Republik (befuldmægtiget: U. Leanza, bistået af (befuldmægtigede: L. Ström og B. Stromsky) mod Storhertug-
 M. Fiorilli), angående en påstand om, at det fastslås, at Den dømmet Luxembourg (befuldmægtiget: S. Schreiner), angående
 Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til en påstand om, at det fastslås, at Storhertugdømmet Luxem-
 Rådets direktiv 1999/13/EF af 11. marts 1999 om begræns- bourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets
 ning af emissionen af flygtige organiske forbindelser fra direktiv 93/15/EØF af 5. april 1993 om harmonisering
 anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og af bestemmelserne om markedsføring af og kontrol med
 anlæg (EFT L 85, s. 1, og — berigtigelse — EFT L 188, s. 54), eksplosivstoffer til civil brug (EFT L 121, s. 20), idet det ikke
 idet den ikke har vedtaget alle de love og administrative har sat alle de love og administrative bestemmelser i kraft, der
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald
 direktivs artikel 15, har Domstolen (Første Afdeling), sammen- ikke har underrettet Kommissionen herom, har Domstolen
 sat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne P. Jann (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Wa-
 og A. Rosas (refererende dommer); generaladvokat: L.A. Geel- thelet, og dommerne P. Jann og A. Rosas (refererende dommer);
 hoed; justitssekretær: R. Grass, den 2. oktober 2003 afsagt generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær:
 dom, hvis konklusion lyder således: R. Grass, den 2. oktober 2003 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til Rådets direktiv 1999/13/EF af 11. marts 1999 1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser
 om begrænsning af emissionen af flygtige organiske forbindelser i henhold til Rådets direktiv 93/15/EØF af 5. april 1993 om
 fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter harmonisering af bestemmelserne om markedsføring af og
 og anlæg, idet den ikke har vedtaget alle de love og administrati- kontrol med eksplosivstoffer til civil brug, idet det ikke inden for
 ve bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative
 direktivs artikel 15. bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
 2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger. 2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 289 af 23.11.2002. (1) EFT C 101 af 26.4.2003.


text:
5.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 454/29
 Appel iværksat den 3. oktober 2016 af WQ (*1) til prøvelse af Personalerettens dom af 21. juli 2016 i sag F-1/16, WQ (*1) mod Parlamentet
 (Sag T-705/16 P)
 (2016/C 454/51)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: WQ (*1) (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet
 Appellantens påstande
 —
 Personalerettens dom i sag F-1/16, WQ (*1) mod Parlamentet, ophæves.
 —
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 27. marts 2015 om ikke at opføre sagsøgeren på listen over de tjenestemænd, der er udvalgt til at deltage i uddannelsesprogrammet i certificeringskampagnen 2014, annulleres.
 —
 Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger i begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten fremført tre anbringender.
 1.
 Første anbringende er, at Personaleretten begik en retlig fejl i forbindelse med undersøgelsen af det anbringende, som blev påberåbt af sagsøgeren i første instans, om tilsidesættelse af det almindelige ligebehandlingsprincip, ved at fastslå, at sidstnævnte befandt sig i situation, som var faktuel forskellig fra situationen for en ansøger med et eksamensbevis på samme niveau, som havde fulgt et kursus på mindst et år.
 2.
 Andet anbringende vedrører en retlig fejl som følge af, at Personaleretten fastslog, at den omtvistede afgørelse, dvs. afgørelsen om ikke at opføre appellanten på listen over de tjenestemænd, der er udvalgt til at deltage i uddannelsesprogrammet i certificeringskampagnen 2014, ikke tilsidesatte artikel 165 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og fordelingen af kompetencer mellem Unionen og dens medlemsstater på undervisningsområdet.
 3.
 Tredje anbringende vedrører en retlig fejl, som Personaleretten begik, da den forkastede den ulovlighedsindsigelse, der var rejst at sagsøgeren i første instans, med den begrundelse, at kriteriet om at have fulgt et kursus på mindst et år var berettiget og afpasset henset til karakteren af certificeringsproceduren. I denne forbindelse er det appellantens opfattelse, at Personaleretten ligeledes gengav hans argumenter forkert ved at fastslå, at sidstnævnte ikke havde bestridt den omstændighed, at en hensyntagen til det omtvistede dokument medførte, at den erhvervserfaring, han havde optjent i institutionerne, blev medregnet to gange.
 (*1) Inden for rammerne af beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger er der fjernet information.


text:
24.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/33
 Sag anlagt den 6. marts 2017 — Numbi mod Rådet
 (Sag T-144/17)
 (2017/C 129/50)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: John Numbi (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokat O. Okito)
 Sagsøgt: Rådet for De Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Forordning (EU) 2016/2230 om gennemførelse af Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2231 af 12. december 2016 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod personer, der bryder våbenembargoen over for Den Demokratiske Republik Congo, og om ændring af afgørelse 2010/788/FUSP annulleres, for så vidt som den vedrører John Numbi.
 —
 Rådet bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgerens og alle intervenienternes omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er anført i sag T-139/17, Kibelisa mod Rådet.


text:
10.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 233/7
 Rettens dom af 3. juli 2013 — Cytochroma Development mod KHIM — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
 (Sag T-106/12) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket ALPHAREN - de ældre nationale ordmærker ALPHA D3 - relativ registreringshindring - Harmoniseringskontorets opfyldelse af en dom om annullation af en appelkammerafgørelse - artikel 65, stk. 6, i forordning (EF) nr. 207/2009 - appelkamrenes sammensætning - artikel 1d i forordning (EF) nr. 216/96)
 2013/C 233/11
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Cytochroma Development, Inc. (St. Michael, Barbados) (ved barrrister S. Malynicz og solicitor A. Smith)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jerusalem, Israel)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 2. december 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1235/2011-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Teva Pharmaceutical Industries Ltd og Cytochroma Development, Inc.
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 2. december 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1235/2011-1) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 138 af 12.5.2012.


text:
7.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/6
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 24. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-375/06) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2003/105/EF - beskyttelse af arbejdstagerne - kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2007/C 155/09)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Caeiros og B. Schima, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Fernandes og F. Fraústo de Azevedo, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme direktiv 2003/105/EF af 16. december 2003 om ændring af Rådets direktiv 96/82/EF om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (EUT L 345, s. 97)
 Konklusion
 1)
 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/105/EF af 16. december 2003 om ændring af Rådets direktiv 96/82/EF om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 2)
 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 261 af 28.10.2006.


