text:
19.6.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 174/5
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS at udsætte gennemførelsen af den stiltiende afgørelse, som
 Kommissionen angives at have truffet ved sin skrivelse af
 den 16. marts 1999 9. september 1998 til Kongeriget Spaniens faste repræsentant
 ved Den Europæiske Union, og som vedrører vedtagelsen af et
 lovforslag med henblik på gennemførelse i national ret af
 i sag T-147/98, Karola Gluiber mod Rådet for Den artikel 11 i bilag VIII til vedtægten for tjenestemænd i De
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Europæiske Fællesskaber vedrørende overførsel af pensionsret-
 Fællesskaber (1) tigheder, har Rettens præsident den 4. februar 1999 afsagt
 kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (Abenbart at sagen skal afvises)
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 (1999/C 174/10)
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (Processprog: tysk)
 (1) EFT C 48 af 20.2.1999.
 I sag T-147/98, Karola Gluiber, Staudernheim (Tyskland),
 ved advokaterne Wolfgang Clausen og Wulf Clausen, Kiel
 (Tyskland), og med valgt adresse i Luxembourg hos advokater-
 ne Decker & Braun, 16, avenue Marie-Thérèse, mod Rådet for
 Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, angående en påstand om annullation af diskrimi-
 nerende foranstaltninger truffet over for sagsøgeren af For-
 bundsrepublikken Tyskland, subsidiært en påstand om, at det
 fastslås, at Rådet og Kommissionen burde have grebet ind KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 over for disse foranstaltninger, har Retten (Første Afdeling),
 sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, og dommerne J.
 den 9. marts 1999
 Pirrung og M. Vilaras; justitssekretær: H. Jung, den 16. marts
 1999 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 i sag T-206/98, Clauni SA m.fl. mod Kommissionen for
 1) Sagen afvises. De Europæiske Fællesskaber (1)
 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger.
 (Åbenbart, at sagen skal afvises)
 (1) Stævningen er ikke offentliggjort.
 (1999/C 174/12)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-206/98, Clauni SA, Agen (Frankrig), selskabets direktør
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I Jean-Marie Bissières, La Croix Blanche (Frankrig), SA Lomage-
 FØRSTE INSTANS nais, som fra denne dato er blevet til selskabet Loma SA, Penne
 d’Agenais (Frankrig), og direktør André Lompech, Canet
 den 4. februar 1999 (Frankrig), alle ved advokat Daniel Veyssière, Agen (Frankrig),
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Aloïse
 May, 31, Grand-Rue, mod Kommissionen for De Europæiske
 i sag T-196/98 R, Eduardo Peña Abizanda m.fl. mod Fællesskaber, angående en påstand om, at sagsøgerne gives
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) medhold i deres ansøgning om fritagelse af 23. oktober 1998,
 som blev indgivet i forbindelse med visse indførselstransaktio-
 (Begæring om foreløbige forholdsregler — realitetsbehand- ner for svampe med oprindelse i og hidrørende fra Polen, har
 ling af hovedsagen) Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 R.M. Moura Ramos, og dommerne V. Tiili og P. Mengozzi;
 (1999/C 174/11) justitssekretær: H. Jung, den 9. marts 1999 afsagt kendelse,
 hvis konklusion lyder således:
 (Processprog: spansk) 1) Sagen afvises.
 I sag T-196/98 R, Eduardo Peña Abizanda og 105 andre 2) Sagsøgerne betaler sagens omkostninger.
 tjenestemænd ved Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber, ved advokat Antonio Creus Carreras, Barcelona, og
 advokat Begoña Uriarte Valiente, Madrid, avenue d’Auderg- (1) EFT C 71 af 13.3.1999.
 hem, 78, Bruxelles, mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (befuldmægtigede: Gianluigi Valsesia, Julian Cur-
 rall og José Rivas Andres), hvori der er indgivet begæring om


text:
28.10.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/34
 Sag anlagt den 21. juli 2006 — Duyster mod Kommissionen
 (Sag F-81/06)
 (2006/C 261/70)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Tineke Duyster (Oetrange, Luxembourg) (ved avocat W.H.A.M. van den Muijsenbergh)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen fremmes til realitetsbehandling i sin helhed.
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelser af 8. november 2005 og af 11. maj 2006.
 —
 Sagsøgeren tilkendes en erstatning for det lidte tab.
 —
 Subsidiært: Der gives sagsøgeren helt eller delvist medhold i de ovenfor anførte påstande eller Retten træffer en afgørelse, som helt eller delvist imødekommer sagsøgerens ansøgninger af 5. og 13. juli 2005.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har allerede i sagerne F-51/05 (1) og sag F-18/06 (2) anfægtet det forhold, at Kommissionen først tilkendte hende forældreorlov for perioden fra den 1. november 2004 til den 30. april 2005, og dernæst ved skrivelse af 17. november 2005 fastsatte starttidspunktet for forældreorloven til den 8. november 2004.
 I denne sag anfægter sagsøgeren afgørelserne, hvorved Kommissionen afviste de ansøgninger, hun indgav med henblik på at opnå erstatning i henhold til artikel 288 EF og artikel 90, stk. 1, i tjenestemandsvedtægten med hensyn til ca. 50 punkter vedrørende angivelige forsømmelser begået af Kommissionens tjenestegrene.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet til prøvelse af afvisningerne bl.a. anført: i) at afgørelserne er baseret på forkerte faktiske omstændigheder; ii) at indholdet af og formålet med vedtægtens artikel 90, stk. 1 og 2, er tilsidesat; iii) at der foreligger selvmodsigelser; iv) at afgørelserne mangler klarhed; v) at ansættelsesmyndigheden fortolker og/eller anvender retspraksis vedrørende artikel 288 EF og vedtægtens artikel 90 fejlagtigt; vi) at ansættelsesmyndigheden benytter forkerte argumenter; vii) at principperne om proportionalitet, om beskyttelse af den berettigede forventning, om ligebehandling og om retssikkerhed er tilsidesat, samt at der er sket tilsidesættelse af princippet om interesseafvejning, at arbejdsgiverens oplysningspligt ikke er overholdt, og at princippet om god forvaltningsskik og om ret til effektive retsmidler er tilsidesat.
 (1) EUT C 217 af 3.9.2005 (sag oprindeligt registreret ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans under nr. T-249/05 og henvist til Retten for EU-Personalesager ved kendelse af 15.12.2005).
 (2) EUT C 154 af 1.7.2006.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
12.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/15
 Appel iværksat den 28. september 2005 af Dorte Schmidt-Brown til prøvelse af dom afsagt den 5. juli 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-387/02, Dorte Schmidt-Brown mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-365/05 P)
 (2005/C 281/30)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 28. september 2005 iværksat appel af Dorte Schmidt-Brown ved avocats Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis og Etienne Marchal til prøvelse af dom afsagt den 5. juli 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-387/02, Dorte Schmidt-Brown mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 Den af Retten (Første Afdeling) afsagte dom af 5. juli 2005 i sag T-387/02, Dorte Schmidt-Brown mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, ophæves i sin helhed.
 Der træffes en ny afgørelse med følgende indhold:
 Annullation af Kommissionens afgørelse af 26. april 2002, for så vidt som Kommissionen herved afslog at yde appellanten den ansøgte økonomiske bistand, således at hun kan dække samtlige de sagsomkostninger, hun har måttet afholde for at opnå anerkendelse af og erstatning for de ikke-økonomiske, erhvervsmæssige og økonomiske tab, hun har lidt som følge af de af Eurogramme Ltd fremførte ærekrænkende mundtlige og skriftlige udtalelser.
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i første instans samt appelsagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Appellanten har anført, at Retten med urette har undersøgt, om bestemmelserne i vedtægtens artikel 24 i det foreliggende tilfælde var blevet tilsidesat til skade for appellanten, uden at tage hensyn til den afgørelse, som Kommissionens næstformand, Neil Kinnock, traf efter en fornyet undersøgelse af ansøgningen om hjælp og bistand af 15. januar 2002, om i særdeleshed at imødekomme denne ansøgning.
 Denne afgørelse blev meddelt appellanten ved skrivelser af 16. og 22. maj 2003.
 Retten har derfor ikke taget hensyn til alle omstændigheder i sagen, og nærmere bestemt til de afgørelser, der blev truffet af Kommissionen efter klagerens sagsanlæg ved High Court of Justice (England & Wales) og til de foranstaltninger, der blev truffet af næstformand Neil Kinnock efter dennes fornyede undersøgelse af rigtigheden af den af appellanten indgivne ansøgning om bistand, og til de af Kommissionens formand trufne foranstaltninger med henblik på at genoprette appellantens ære og værdighed i forhold til såvel hendes kolleger i GD Eurostat som i Europa-Parlamentets Budgetkontroludvalg (Cocobu).
 Retten har endvidere begået en retlig fejl ved alene at have undersøgt anvendeligheden af vedtægtens artikel 24, stk. 1, idet den i det foreliggende tilfælde ligeledes burde have undersøgt lovligheden af den anfægtede afgørelse i forhold til vedtægtens artikel 24, stk. 2.


text:
5.5.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 133/27
 Sag anlagt den 2. marts 2012 — Grækenland mod Kommissionen
 (Sag T-105/12)
 2012/C 133/54
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Den Hellenske Republik (ved K. Samoni og N. Dafniou)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullationssøgsmålet antages til behandling.
 —
 Kommissionens anfægtede afgørelse annulleres, og
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den Hellenske Republik har med søgsmålet nedlagt påstand om annullation (i overensstemmelse med artikel 263 TEUF) af afgørelse nr. 1472708 af 3. januar 2012»om fortsat betaling af dagbøder på 31 536 EUR pr. dag for forsinkelsen med gennemførelsen af de nødvendige foranstaltninger med henblik på at efterkomme dommen afsagt af Den Europæiske Unions Domstol i sag C-65/05«, hvorved den nævnte medlemsstat afkræves betaling af den nævnte bøde fra den 22. august 2011. Det følger af den nævnte anfægtede afgørelse, at for så vidt som Den Hellenske Republik ifølge Kommissionen tilsyneladende ikke har vedtaget de nødvendige foranstaltninger med henblik på at efterkomme dommen afsagt af Den Europæiske Unions Domstol i sag C-65/05, og efter Domstolens afsigelse af den anden dom i sag C-109/08, opfordres denne medlemsstat til at betale et beløb på 4 825 008 EUR som tvangsbøde i perioden fra den 1. juli 2011 til den 30. november 2011.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført følgende anbringender.
 1)
 Det første anbringende vedrører Kommissionens urigtige vurdering af Den Hellenske Republiks vedtagelse af nødvendige foranstaltninger for at efterkomme Domstolens dom.
 —
 Den sagsøgte har anlagt en urigtig vurdering og fortolkning af de foranstaltninger, der er truffet af Den Hellenske Republik med henblik på at efterkomme Domstolens dom. Den Hellenske Republik gør gældende, at den har truffet alle nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af Domstolens dom, idet den har vedtaget lov nr. 4002/2011, der, således som det kræves i dommen afsagt af Den Europæiske Unions Domstol i sag C-65/05, ophæver de omtvistede artikler i lov nr. 3037/2002.
 2)
 Det andet anbringende vedrører Kommissionens overskridelse af grænserne for sine beføjelser.