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/43
 Rettens dom af 13. juli 2011 — Polimeri Europa mod Kommissionen
 (Sag T-59/07) (1)
 (Konkurrence - aftaler - markedet for butadiengummi og styrenbutadiengummi fremstillet ved emulsionspolymerisation - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - tilregnelse af ulovlig adfærd - samlet overtrædelse - bevis for kartellets eksistens - bøder - overtrædelsens grovhed og varighed - skærpende omstændigheder)
 2011/C 269/95
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Italien) (ved advokaterne M. Siragusa og F. Moretti)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, G. Conte og V. Bottka, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 5700 endelig af 29. november 2006 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/F/38.638 — Butadiengummi og styrenbutadiengummi fremstillet ved emulsionspolymerisation), eller subsidiært annullation eller nedsættelse af den bøde, som Polimeri Europa SpA blev pålagt.
 Konklusion
 1)
 Artikel 2, litra c), i Kommissionens beslutning K(2006) 5700 endelig af 29. november 2006 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/F/38.638 — Butadiengummi og styrenbutadiengummi fremstillet ved emulsionspolymerisation) annulleres, for så vidt som den fastsætter den bøde, der er pålagt Polimeri Europa SpA, til 272,25 mio. EUR.
 2)
 Den bøde, der pålægges Polimeri Europa, fastsættes til 181,5 mio. EUR.
 3)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 4)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 95 af 28.4.2007.


text:
C 19/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 i henhold til artikel 24 i vedtægten for tjenestemænd ved De Sagsøgeren er i den forbindelse af den opfattelse, at Generalsek-
 Europæiske Fællesskaber, har Rettens præsident den 17. okto- retæren har handlet retsstridigt ved at træffe den anfægtede
 ber 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: afgørelse, idet der ikke er vedtaget almindelige regler, hvorefter
 ledelsesfunktioner kan omlægges. De opgaver, som sagsøgeren
 faktisk har udført, lige siden denne afgørelse blev truffet, er
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 desuden åbenbart mindre betydningsfulde end de opgaver, der
 normalt udføres af en tjenestemand i lønklasse A3.
 2) Afgørelsen vedrørende sagens omkostninger udsættes.
 Sag anlagt den 14. oktober 2002 af Michel Soubies mod Sag anlagt den 31. oktober 2002 af foreningen Gestoras
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Pro Amnistia, Juan Mari Olano Olano og Julen Zelarain
 Errasti mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag T-325/02)
 (Sag T-333/02)
 (2003/C 19/69)
 (2003/C 19/70)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 14. oktober 2002 anlagt sag mod De Europæiske
 Fællesskabers Domstol af Michel Soubies, Bruxelles, ved avo-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 cats Albert Coolen, Jean-Noël Louis og Etienne Marchal, og
 den 31. oktober 2002 anlagt sag mod Rådet for Den Europæi-
 med valgt adresse i Luxembourg.
 ske Union af foreningen Gestoras Pro Amnistia, Hernani
 (Spanien), Juan Mari Olano Olano, Gainza (Spanien), og Julen
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Zelarain Errasti, Donostia (Spanien), ved avocat Didier Rouget.
 — Kommissionens Generalsekretærs afgørelse af 26. novem-
 ber 2001 om at placere sagsøgeren som konsulent Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 (personlig udnævnelse) i lønklasse A3 ved den administra-
 tive enhed SG/F.2 »Institutionelle spørgsmål« annulleres. — Rådet tilpligtes at betale foreningen Gestoras Pro Anistia
 1 000 000 EUR i erstatning og de to sagsøgere Juan Mari
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. Olano Olano og Julen Zelarain Errasti 100 000 EUR hver
 i erstatning.
 — Sagsøgerne tilkendes 4,5 % p.a. i morarenter af disse
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter beløb fra afsigelsen af Rettens dom, og til betaling sker.
 — Rådet tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale
 Sagsøgeren, der er tjenestemand i lønklasse A3, anfægter
 sagsøgernes.
 ansættelsesmyndighedens afgørelse om at udnævne ham til
 konsulent (personlig udnævnelse) ved den administrative
 enhed SG/F.2 »Institutionelle spørgsmål«, hvis chef er udnævnt
 til lønklasse A5.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende:
 Foreningen Gestoras Pro Amnistia og to talsmænd for den har
 — at begrundelsespligten er tilsidesat nedlagt påstand om erstatning af det tab, de har gjort gældende
 at have lidt ved, at foreningen er blevet optaget på listen over
 — at der er sket tilsidesættelse af fremgangsmåden ved personer, grupper og enheder, der er involveret i terrorhandlin-
 besættelse af mellemlederstillinger, at vedtægtens artik- ger, i Rådets fælles holdning 2001/931/FUSP af 27. december
 ler 4, 5, 27 og 29 er tilsidesat samt at der er sket 2001 (1), som er bekræftet ved Rådets fælles holdninger 2002/
 tilsidesættelse af principperne om god forvaltningsskik, 340/FUSP af 2. maj 2002 (2) og 2002/940/FUSP af 17. juni
 om effektiv administration og om ret til en karriere. 2002 (3).