 —
 Kommissionen har overskredet grænserne for sin opgave som traktatens vogter, idet den ikke har stillet sig tilfreds med gennemførelsen, åbenlys eller ej, af foranstaltninger med henblik på at efterkomme dommen. Den er desuden gået videre end Domstolens domme, i det omfang Den Hellenske Republik fuldt ud har efterkommet disse.
 3)
 Det tredje anbringende vedrører Kommissionens manglende begrundelse.
 —
 I afgørelsen, der i den foreliggende sag er anfægtet af Den Hellenske Republik, har Kommissionen ikke udtrykkeligt begrundet eller anført grundene til, at den har krævet fortsat betaling af bøden for perioden efter vedtagelsen af lov nr. 4002/2011, dvs. for perioden fra den 22. august 2011 til den 30. november 2011.
 Den Hellenske Republik bestrider dette yderligere beløb, da den er af den opfattelse, at den fuldt ud har efterkommet Domstolens domme fra tidspunktet for offentliggørelsen af den nævnte lov.
 4)
 Det fjerde anbringende vedrører anvendelsen af et urigtigt retsgrundlag.
 —
 Efter Den Hellenske Republiks opfattelse burde Kommissionen, hvis den finder, at Den Hellenske Republik ikke anvender lov nr. 4002/2011 korrekt, gøre brug af artikel 258 TEUF og anlægge et nyt traktatbrudssøgsmål i stedet for at kræve fortsat betaling af bøden.


text:
12.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 220/11
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 16. juli 2009 — Zuid-Chemie BV mod Philippo’s Mineralenfabriek NV/SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)
 (Sag C-189/08) (1)
 (Retligt samarbejde i civile og kommercielle sager - retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser - forordning (EF) nr. 44/2001 - begrebet »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået«)
 2009/C 220/18
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Zuid-Chemie BV
 Sagsøgt: Philippo’s Mineralenfabriek NV/SA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 5, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (»Bruxelles I«) (EFT 2001 L 12, s. 1) — fortolkning af udtrykket »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået eller vil kunne foregå« — det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået — stedet for den begivenhed, der forårsagede skaden (»Handlungsort«), og stedet, hvor den oprindelige skade indtrådte (»Erfolgsort«) — tilknytningsmomenter
 Konklusion
 Artikel 5, nr. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at udtrykket »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået« i en tvist som den i hovedsagen omhandlede vedrører det sted, hvor den oprindelige skade indtrådte ved sædvanlig anvendelse af produktet til det formål, som det er bestemt til.
 (1) EUT C 183 af 19.7.2008.


text:
30.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 352/26
 Sag anlagt den 26. juni 2013 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-62/13)
 2013/C 352/52
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat L. Mansullo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om at indeholde et beløb på 500 EUR og fem andre beløb på 504,67 EUR i sagsøgerens invaliditetsydelse i perioden fra juli til december 2012
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den afgørelse, som er indeholdt i sagsøgerens pensionsoversigt for juli 2012, om at foretage indeholdelse af 500 EUR i den invaliditetsydelse, som sagsøgeren var berettiget til i den pågældende måned.
 —
 Annullation af afgørelserne, som er indeholdt i sagsøgerens pensionsoversigt for august til december 2012, om at foretage indeholdelse af 504,67 EUR i den invaliditetsydelse, som sagsøgeren var berettiget til i de pågældende måneder.
 —
 Om fornødent annullation af afgørelserne, uanset deres grundlag, om afslag på klagerne af 15. oktober 2012 og 15. januar 2013 over førnævnte afgørelser.
 —
 Annullation af notatet af 6. februar 2013 og af bilaget hertil og af kopi af et notat af 3. august 2012, der antageligt er udarbejdet af Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder i Kommissionen.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren følgende beløb: (1) 500,00 EUR med tillæg af renter på 10 % p.a. med årlig opskrivning, med virkning fra den 1. august 2012, og indtil effektiv betaling sker; (2) 504,67 EUR med tillæg af renter på 10 % p.a. med årlig opskrivning, med virkning fra den 1. september 2012, og indtil effektiv betaling sker; (3) 504,67 EUR med tillæg af renter på 10 % p.a. med årlig opskrivning, med virkning fra den 1. oktober 2012, og indtil effektiv betaling sker; (4) 504,67 EUR med tillæg af renter på 10 % p.a. med årlig opskrivning, med virkning fra den 1. november 2012, og indtil effektiv betaling sker; (5) 504,67 EUR med tillæg af renter på 10 % p.a. med årlig opskrivning, med virkning fra den 1. december 2012, og indtil effektiv betaling sker; (6) 504,67 EUR med tillæg af renter på 10 % p.a. med årlig opskrivning, med virkning fra den 1. januar 2013, og indtil effektiv betaling sker.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/40
 nSag anlagt den 24. september 2011 — Ryanair mod Kommissionen
 (Sag T-512/11)
 2011/C 347/71
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ryanair Ltd (Dublin, Irland) (ved advokaterne E. Vahida og I. Metaxas-Maragkidis)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse af 13. juli 2011 i sag om statsstøtte SA.29064 (2011/C ex 2011/NN) — Irland — lufttransport — fritagelse for afgifter på flybilletter, annulleres delvist i henhold til artikel 263 og 264 TEUF, for så vidt som den konkluderer, at den omstændighed, at transfer- og transittrafik er fritaget for den irske lufttransportafgift, ikke udgør statsstøtte.
 —
 Kommissionen tilpligtes at bære sine egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger.
 —
 Der træffes sådanne foranstaltninger, som Retten måtte finde passende.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har fremsat tre anbringer til støtte for søgsmålet.