text:
10.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/37
 Sag anlagt den 16. januar 2007 — Polimeri Europa mod Kommissionen
 (Sag T-12/07)
 (2007/C 56/69)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Italien) (ved avvocati M. Siragusa, F. M. Moretti og L. Nascimbene)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Beslutningen og alle de retsakter, der hører uadskilleligt sammen hermed, annulleres i deres helhed, og Kommissionen pålægges herved at skaffe kopien af den ikke-fortrolige version af den nye klagepunktsmeddelelse, som blev sendt til Michelin, tilbage.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den foreliggende sag er anlagt til prøvelse af Kommissionens beslutning COMP/F2/D (2006) 1095 af 6. november 2006 som led i en procedure iværksat i henhold til artikel 81 EF (sag COMP/F38.638 BR/ESBR), hvorved Kommissionen tilsendte Manufacture Française des Pneumatiques Michelin (MFPM) en kopi af den ikke-fortrolige version af klagepunktsmeddelelsen af 6. april 2006. MFPM havde tidligere fået adgang til den administrative procedure som interesseret tredjepart, og var blevet opfordret til at indgive eventuelle bemærkninger.
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort følgende gældende:
 —
 Sagsøgerens ret til kontradiktion er blevet tilsidesat. Det gøres i denne forbindelse gældende, at Kommissionen indtil vedtagelsen af beslutningen har skjult det reelle formål med og karakteren af Michelins deltagelse i proceduren, hvorved sagsøgerens mulighed for kontradiktion er blevet begrænset, og sagsøgerens processuelle stilling er blevet påvirket negativt.
 —
 Beslutningen er ulovlig set i forhold til det retlige grundlag, den er støttet på, nærmere bestemt artikel 6 i forordning nr. 773/2004 (1). Det gøres i denne forbindelse gældende, at Michelin ikke kan anses som klager, eftersom modul C, som Michelin har fremlagt, ikke har karakter af en tilskyndelseshandling til den procedure, som er iværksat på grundlag af en klage i henhold til artikel 7 i forordning nr. 1/2003 (2). Det følger heraf, at beslutningen er behæftet med en tilsidesættelse af denne bestemmelse sammenholdt med artikel 7 i forordning nr. 773/2004.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7.4.2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 18).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1).


text:
Nr. C 183 / 32 [ DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17 . 6 . 97
 DOMSTOLEN
 MEDDELELSE OM GENERELLE UDVÆLGELSESPRØVER
 (97 /C 183 / 18 )
 De Europæiske Fællesskabers Domstol offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende nr.
 C 183 A af 17 . juni 1997 følgende generelle udvælgelsesprøver :
 Den spanske udgave :
 CJ/ LA/ 23 (spansksprogede juridiske sprogeksperter)
 Dette nummer af Tidende fås ved henvendelse til personaleafdelingen ; De Europæiske Fælles
 skabers Domstol, L-2925 Luxembourg.
 Ansøgningsfristen udløber den 18 . juli 1997.


text:
14.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/4
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. februar 2007 — BVBA Management, Training en Consultancy mod Benelux-Merkenbureau (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van beroep te Brussel — Belgigien)
 (Sag C-239/05) (1)
 (Varemærker - direktiv 89/104/EØF - ansøgning om registrering af et varemærke for en helhed af varer og tjenesteydelser - den kompetente myndigheds undersøgelse af tegnet - hensyntagen til alle relevante faktiske forhold og omstændigheder - kompetence for den nationale ret, der er forelagt et søgsmål)
 (2007/C 82/06)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van beroep te Brussel
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: BVBA Management, Training en Consultancy
 Sagsøgt: Benelux-Merkenbureau
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van Beroep te Brussel — fortolkning af artikel 3 i direktiv 89/104/EØF: Rådets første direktiv af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (EFT L 40, s. 1) — ansøgning om registrering af varemærket »The Kitchen Company «— den kompetente myndigheds undersøgelse af tegnet — hensyntagen til alle relevante faktiske forhold og omstændigheder — dommen i sagen Koninklijke KPN Nederland
 Konklusion
 Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker skal fortolkes således:
 —
 Når den kompetente myndighed giver afslag på at registrere et varemærke, skal den i sin afgørelse angive det resultat, den er nået til, for hver enkelt af de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af registreringsansøgningen, uanset hvordan denne ansøgning er formuleret. Såfremt den samme registreringshindring gør sig gældende for en kategori eller en gruppe af varer eller tjenesteydelser, kan den kompetente myndighed dog begrænse sig til at anføre en generel begrundelse for alle de omhandlede varer eller tjenesteydelser.
 —
 Det er ikke til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter den ret, der er forelagt et søgsmål til prøvelse af en afgørelse truffet af den kompetente myndighed, er afskåret fra særskilt at træffe afgørelse vedrørende varemærkets fornødne særpræg i forhold til hver enkelt af de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af registreringsansøgningen, når hverken afgørelsen eller ansøgningen vedrører kategorier af varer eller tjenesteydelser eller varer eller tjenesteydelser særskilt betragtet.
 —
 Det er ikke til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter den ret, der er forelagt et søgsmål til prøvelse af en afgørelse truffet af den kompetente myndighed, er afskåret fra at tage hensyn til faktiske forhold og omstændigheder, der er indtrådt efter tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse.
 (1) EUT C 217 af 3.9.2005.


text:
21.6.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 158/12
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spanien) den 14. april 2008 — N.N. Renta, SA mod Generalitat de Catalunya
 (Sag C-151/08)
 (2008/C 158/17)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Superior de Justicia de Cataluña
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: N.N. Renta, SA
 Sagsøgt: Generalitat de Catalunya
 Præjudicielt spørgsmål
 Er det foreneligt med artikel 33 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 at opretholde den gradvise eller forholdsmæssige sats for afgift på retshandeler, for hvilke der er oprettet et dokument, når den anvendes på attestering af et køb foretaget af en erhvervsdrivende, hvis aktivitet består i køb og salg af fast ejendom eller køb med henblik på påfølgende omdannelse eller udlejning, idet det afgiftsudløsende grundlag, beregningsgrundlaget og den afgiftspligtige person er sammenfaldende med de samme forhold i forbindelse med merværdiafgift, som opkræves samtidig på den samme købetransaktion?
 (1) Om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).