 1)
 Første anbringende om, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn og foretaget en urigtig retsanvendelse ved at konkludere, at den omstændighed, at transfer- og transittrafik er fritaget for den irske lufttransportafgift, ikke udgjorde statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 2, TEUF.
 2)
 Andet anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat artikel 108, stk. 2, TEUF og artikel 4, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (1), for så vidt som den har undladt at indlede den procedure, der er fastsat i disse bestemmelser, i forbindelse med den støtte, der er omfattet af den første del af den anfægtede afgørelse, på trods af at der i det mindste er alvorlig tvivl om, hvorvidt det er foreneligt med fællesmarkedet, at transfer- og transittrafik er fritaget for den irske lufttransportafgift, og derved har tilsidesat sagsøgerens processuelle rettigheder i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF og artikel 6, stk. 1, i Rådets forordning nr. 659/1999.
 3)
 Tredje anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat sin begrundelsespligt, idet den har givet mangelfulde begrundelser, som er karakteriseret ved selvmodsigelser og en overgeneralisering.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, EUT L 83, s. 1.


text:
21.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/26
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administratīvā apgabaltiesa (Letland) den 1. juli 2015 — »DNB Banka« AS mod Valsts ieņēmumu dienests
 (Sag C-326/15)
 (2015/C 311/32)
 Processprog: lettisk
 Den forelæggende ret
 Administratīvā apgabaltiesa
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger:»DNB Banka« AS
 Den anden part i appelsagen: Valsts ieņēmumu dienests
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan der bestå en selvstændig gruppe af personer som omhandlet i direktivets artikel 132, stk. 1, litra f) (1), når medlemmerne af gruppen har hjemsted i forskellige medlemsstater i Den Europæiske Union, hvor den nævnte bestemmelse i direktivet er blevet gennemført med forskellige betingelser, som ikke er forenelige?
 2)
 Kan en medlemsstat begrænse en afgiftspligtig persons ret til at anvende afgiftsfritagelsen i direktivets artikel 132, stk. 1, litra f), når den afgiftspligtige person opfylder samtlige betingelser for at anvende fritagelsen i sin medlemsstat, men hvor denne bestemmelse i de nationale lovgivninger i de medlemsstater, hvor andre medlemmer af gruppen har hjemsted, er blevet gennemført med restriktioner, der begrænser afgiftspligtige personer fra andre medlemsstaters mulighed for at anvende den tilsvarende merværdiafgiftsfritagelse i deres egen medlemsstat?
 3)
 Kan afgiftsfritagelsen i direktivets artikel 132, stk. 1, litra f), anvendes på nogle tjenesteydelser i den medlemsstat, hvor ydelsesmodtageren, som skal betale merværdiafgift, har hjemsted, når tjenesteyderen, som skal betale merværdiafgift, i en anden medlemsstat har anvendt merværdiafgift på disse tjenesteydelser efter de almindelige regler, dvs. i den tro, at merværdiafgiften på disse tjenesteydelser i henhold til direktivets artikel 196 skulle betales i den medlemsstat, hvor ydelsesmodtageren har hjemsted?
 4)
 Skal begrebet »selvstændig gruppe af personer« som omhandlet i direktivets artikel 132, stk. 1, litra f), forstås som en særskilt juridisk person, hvis oprettelse er godtgjort ved en specifik aftale om stiftelse af den selvstændige gruppe af personer?
 Såfremt svaret på dette spørgsmål er, at den selvstændige gruppe af personer ikke skal anses for en særskilt enhed, skal begrebet selvstændig gruppe af personer da forstås som en gruppe af forbundne virksomheder, inden for hvilken der inden for rammerne af deres sædvanlige økonomiske virksomhed gensidigt leveres support-ydelser med henblik på udøvelsen af deres erhvervsvirksomhed, og kan det forhold, at en sådan gruppe består, godtgøres med tjenesteydelseskontrakter eller via dokumentation for interne afregningspriser?
 5)
 Kan en medlemsstat begrænse en afgiftspligtig persons ret til at anvende merværdiafgiftsfritagelsen i direktivets artikel 132, stk. 1, litra f), når den afgiftspligtige person har anvendt et tillægsgebyr på transaktionerne i henhold til kravene i lovgivningen om direkte beskatning i den medlemsstat, hvor den afgiftspligtige har hjemsted?
 6)
 Finder afgiftsfritagelsen i direktivets artikel 132, stk. 1, litra f), anvendelse på tjenesteydelser, der modtages fra tredjelande? Dvs. kan et medlem af en selvstændig gruppe af personer som omhandlet i den nævnte bestemmelse i direktivet, der inden for gruppen leverer ydelser til andre medlemmer af gruppen, være en afgiftspligtig person fra et tredjeland?
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/50
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 9. juli 2008 — BYK mod KHIM (Substance for Success)
 (Sag T-58/07) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket Substance for Success - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 209/87)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: BYK-Chemie GmbH (Wesel, Tyskland) (ved avocats J. Kroher og E. Hettenkofer)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. januar 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 816/2006-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket Substance for Success som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 BYK-Chemie GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 95 af 28.4.2007.


text:
30.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 226/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 14. april 2011 — HIT hoteli, igralnice, turizem d.d. Nova Gorica og HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na sreco in turizem d.d. mod Der Bundesminister für Finanzen
 (Sag C-176/11)
 2011/C 226/18
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: HIT hoteli, igralnice, turizem d.d. Nova Gorica og HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na sreco in turizem d.d.
 Sagsøgt: Der Bundesminister für Finanzen
 Præjudicielt spørgsmål
 Er en medlemsstats bestemmelser, der kun tillader, at der i denne medlemsstat reklameres for spillekasinoers driftssteder, som er beliggende i udlandet, såfremt lovreglerne om beskyttelse af spillerne på disse driftssteder svarer til de indenlandske lovregler, forenelige med den fri udveksling af tjenesteydelser?