text:
11.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 60/53
 Sag anlagt den 21. december 2005 — Economidis mod Kommissionen
 (Sag F-122/05)
 (2006/C 60/98)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Ioannis Economidis (Woluwé-St-Etienne, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J-N Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens afgørelse om udnævnelse af S. Hogan til stillingen som chef for enheden »RTD.F.5 — Bioteknologi og Genomforskningsmetoder«.
 —
 Annullation af afgørelsen om at afslå sagsøgerens ansøgning til denne stilling.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, som er tjenestemand ved Kommissionen, har anfægtet ansættelsesmyndighedens afslag på hans ansøgning til stillingen som chef for enheden »RTD.F.5 — Bioteknologi og Genomforskningsmetoder« (stillingsopslag KOM/R/7012/04).
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande anført, at ansættelsesproceduren er ulovlig, at vedtægtens artikel 29, stk. 1, og artikel 31 er tilsidesat, at begrundelsespligten er tilsidesat samt at der er anlagt et åbenbart urigtigt skøn.
 Sagsøgeren har konkret anført:
 —
 at ansættelsesmyndigheden ved ikke at fastsætte den lønklasse, der gælder for stillingen, ikke har informeret ansøgerne så præcist som muligt om arten af de forudsætninger, der kræves for at bestride den ledige stilling, således at de blev i stand til at vurdere, om der for deres vedkommende var grundlag for at indgive ansøgning.
 —
 at den af Kommissionen anførte begrundelse ikke er relevant, idet den hverken gør det muligt for sagsøgeren at undersøge rigtigheden af afgørelsen eller for Fællesskabets retsinstanser at udøve deres domstolskontrol.
 —
 de anfægtede afgørelser er behæftet med et åbenbart urigtigt skøn derved, at den valgte ansøger ikke er i besiddelse af alle de krævede generelle og særlige kvalifikationer, i modsætning til sagsøgeren, hvis erhvervserfaring har bibragt ham betydelig kompetence, især inden for ledelse.


text:
19.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/22
 Rettens kendelse af 15. december 2010 — Albertini m.fl. og Donnelly mod Parlamentet
 (Forenede sager T-219 og T-326/09) (1)
 (Annullationssøgsmål - supplerende pensionsordning for Europa-Parlamentets medlemmer - ændring af den supplerende pensionsordning - almengyldig retsakt - sagsøgerne ikke individuelt berørt - afvisning)
 2011/C 55/39
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Gabriele Albertini (Milano, Italien) såvel som 62 øvrige medlemmer eller tidligere medlemmer af Europa-Parlamentet, hvis navne fremgår af bilaget til kendelsen (sag T-219/09) og Brendan Donnelly (London, Det Forenede Kongerige) (sag T-326/09) (ved advokaterne S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (først ved H. Krück, A. Pospíšilová Padowska og G. Corstens, som befuldmægtigede, derefter ved N. Lorenz, A. Pospíšilová Padowska og G. Corstens, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Europa-Parlamentets afgørelser af 9. marts og 1. april 2009 om ændring af bestemmelserne vedrørende den supplerende (frivillige) pensionsordning i bilag VIII til regulativ om omkostningsgodtgørelser og andre godtgørelser til Europa-Parlamentets medlemmer.
 Konklusion
 1)
 Sag T-219/09 og sag T-326/09 forenes med henblik på afsigelsen af kendelsen.
 2)
 Sagerne afvises.
 3)
 Gabriele Albertini og de 62 øvrige sagsøgere, som fremgår af bilaget, samt Brendan Donnelly, bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets omkostninger.
 (1) EUT C 205 af 29.8.2009.


text:
3.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/26
 Sag anlagt den 27. december 2011 — ZZ mod Rådet
 (Sag F-142/11)
 2012/C 65/51
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat M. Velardo)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD9 efter han havde bestået udvælgelsesprøven EPSO/AD/113/07 »Heads of Unit (AD9) in the field of translation with Czech, Estonian, Hungarian, Lithuanian, Latvian, Maltese, Polish, Slovak and Slovene as their main language« og en påstand om erstatning.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen af 9. december 2010 og den efterfølgende afgørelse af 7. oktober 2011 annulleres.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale erstatning til sagsøgeren.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
13.6.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/21
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 5. april 2016 — Fuldbyrdelse af europæiske arrestordrer udstedt mod Pál Aranyosi (C-404/15) og Robert Căldăraru (C-659/15 PPU) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen — Tyskland)
 (Forenede sager C-404/15 og C-659/15 PPU) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager - rammeafgørelse 2002/584/RIA - den europæiske arrestordre - grunde til at afslå fuldbyrdelse - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 4 - forbud mod umenneskelig eller nedværdigende behandling - forholdene under frihedsberøvelse i den udstedende medlemsstat))
 (2016/C 211/27)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen
 Parter i hovedsagen
 Pál Aranyosi (Sag C-404/15), Robert Căldăraru (C-659/15 PPU)
 Konklusion
 Artikel 1, stk. 3, artikel 5 og artikel 6, stk. 1, i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, som ændret ved Rådets rammeafgørelse 2009/299/RIA af 26. februar 2009, skal fortolkes således, at den fuldbyrdende judicielle myndighed, som stilles over for objektive, pålidelige, præcise og behørigt ajourførte oplysninger, som vidner om, at der ved forholdene under frihedsberøvelse i den udstedende medlemsstat foreligger mangler, der er systemiske eller generelle, eller som berører visse persongrupper eller visse centre for frihedsberøvede, skal foretage en konkret og præcis prøvelse af, om der er alvorlige grunde til at antage, at en person, som er omfattet af en europæisk arrestordre udstedt med henblik på retsforfølgning eller fuldbyrdelse af en frihedsstraf, på grund af forholdene under sin frihedsberøvelse i denne medlemsstat løber en reel risiko for at blive udsat for umenneskelig eller nedværdigende behandling som omhandlet i artikel 4 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder i tilfælde af overgivelse til nævnte medlemsstat. Med henblik herpå skal den anmode om supplerende oplysninger fra den udstedende judicielle myndighed, der skal meddele disse oplysninger inden for den i anmodningen fastsatte frist, efter om fornødent at have anmodet om bistand fra den eller en af de centrale myndighed(er) i den udstedende medlemsstat som omhandlet i rammeafgørelsens artikel 7. Den fuldbyrdende judicielle myndighed skal udsætte sin afgørelse vedrørende den berørte persons overgivelse, indtil den får supplerende oplysninger, som giver denne mulighed for at afvise, at der foreligger en sådan risiko. Såfremt det ikke inden for en rimelig frist kan afvises, at der foreligger en sådan risiko, skal myndigheden beslutte, om overgivelsesproceduren bør bringes til ophør.
 (1) EUT C 320 af 28.9.2015
 EUT C 59 af 15.2.2016.