text:
Nr . C 210/ 10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20 . 7 . 96
 frit kan fastsætte betingelserne for anerkendelse af beskæf haft et forudgående kendskab til standardbesvarelserne i
 tigelsesperioder inden for den offentlige sektor, så må de forbindelse med spørgsmålene inden for regnskabsvæ
 ikke skabe hindringer for udøvelsen af grundrettigheder, sen og, måske, spørgsmålene inden for revision, til
 som følger af traktaten. Endelig har Kommissionen anført, affattelsen af disse spørgsmål eller en række af dem eller
 at nærværende sag ikke vedrører adgangen til stillinger i det til såvel standardbesvarelserne som spørgsmålene . Det
 offentlige, men respekten for princippet om den frie savner grundlag for indstævnte at påberåbe sig retten til
 bevægelighed og om ligebehandling med hensyn til beskæf forsvar i form af, at ingen kan være forpligtet til at pege
 tigelsesvilkår og forholdet er følgelig ikke omfattet af på belastende omstændigheder i forhold til sig selv, idet
 undtagelsen i artikel 48 , stk . 4 . dette ikke kan begrunde en fuldstændig mangel på
 samarbejde med henblik på en opklaring af sagen .
 0 ) EFT nr. L 257 af 19 . 10 . 1968 , s . 2 .
 — Retten har anlagt en forkert vurdering med hensyn til
 den grad af bevis, der kræves for at kunne lægge til
 grund, at der foreligger en disciplinær forseelse . Den
 appellerede dom er herved udtryk for, at disciplinær
 myndighederne ikke skulle kunne fastlægge de pågæl
 Appel iværksat den 3 , juni 1996 af Kommissionen for De dende faktiske omstændigheder på grundlag af en række
 Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den indbyrdes samstemmende og relevante indicier, som
 28 . marts 1996 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første fremgår af gennemførelsen af en grundig disciplinær
 Instans ( Femte Afdeling) i sag T-40/95 , Philippe Guebels undersøgelse .
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber C )
 (') EFT nr . C 133 af 1 . 5 . 1996 , s . 22 .
 ( Sag C-188/96 P)
 ( 96/C 210/22
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 3 , juni 1996 iværksat appel af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber ved A. M. Alves Vieira og D. Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 Waelbroeck , og med valgt adresse i Luxembourg hos C. afsagt den 20. marts 1996 af Pretura Circondariale di Roma
 Gomez de la Cruz, medlem af Kommissionens Juridiske — Tivoli — i straffesagen mod Rosalinda Marchionne
 Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg, til prøvelse af dom ( Sag C-189/96 )
 afsagt den 28 . marts 1996 af De Europæiske Fællesskabers ( 96/C 210/23 )
 Ret i Første Instans ( Femte Afdeling ) i sag T-40/95 , Philippe
 Guebels mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska Ved kendelse afsagt den 20 . marts 1996 , indgået til
 ber .
 Domstolens Justitskontor den 3 , juni 1996 , har Pretura
 Circondariale di Roma — Tivoli — i straffesagen mod
 Appellanten har nedlagt følgende påstande : Rosalinda Marchionne forelagt De Europæiske Fællesska
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 1 ) Den af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første spørgsmål, der er de samme som spørgsmålene i de forenede
 Instans ( Femte Afdeling ) den 28 . marts 1996 afsagte sager C-58/95 m.fl .^).
 dom i sag T-40/95 , Philippe Guebels mod Kommissio
 nen for De Europæiske Fællesskaber, ophæves . (') EFT nr . C 119 af 13 . 5 . 1995 , s . 6 .
 2 ) Der træffes afgørelse om sagens omkostninger efter de
 herom gældende regler.
 Anbringender og væsentligste argumenter:
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 Ved den appellerede dom er der på følgende punkter sket en afsagt den 3 , april 1996 af Pretura Circondariale di Roma —
 forkert anvendelse af fællesskabsretten : Tivoli — i straffesagen mod Amerigo Alari
 ( Sag C- 1 90/96 )
 — Retten har anlagt en forkert vurdering med hensyn til ( 96/C 210/24 )
 begrundelsespligtens omfang.
 — Retten har anlagt en forkert retlig vurdering af de Ved kendelse afsagt den 3 , april 1996 , indgået til Domsto
 omstændigheder, som ansættelsesmyndigheden lagde til lens Justitskontor den 3 , juni 1996 , har Pretura Circonda
 grund som skærpende, idet Retten antog, at disse riale di Roma — Tivoli — i straffesagen mod Amerigo Alari
 omstændigheder ikke kunne begrunde, at der blev forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 truffet bestemmelse om en strengere sanktion end den, ning om præjudiciel afgørelse af spørgsmål, der er de samme
 Disciplinærrådet havde anbefalet. Det savner grundlag, som spørgsmålene i de forenede sager C-58/95 m.fl .(').
 når Retten ikke har fundet, at det var udtryk for
 skærpende omstændigheder, at indstævnte undlod at (M EFT nr . C 119 af 13 . 5 . 1995 , s . 6 .