text:
8.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 64/13
 Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 8. november 2007 — Fratelli Martini & C. SpA og Cargill Srl mod Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute og Ministero delle Attività Produttive (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)
 (Sag C-421/06) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - dom, hvorved Domstolen fastslog, at en fællesskabsretlig bestemmelse var ugyldig - institutionernes forpligtelser - veterinærpoliti - foderblandinger - angivelse på etiketten af vægtprocenter for de i foderet anvendte fodermidler med en tolerance på ± 15 % af den angivne værdi - forbud mod at vildlede forbrugeren)
 (2008/C 64/19)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Fratelli Martini & C. SpA og Cargill Srl
 Sagsøgte: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute og Ministero delle Attività Produttive
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Consiglio di Stato — virkningen af Domstolens dom i de forenede sager C-453/03, C-11/04, C-12/04 og C-194/04 (ABNA m.fl.), hvorved det blev fastslået, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2/EF af 28. januar 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/373/EØF om handel med foderblandinger og om ophævelse af Kommissionens direktiv 91/357/EØF (EFT L 63, s. 23) var delvis ugyldigt — institutionernes forpligtelse til at vedtage en ny retsakt
 Konklusion
 1)
 Artikel 1, nr. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2/EF af 28. januar 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/373/EØF om handel med foderblandinger og om ophævelse af Kommissionens direktiv 91/357/EØF, der fastsætter forpligtelsen til på etiketten til foderblandinger at anføre vægtprocenter for de i foderet anvendte fodermidler med en tolerance på ± 15 % af den angivne værdi for så vidt angår disse procenter, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er i strid med artikel 8 og 16 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed, der bl.a. har til formål at forhindre, at mærkning af og præsentationsmåder for foderstoffer vildleder forbrugeren.
 2)
 Eftersom artikel 1, stk. 1, litra b), i direktiv 2002/2 fastsatte en selvstændig forpligtelse uden forbindelse til de forpligtelser, der er fastsat i direktivets øvrige bestemmelser, har den omstændighed, at Domstolen ved dom af 6. december 2005, ABNA m.fl. (forenede sager C-453/03, C-11/04, C-12/04 og C-194/04) erklærede den pågældende bestemmelse ugyldig, ikke skabt et retligt tomrum eller en manglende sammenhæng, der gør det nødvendigt for fællesskabsinstitutionerne at vedtage materielle ændringer af direktiv 2002/2.
 Under alle omstændigheder følger ugyldigheden af en fællesskabsretlig bestemmelse direkte af den dom, hvorved Domstolen fastslår den, og det påhviler såvel medlemsstaternes myndigheder som retter at drage konsekvenserne heraf i deres nationale retsorden.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
29.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 111/20
 Rettens dom af 18. februar 2016 — Calberson GE mod Kommissionen
 (Sag T-164/14) (1)
 ((Voldgiftsbestemmelse - program for levering af landbrugsprodukter til Rusland - levering af oksekød - interventionsorganets manglende opfyldelse af kontrakten - anvendelig ret - forældelse - forsinket frigivelse af visse sikkerhedsstillelser for levering - delvis betaling af en transportfaktura - utilstrækkelig betaling i udenlandsk valuta af visse fakturaer - morarenter))
 (2016/C 111/24)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Calberson GE (Villeneuve-Garenne, Frankrig) (ved advokaterne T. Gallois og E. Dereviankine)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved D. Bianchi og I. Galindo Martín, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Den Franske Republik (ved D. Colas og C. Candat, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål i henhold til artikel 272 TEUF med påstand om, at Kommissionen tilpligtes at erstatte sagsøgeren det tab, som denne har lidt som følge af fejl, som interventionsorganet angiveligt har begået i forbindelse med udførelsen af en kontrakt om transport af oksekød til Rusland i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 111/1999 af 18. januar 1999 om almindelige gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2802/98 om et program for levering af landbrugsprodukter til Den Russiske Føderation (EFT L 14, s. 3) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1799/1999 af 16. august 1999 om levering af oksekød til Rusland (EFT L 217, s. 20).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Calberson GE betaler sagens omkostninger.
 3)
 Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 184 af 16.6.2014.


text:
22.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/34
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 12. september 2008 — Goris mod Kommissionen
 (Sag T-126/04) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - mellemdom - ufornødent at træffe afgørelse)
 (2008/C 301/57)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Willem Goris (Strassen, Luxembourg) (ved avocat N. Lhoëst)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og H. Krämer, som befuldmægtigede, bistået af avocat B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Dels en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 5. maj 2003 om ændring af sagsøgers indplacering i lønklasse, i det omfang det heri fastsættes, at sagsøgeren på tidspunktet for hans ansættelse indplaceres i lønklasse B4, løntrin 2, i det omfang den har økonomiske virkninger fra den 5. oktober 1995, og i det omfang den ikke har genoprettet sagsøgerens karriere i lønklasse, samt en påstand om annullation af afgørelsen om afslag på sagsøgerens klage, dels en påstand om erstatning af den skade, denne afgørelse angiveligt har forårsaget.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler alle sagens omkostninger.
 (1) EUT C 118 af 30.4.2004.