 fremføre et underbygget forsvar og i stedet i modstrid
 med, hvad der var ganske åbenbart, benægtede at have


text:
14.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 419/47
 Sag anlagt den 28. juli 2016 — Acquafarm mod Kommissionen
 (Sag T-458/16)
 (2016/C 419/63)
 Processprog: spanien
 Parter
 Sagsøger: Acquafarm, SL (Huelva, Spanien) (ved advokat A. Pérez Moreno)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 Sagsøgeren har for Retten nedlagt påstand om erstatning for det tab, denne har lidt som følge af den manglende koordinering af administrationen af akvakulturanlægget i Gibraleón (Huelva), hvilket alvorligt krænker den berettigede forventning, der er opstået i denne virksomhed, idet den blev tilkendt støtte til gennemførelse af et akvakulturprojekt, som Den Europæiske Union parallelt hermed har gjort umuligt at gennemføre, henset til, at den har forbudt eksport af den fiskeart, der skal opdrættes i det anlæg, der skal opføres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren i nærværende sag er en virksomhed, der beskæftiger sig med forskning, fornyelse og industriel udvikling af akvakultur, og som blev grundlagt i 2004 for at gennemføre et dambrugsprojekt vedrørende akvakulturproduktion med henblik på opdræt og markedsføring af krebsdyr, Cherax Cuadricarinatus (australsk ferskvandslanguster). Dette projekt modtog den dertil knyttede støtte fra Den Europæiske Union i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 498/2007 af 26. marts 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 om Den Europæiske Fiskerifond (EUT 2007, L 120, s. 1).
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren påberåbt sig artikel 340 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og henvist til spansk ret vedrørende administrativt ansvar i henhold til forfatningens artikel 106 og artikel 139 ff. i Ley 30/92 de 26 de noviembre de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común (lov nr. 30/92 af 26.11.1992 om offentlig forvaltning og administrativ rekurs).
 Med hensyn hertil har sagsøgeren præciseret:
 —
 Den modtagne støtte er blevet anvendt til bygningsarbejdet med henblik på akvakulturindustrien, idet der ikke på noget tidspunkt er opstået forhindringer hverken for gennemførelsen af projektet, der blev udført for den pågældende støtte, eller for de foretagne investeringer.
 —
 Da projektet var næsten færdigt, modtog virksomheden meddelelse fra Australien om, at det ikke er muligt at importere den nævnte art til Den Europæiske Union i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1251/2008 af 12. december 2008 om gennemførelse af Rådets direktiv 2006/88/EF for så vidt angår betingelser og udstedelse af certifikat ved omsætning og import til Fællesskabet af akvakulturdyr og produkter deraf og om fastlæggelse af en liste over vektorarter (EUT 2008, L 133, s. 41).
 —
 På denne baggrund har virksomheden, som det fremgår af de fremlagte beviser, lidt flere forskellige tab, som beløber sig til i alt fem mio. EUR.


text:
14.5.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 115/1
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 10. marts 2005
 i sag C-22/03, Optiver BV m.fl. mod Stichting Autoriteit Financiële Markten (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank te Rotterdam) (1)
 (»Direktiv 69/335/EØF - kapitaltilførselsafgifter - afgift af værdipapirhandleres bruttofortjeneste«)
 (2005/C 115/02)
 Processprog: nederlandsk
 I sag C-22/03, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Rechtbank te Rotterdam (Nederlandene) ved kendelse af 21. januar 2003, indgået til Domstolen den 23. januar 2003, i sagen Optiver BV m.fl. mod Stichting Autoriteit Financiële Markten, som er trådt i stedet for Stichting Toezicht Effectenverkeer, har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (refererende dommer), P. Kūris og G. Arestis, generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer, justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 10. marts 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for, at værdipapirhandlere opkræves en afgift som den i hovedsagen omhandlede, der beregnes på grundlag af bruttofortjenesten af deres virksomhed i forbindelse med værdipapirer.
 (1) EFT C 70 af 22.3.2003.


text:
31 . 5 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 166/7
 Maaseutuelinkeinojen valituslautakunta i sagen Laura Pit indlede domsfuldbyrdelsen og at gennemføre den hurtigst
 kåranta ved sin værge Anne Pitkaranta forelagt De Euro muligt.
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Begæringen om fastsættelse af en tvangsbøde støttes på
 EF-traktatens artikel 171 , stk . 2 . Kommissionen har lagt
 1 ) ( Samme spørgsmål som spørgsmål 1 i sag C-9/97) ( : ) den i De Europæiske Fællesskabers Tidende nr. C 242, af
 21 . august 1996 offentliggjorte beregningsmetode til grund
 2 ) Er det navnlig med hensyn til en mindreårig, som bor ved fastsættelsen af bødens størrelse. Ved sin vurdering af
 fast hos sin værge i Flelsinkis omegn i ca . 70 kilome overtrædelsens karakter har Kommissionen lagt til grund,
 ters vejafstand fra bedriftens økonomiske centrum — at det alene er én bestemmelse i én af delstaterne, der end
 idet den mindreårige ikke selv kan drive og værgen nu ikke opfylder kravene i Rådets direktiv 79/409/EØF ( 2 ),
 ikke selvstændigt driver landbrug på bedriften — i og at der snarere er tale om en formel overtrædelse, idet
 strid med forbuddet mod forskelsbehandling, propor man ikke er bekendt med, at anvendelsen af den nugæl
 tionalitetsprincippet eller andre principper, som skal dende lovgivning i Saarland konkret har medført skader
 overholdes inden for fællesskabsretten, at afslå at til på miljøet ( koefficient 1 /20 ). Kommissionen betragter va
 dele den nævnte godtgørelse ? righeden af overtrædelsen som meget betydelig ( koefficient
 2/3 ). For så vidt angår tvangsbødens præventive virkning
 (') EFT nr. C 74 af 8 . 3 . 1997, s . 15 . har Kommissionen anvendt en beregningsformel , der er
 meddelt medlemsstaterne, hvorefter den enkelte medlems
 stats stilling relativt kommer til udtryk i form af dens brut
 tonationalprodukt og dens antal stemmer i Rådet ifølge
 EF-traktatens artikel 148 , stk . 2 .