text:
23.6.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 140/43
 Sag anlagt den 9. maj 2007 — People's Mojahedin Organization of Iran mod Rådet
 (Sag T-157/07)
 (2007/C 140/70)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: People's Mojahedin Organization of Iran (Auvers sur Oise, Frankrig) (ved advokat J.P. Spitzer og QC D. Vaughan)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af beslutninger, som fortsat er gældende, fra Rådet om:
 —
 ikke inden for seks måneder eller derefter at tage Rådets afgørelse 2006/379 op til revision i forhold til sagsøgeren
 —
 indtil dags dato eller derefter at bibeholde sagsøgeren på en liste over terroristorganisationer, der er fastlagt ved Rådets afgørelse 2006/379 af 29. maj 2006 med virkning fra denne dato, til trods for Rettens dom af 12. december 2006 i sag T-228/02 og Rådets forpligtelser i henhold til artikel 233 EF.
 —
 Der afsiges sådanne yderligere kendelser, som Retten måtte finde passende, for at få sagsøgte til at handle i overensstemmelse med sine retlige forpligtelser.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning på et beløb stort 1 090 000 EUR som anført i bilag 18 (fortsat skade) og renter heraf.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i forbindelse med nærværende sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren påstår visse breve fra Rådet annulleret og kræver erstatning, idet Rådet ikke efter seks måneder har taget listen over visse personer, grupper og enheder indeholdt i Rådets afgørelse 2006/379 (1), på hvilke Rådets forordning (EF) nr. 2580/2001 (2) om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme, eksempelvis indefrysning af midler og andre finansielle ressourcer, finder anvendelse, op til revision, og idet Rådet har bibeholdt sagsøgeren på samme liste.
 Ifølge sagsøgeren var Rådet forpligtet til at tage listen over personer, som er opført på i en hvilken som helst liste over terroristorganisationer, op til revision og at gøre dette med jævne mellemrum og mindst hver sjette måned. Sagsøgeren gør gældende, at Rådet ikke foretog en sådan revision i forbindelse med optagelse af sagsøgerens navn på listen over terroristorganisationer.
 Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Rådet, efter dommen fra Retten i Første Instans i sag T-228/02, Organisation des Modjahedines du peuple d' Iran mod Rådet, Sml. 2006 II, s. 0000, var forpligtet til at fjerne sagsøgerens navn fra den pågældende liste.
 (1) Rådets afgørelse 2006/379/EF af 29.5.2006 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme, og om ophævelse af afgørelse 2005/930/EF (EUT L 144, s. 21).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 2580/2001 af 27.12.2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme (EFT L 344, s. 70).


text:
20.6.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/44
 Sag anlagt den 23. marts 2009 — Zhejiang Xinshiji Foods og Hubei Xinshiji Foods mod Rådet
 (Sag T-122/09)
 2009/C 141/95
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd og Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd (ved barrister F. Carlin, solicitor A. MacGregor, samt lawyers N. Niejahr og Q. Azau)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af forordningen i det omfang, den pålægger antidumpingtold på varer fremstillet og udført af sagsøgerne.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale sagsøgernes omkostninger i forbindelse med denne sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har med denne sag nedlagt påstand om annullation i henhold til artikel 230 EF af Rådets forordning (EF) nr. 1355/2008 af 18. december 2008 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer tilberedte eller konserverede citrusfrugter (mandariner osv.) med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om endelig opkrævning af den midlertidige told (1) (herefter »den endelige forordning«), for så vidt som den vedrører sagsøgerne.
 Sagsøgerne har gjort gældende, at den endelige forordning skal annulleres, for så vidt som den vedrører dem, eftersom den tilsidesætter sagsøgernes ret til forsvar, begrundelsespligten samt princippet om god forvaltningsskik.
 Sagsøgerne har gjort gældende, at deres ret til et forsvar blev tilsidesat
 (i)
 fordi de vigtigste kendsgerninger ikke blev fremlagt rettidigt, således som det kræves efter artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (2), og da der ikke blev fremlagt passende forklaringer vedrørende den manglende sammenhæng i fællesskabsindustriens salgsmængder med den konsekvens, at sagsøgerne ikke effektivt kunne redegøre for deres synspunkter eller foretage et meningsfuldt forsvar for deres interesser
 (ii)
 i forbindelse med konstateringen af skaden, hvor Kommissionen undlod
 a)
 at besvare sagsøgernes spørgsmål vedrørende den manglende sammenhæng i oplysningerne vedrørende fællesskabsindustriens salgsmængder i rette tid, så sagsøgerne ikke kunne redegøre for deres synspunkter, inden Rådet vedtog den endelige forordning
 b)
 at give sagsøgerne den anmodede forklaring på afvisningen af at tage hensyn til indvirkningen af priser på råmaterialer
 c)
 at forklare, hvordan Kommissionen havde beregnet forhøjelsen af importprisen på 2 % på indførselsudgifter og importørens margen
 (iii)
 på grund af en åbenbar skønsfejl, idet Kommissionen undlod at hense til den væsentlige mangel på sammenhæng i forbindelse med fællesskabsindustriens salgsoplysninger, da den konstaterede skaden.
 Sagsøgerne har gjort gældende, at den endelige forordning også tilsidesætter artikel 253 EF, idet den ikke indeholder en begrundelse for et væsentligt faktuelt forhold, dvs. importprisforhøjelsen på 2 % og importørens margen, som er relevant for de konklusioner i den endelige forordning, som medførte, at sagsøgerne blev pålagt endelig antidumpingtold.
 Endelig har sagsøgerne gjort gældende, at Rådet i lyset af sagsøgernes fremlæggelser under hele sagens forløb, hvilke fremlæggelser påpegede forskellige fejl begået af Kommissionen med hensyn til en korrekt forklaring af det faktuelle grundlag for Kommissionens forslag til vedtagelse af de endelige antidumpingforanstaltninger, og med hensyn til en behørig beskyttelse af sagsøgerens ret til et forsvar, tilsidesatte princippet om god forvaltningsskik, da det vedtog den endelige forordning som foreslået af Kommissionen.
 (1) EUT L 350, s. 35.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT L 1996 L 56, s. 1).


text:
30.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/10
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 29. april 2004
 i de forenede sager C-199/01 P og C-200/01 P, IPK-München GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Appeller - Kommissionens beslutning om ikke at udbetale restbeløbet af en finansiel støtte)
 (2004/C 118/17)
 Processprog: tysk
 I de forenede sager C-199/01 P og C-200/01 P, IPK-München GmbH, München (Tyskland) ved Rechtsanwalt H.-J. Prieß, og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: J. Grunwald) angående to appeller af dom afsagt den 6. marts 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-331/94, IPK-München mod Kommissionen (Sml. II, s. 779), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af præsidenten, V. Skouris, som fungerende formand for Sjette Afdeling, og dommerne J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen og F. Macken (refererende dommer), generaladvokat: J. Mischo, justitssekretær: R. Grass, den 29. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Appellerne forkastes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 212 af 28.7.2001
 og EFT C 289 af 13.10.2001.


text:
3.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 364/18
 Sag anlagt den 31. juli 2016 — Syriatel Mobile Telecom mod Rådet
 (Sag T-411/16)
 (2016/C 364/15)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damaskus, Syrien) (ved advokat E. Ruchat)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgerens søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.
 —
 Afgørelse (FUSP) 2016/850 af 27. maj 2016 samt de efterfølgende retsakter til gennemførelse heraf annulleres følgelig, for så vidt som de angår sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrørende tilsidesættelse af retten til forsvar og retten til en effektiv retsbeskyttelse fastsat i artikel 6 og 13 i Konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (herefter »EMRK«), i artikel 215 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (herefter »TEUF«) og i artikel 41 og 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 2.
 Andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af begrundelsespligten for så vidt som den begrundelse, som Rådet har givet, ikke opfylder den forpligtelse, som påhviler Den Europæiske Unions institutioner, i henhold til EMRK’s artikel 6, artikel 296 TEUF og artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 3.
 Tredje anbringende vedrørende den omstændighed, at Rådet har foretaget et åbenbart urigtigt skøn i forhold til sagsøgerens indblanding i finansieringen af det syriske styre.
 4.
 Fjerde anbringende vedrørende den omstændighed, at de anfægtede foranstaltninger på en uberettiget og uforholdsmæssig måde begrænser sagsøgerens grundlæggende rettigheder, og særligt hans ejendomsret som fastsat ved artikel 1 i den første tillægsprotokol til EMRK og artikel 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, og hans ret til respekt for sit omdømme fastsat ved EMRK’s artikel 8 og artikel 10, stk. 2.
 5.
 Femte anbringende vedrørende tilsidesættelse af Rådets retningslinjer af 2. december 2005 for gennemførelse og evaluering af restriktive foranstaltninger (sanktioner) inden for rammerne af EU’s fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (Rådets dokument 15114/05 af 2.12.2005).


text:
C 191/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.8.2002
 e) Retten gav Kommissionen medhold i dens anvendelse af a) under en procedure om anerkendelse af en ny
 omsætningsmetoden ved beregning af forpagtningstil- avlsorganisation (opdrætterforening) af den kompe-
 skuddet. tente myndighed alene er indrømmet en høringsret,
 men ikke har krav på, at anerkendelsen af den nye
 organisation (forening) afslås, hvis den udgør en fare
 f) Retten udtalte, at fordele, det blev gjort gældende, at
 for racens bevarelse eller skader en eksisterende
 Bass plc ydede uden for forpligtelserne i henhold til
 organisations eller forenings virksomhed, forbed-
 kontrakten, kunne udligne prisforskellene.
 ringsprogram eller avlsprogram, og
 (1) EFT C 6 af 8.1.2000, s. 29. b) som ikke giver den eksisterende organisation eller
 (2) Kommissionens forordning (EØF) nr. 1984/83 af 22.6.1983 om forening ret til at anfægte den af forvaltningsmyndig-
 anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af heden trods et negativt høringssvar meddelte an-
 eksklusive købsaftaler (EFT L 173 af 30.6.1983, s. 5). erkendelse for domstolene (Verwaltungsgericht-
 shof)?
 (1) EFT L 192, s. 63.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 23. maj 2002 af Verwaltungsgerichtshof i
 klagesagen anlagt af Österreichischer Zuchtverband für
 Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen, intervenient:
 Österreichischer Shetlandponyzuchtverband
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 (Sag C-216/02) afsagt den 28. maj 2002 af Conseil d’Etat (Belgien), section
 d’administration, i sagen Michel Tillieut, Association des
 habitants de Louvain-la-Neuve, Willy Gregoire og Associ-
 (2002/C 191/32) ation L’Epine Blanche mod Région wallonne — interveni-
 ent: Propreté, Assainissement, Gestion de l’Environne-
 ment SA, forkortet »PAGE«
 Ved kendelse afsagt den 23. maj 2002, indgået til Domstolens (Sag C-217/02)
 Justitskontor den 12. juni 2002, har Verwaltungsgerichtshof i
 klagesagen anlagt af Österreichischer Zuchtverband für Ponys,
 Kleinpferde und Spezialrassen, intervenient: Österreichischer
 Shetlandponyzuchtverband, forelagt De Europæiske Fællesska- (2002/C 191/33)
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 følgende spørgsmål:
 1. Indrømmes der ved artikel 2, stk. 2, litra a), i Kommissio-
 nens beslutning 92/353/EØF (1) af 11. juni 1992 om Ved dom afsagt den 28. maj 2002, indgået til Domstolens
 kriterierne for godkendelse eller anerkendelse af organisa- Justitskontor den 13. juni 2002, har Conseil d’Etat (Belgien),
 tioner og foreninger, der fører eller opretter stambøger section d’administration, i sagen Michel Tillieut, Association
 for registrerede enhovede dyr (EFT L 192 af 11.7.1992, des habitants de Louvain-la-Neuve, Willy Gregoire og Associ-
 s. 63-65), en eksisterende avlsorganisation (opdrætterfo- ation L’Epine Blanche mod Région wallonne — intervenient:
 rening) en ret, således at anerkendelse af en ny avlsorgani- Propreté, Assainissement, Gestion de l’Environnement SA,
 sation (en ny opdrætterforening) skal afslås af den forkortet »PAGE«, forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom-
 kompetente myndighed, hvis anerkendelsen af den nye stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 avlsorganisation (opdrætterforening) udgør en fare for spørgsmål:
 racens bevarelse eller skader en eksisterende organisations
 eller forenings virksomhed, forbedringsprogram eller
 1. Indebærer den forpligtelse, som medlemsstaterne har i
 avlsprogram?
 henhold til artikel 7 i direktiv 75/442/EØF af 15. juli
 1975 om affald (1), som ændret ved direktiv 91/156/EØF
 2. Er artikel 2, stk. 2, litra a), i den i spørgsmål 1 anførte af 18. marts 1991 (2), til at udarbejde en eller flere planer
 kommissionsbeslutning til hinder for en bestemmelse i for håndtering af affald, navnlig for så vidt angår »de
 national ret, hvorefter en eksisterende avlsorganisation områder eller anlæg, der er egnede for bortskaffelsen«, at
 eller opdrætterforening de stater, som direktivet er rettet til, på et landkort