 (') Sml . 1990 , s . 1-2721 .
 Sag anlagt den 24. marts 1997 af Kommissionen for De ( 2 ) EFT nr. L 103 af 25 . 4 . 1979 , s . 1 .
 Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tysk
 land
 ( Sag C-121 /97 )
 ( 97/C 166/11 )
 Sag anlagt den 24. marts 1997 af Kommissionen for De
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tysk
 24 . marts 1997 anlagt sag mod Forbundsrepublikken land
 Tyskland af Kommissionen for de Europæiske Fællesska
 ber ved juridisk konsulent, dr. Gotz zur Hausen, og med ( Sag C-122/97 )
 valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, ( 97/C 166/12 )
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, C 254,
 Kirchberg.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : 24 . marts 1997 anlagt sag mod Forbundsrepublikken
 Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ber ved juridisk konsulent, dr. Gotz zur Hausen, og med
 1 . Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har til valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz,
 sidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, C 254,
 EF-traktatens artikel 171 , idet den har undladt at Kirchberg.
 bringe Saarlands jagtlov i overensstemmelse med Dom
 stolens dom af 3 . juli 1990 i sag C-288/88 ( 1 ).
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 2 . Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale en
 tvangsbøde på 26 400 ECU pr. dag fra dommens for 1 . Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har til
 kyndelse, indtil den har opfyldt de i punkt 1 anførte sidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til
 forpligtelser; bødebeløbet indbetales på Kommissio EF-traktatens artikel 171 , idet den har undladt at op
 nens konto H 1 KEG » Eigene Mittel der EG « i Bun fylde Domstolens dom af 17. oktober 1991 i sag C-58/
 deskasse, Bonn. 89 (').
 3 . Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sa 2 . Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale en
 gens omkostninger. tvangsbøde på 158 000 ECU pr. dag fra dommens for
 kyndelse, indtil den har opfyldt de i punkt 1 anførte
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: forpligtelser; bødebeløbet indbetales på Kommissio
 nens konto H 1 KEG » Eigene Mittel der EG « i Bun
 deskasse, Bonn .
 Selv om EF-traktatens artikel 171 , stk. 1 , ikke fastsætter
 en frist, inden for hvilken den pågældende medlemsstat
 skal opfylde de forpligtelser, der påhviler den i henhold til 3 . Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sa
 Domstolens dom, påhviler det dog denne omgående at gens omkostninger.


text:
25.7.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 234/5
 udstùdelse, har Domstolen, sammensat af prñsidenten, en påstand om annullation af den fñlles aktion af 4. marts
 G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformñndene C. Gul- 1996 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K.3 i trakta-
 mann, H. Ragnemalm, M. Wathelet og R. Schintgen samt ten om Den Europñiske Union om en ordning for luft-
 dommerne G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida havnstransit (96/197/JAI) (EFT L 63 af 13.3.1996, s. 8),
 (refererende dommer), J. L. Murray, D. A. O. Edward, J.- har Domstolen, sammensat af prñsidenten, G. C. Rodrí-
 P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann og L. Sevón; generaladvo- guez Iglesias, afdelingsformñndene C. Gulmann, H. Rag-
 kat: G. Tesauro; justitssekretñr: fuldmñgtig L. Hewlett, nemalm, M. Wathelet og R. Schintgen samt dommerne
 den 12. maj 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle- G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kap-
 des: teyn (refererende dommer), J. L. Murray, D. A. O.
 Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, L. Sevón og
 K. M. Ioannou; generaladvokat: N. Fennelly; justitssekre-
 1) Beslutningen i Kommissionens pressemeddelelse (IP/
 tñr: ekspeditionssekretñr D. Louterman-Hubeau, den
 96/97) af 23. januar 1996 om tildeling af stùtte til
 12. maj 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 europñiske projekter til bekñmpelse af social udstù-
 delse annulleres.
 1) Rådet for Den Europñiske Union frifindes.
 2) Annullationen af nñvnte beslutning påvirker ikke gyl-
 digheden af de foretagne udbetalinger eller af de i hen- 2) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber betaler
 hold til de omtvistede kontrakter indgåede forpligtel- sagens omkostninger.
 ser.
 3) Kongeriget Danmark, Den Franske Republik, Det For-
 3) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber betaler
 enede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt
 sagens omkostninger.
 Europa-Parlamentet bñrer deres egne omkostninger.
 4) Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriget Danmark, (1) EFT C 210 af 20.7.1996.
 Rådet for Den Europñiske Union og Europa-Parla-
 mentet bñrer deres egne omkostninger.
 (1) EFT C 145 af 18.5.1996.