text:
25.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/22
 Sag anlagt den 26. juli 2010 — Three-N-Products Private mod KHIM — Shah (AYUURI NATURAL)
 (Sag T-313/10)
 ()
 2010/C 260/30
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, Indien) (ved lawyer C. Jäger)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Mr S Shah, Mr A Shah, Mr M Shah — A Partnership t/a FUDCO (Wembley, Det Forenede Kongerige)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 1. juni 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1005/2009-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at stadfæste afgørelsen truffet den 2. juli 2009 af Indsigelsesafdelingen ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og at afslå registrering af EF-varemærkeansøgning nr. 5 805 387 i sin helhed.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 Den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder dem, som er pådraget sagsøgeren i forbindelse med sagen for appelkammeret og Indsigelsesafdelingen, hvis parten beslutter at indtræde i sagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Mr S Shah, Mr A Shah, Mr M Shah — A Partnership t/a FUDCO
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »AYUURI NATURAL«, for varer i klasse 3 og 5
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Three-N-Products Private Ltd
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 2 996 098 af figurmærket »Ayur« for bl. a. varer i klasse 3 og 5, EF-varemærkeregistrering nr. 5 429 469 af ordmærket »AYUR« for bl. a. varer i klasse 3 og 5.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen og afslag på ansøgningen i dens helhed
 Appelkammerets afgørelse: Klagen taget til følge, annullation af den anfægtede afgørelse og afvisning af indsigelsen
 Søgsmålsgrunde: Sagsøgeren har fremført to søgsmålsgrunde til støtte for sit søgsmål.
 Vedrørende den første søgsmålsgrund har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 7 og 8 i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, idet appelkammeret urigtigt fastslog, at der ikke er risiko for forveksling, og at de ældre varemærker indeholder en indirekte hentydning, der giver associationer til de omhandlede varer, hvilket giver de ældre varemærker en lavere grad af særpræg.
 Med sin anden søgsmålsgrund har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 65, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, idet appelkammeret begik magtfordrejning ved at træffe den anfægtede afgørelse, idet den ikke er objektiv og er uden hjemmel.


text:
17.6.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 143/28
 Sag anlagt den 4. maj 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Tjekkiske Republik
 (Sag C-204/06)
 (2006/C 143/53)
 Processprog: tjekkisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved K. Walkerová og H. Støvlbæk, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Tjekkiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den Tjekkiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 24 i Rådets direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkommer direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Den Tjekkiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet i national ret udløb den 30. april 2004.
 (1) EFT L 233, s. 1.


text:
12.5.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/33
 Sag anlagt den 4. februar 2012 — ZZ mod Revisionsretten
 (Sag F-14/12)
 2012/C 138/75
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat O. Mader)
 Sagsøgt: Revisionsretten for Den Europæiske Union
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af Revisionsrettens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD 13 i forfremmelsesåret 2011.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Revisionsrettens afgørelse af 26. maj 2011 om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD 13 i forfremmelsesåret 2011.
 —
 Annullation af Revisionsrettens afgørelse af 18. november 2011, hvorved den bekræftede antallet af stillinger, der i 2011 stod til rådighed for en forfremmelse til AD 13, med den følge at sagsøgerens klage over afgørelsen af 26. maj 2011 blev afslået.
 —
 Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
28.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 234/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumænien) den 7. juni 2010 — Circul Globus București (Circ & Variete Globus București) mod Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A.
 (Sag C-283/10)
 ()
 2010/C 234/40
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Înalta Curte de Casație și Justiție
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)
 Sagsøgt: Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A.
 Præjudicielle spørgsmål
 Skal artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 (1) fortolkes således, at begrebet »overføring til almenheden« skal opfattes således:
 a)
 at overføringen til almenheden udelukkende vedrører den del af almenheden, som ikke befinder sig på et sted, hvorfra overføringen finder sted, eller
 b)
 at overføringen til almenheden også vedrører enhver anden overføring af et værk, som fremføres direkte på et offentligt tilgængeligt sted uanset metoden til offentlig fremførelse eller direkte præsentation af værket?
 Hvis spørgsmål a) besvares bekræftende, indebærer dette i så fald, at alle de former for direkte overføring af værker til almenheden, som er nævnt i spørgsmål b), ikke er omfattet af direktivets anvendelsesområde; dvs. at de ikke er udtryk for overføring af et værk til almenheden, men derimod for offentlig fremførelse og/eller præsentation af et værk, jf. artikel 11, stk. 1, nr. i), i Bernerkonventionen?
 Hvis spørgsmål b) besvares bekræftende, giver artikel 3, stk. 1, i direktivet i så fald medlemsstaterne mulighed for at fastsætte et lovbestemt krav om kollektiv forvaltning af retten til overføring af musikalske værker til almenheden uanset overføringsmetoden, selv om denne rettighed kan forvaltes individuelt og også bliver forvaltet individuelt af ophavsmændene, uden at give ophavsmændene mulighed for at udelukke deres værker fra den kollektive forvaltning?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22.5.2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10).


text:
20.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/19
 Sag anlagt den 20. august 2012 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-88/12)
 2012/C 319/37
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal og S. Orlandi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om beregning af godskrivningen af de pensionsrettigheder, som er erhvervet før tiltrædelsen af tjenesten, på grundlag af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelsen af 16. januar 2012 om beregning af godskrivningen af de pensionsrettigheder, som sagsøgeren har erhvervet før tiltrædelsen af tjenesten i Kommissionen.
 —
 Om fornødent annullation af afgørelsen om afslag på sagsøgerens klage af 15. juni 2012 om anvendelse af de almindelige gennemførelsesbestemmelser og aktuarmæssige satser, der var gældende på tidspunktet for sagsøgerens ansøgning om overførsel af hans pensionsrettigheder.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.