 DOMSTOLENS DOM
 af 12. maj 1998
 i sag C-367/96, Alexandros Kefalas m.fl. mod Elliniko
 DOMSTOLENS DOM Dimosio (den grñske stat) og Organismos Oikovomikos
 af 12. maj 1998 Anasugkrottis Epicherisseon AE (OAE), stùttet af Atheniki
 Chartopiia AE m.fl. (anmodning om prñjudiciel afgùrelse
 i sag C-170/96, Kommissionen for De Europñiske Fñlles- fra Efetio, Athen) (1)
 skaber, stùttet af Europa-Parlamentet, mod Rådet for Den
 Europñiske Union, stùttet af Kongeriget Danmark, Den (Selskabsret Ð aktieselskab i ùkonomiske vanskeligheder
 Franske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritan- Ð administrativ forhùjelse af selskabskapitalen Ð misbrug
 nien og Nordirland (1) af rettighed i henhold til fñllesskabsbestemmelse)
 (Retsakt fra Rådet Ð fñlles aktion om en ordning for luft- (98/C 234/09)
 havnstransit Ð hjemmel)
 (98/C 234/08) (Processprog: grñsk)
 (Processprog: fransk)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-367/96, angående en anmodning, som Efetio,
 Athen, i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 I sag C-170/96, Kommissionen for De Europñiske Fñlles- til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende sag Ale-
 skaber (befuldmñgtiget: Pieter van Nuffel), stùttet af xandros Kefalas m.fl. mod Elliniko Dimosio (den grñske
 Europa-Parlamentet (befuldmñgtigede: Johann Schoo og stat) og Organismos Oikovomikos Anasugkrottis Epiche-
 JoseÂ-Luis Rufas Quintana), mod Rådet for Den Europñ- risseon AE (OAE), stùttet af Atheniki Chartopiia AE m.fl.,
 iske Union (befuldmñgtigede: Julian Schutte og Michael at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen
 Bishop), stùttet af Kongeriget Danmark (befuldmñgtiget: af artikel 25 i Rådets andet direktiv 77/91/EéF af
 Peter Biering), Den Franske Republik (befuldmñgtigede: 13. december 1976 om samordning af de garantier, der
 Catherine de Salins, Kareen Rispal-Bellanger og Claude krñves i medlemsstaterne af de i artikel 58, stk. 2, i trak-
 Chavance) og Det Forenede Kongerige Storbritannien og taten nñvnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdel-
 Nordirland (befuldmñgtiget: John E. Collins), angående tageres som tredjemands interesser, for så vidt angår stif-
 ---pagebreak--- C 234/6 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 25.7.98
 telsen af aktieselskabet samt bevarelsen af og ñndringer i ret verserende sag, ñgtefñllerne Gilly mod Directeur des
 dets kapital, med det formål at gùre disse garantier lige services fiscaux du Bas-Rhin, at opnå en prñjudiciel afgù-
 byrdefulde (EFT L 26 af 30.1.1977, s. 1), og vedrùrende relse vedrùrende fortolkningen af EF-traktatens artikel 6,
 misbrug af en rettighed i henhold til en fñllesskabsbestem- 48 og 220, har Domstolen, sammensat af prñsidenten,
 melse, har Domstolen, sammensat af prñsidenten, G. C. G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformñndene M. Wathe-
 Rodríguez Iglesias, afdelingsformñndene C. Gulmann, H. let (refererende dommer) og R. Schintgen samt dommerne
 Ragnemalm og M. Wathelet samt dommerne G. F. Man- G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kap-
 cini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn (refere- teyn, J. L. Murray, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, L. Sevón og
 rende dommer), J. L. Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puis- K. M. Ioannou; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer;
 sochet, G. Hirsch, P. Jann og L. Sevón; generaladvokat: G. justitssekretñr: ekspeditionssekretñr H. A. Rühl, den
 Tesauro; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr H. A. Rühl, 12. maj 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 den 12. maj 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle-
 des: 1) EF-traktatens artikel 220, andet led, har ikke direkte
 gyldighed.
 Fñllesskabsretten er ikke til hinder for, at de nationale ret-
 ter anvender en bestemmelse i national ret med henblik på 2) EF-traktatens artikel 48 skal fortolkes således, at den
 at vurdere, om en rettighed i henhold til en fñllesskabsbe- ikke er til hinder for at anvende sådanne bestemmelser
 stemmelse er blevet misbrugt. I forbindelse med denne vur- som artikel 13, stk. 5, litra a), artikel 14, stk. 1, og
 dering kan det derimod ikke antages, at en aktionñr, som artikel 16, i den i Paris den 21. juli 1959 undertegnede
 påberåber sig artikel 25, stk. 1, i Rådets andet direktiv 77/ overenskomst mellem Den Franske Republik og For-
 91/EéF af 13. december 1976 om samordning af de bundsrepublikken Tyskland til undgåelse af dobbeltbe-
 garantier, der krñves i medlemsstaterne af de i artikel 58, skatning, som ñndret ved tillñg undertegnet i Bonn
 stk. 2, i traktaten nñvnte selskaber til beskyttelse af såvel den 9. juni 1969 og den 28. september 1989, hvorefter
 selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, for så vidt der gñlder forskellige beskatningsregler dels for grñn-
 angår stiftelsen af aktieselskabet samt bevarelsen af og searbejdere, afhñngigt af om de arbejder i den private
 ñndringer i dets kapital, med det formål at gùre disse eller den offentlige sektor, og såfremt sidstnñvnte er
 garantier lige byrdefulde, har misbrugt sine befùjelser, tilfñldet, afhñngigt af om de er statsborgere i den stat,
 alene fordi den anfñgtede forhùjelse af selskabskapitalen som den forvaltning, de er ansat i, henhùrer under, og
 har hjulpet det pågñldende selskab ud af de ùkonomiske dels for lñrere, afhñngigt af om de opholder sig mid-
 vanskeligheder, som det befandt sig i, og har tilfùrt selska- lertidigt i den stat, hvor de er erhvervsmñssigt beskñf-
 bet klare ùkonomiske fordele, eller fordi han ikke har tiget.
 gjort brug af sin fortegningsret i medfùr af andet direktivs
 artikel 29, stk. 1, til de nye aktier, som blev tegnet i for- 3) Traktatens artikel 48 skal fortolkes således, at den
 bindelse med den omtvistede kapitalforhùjelse. ikke er til hinder for at anvende en skattegodtgùrelses-
 regel som den i overenskomstens artikel 20, stk. 2,
 (1) EFT C 40 af 8.2.1997. litra a), cc), indeholdte.
 (1) EFT C 370 af 7.12.1996.
 DOMSTOLENS DOM
 af 12. maj 1998 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-336/96, ñgtefñllerne Gilly mod Directeur des ser- (Tredje Afdeling)
 vices fiscaux du Bas-Rhin (anmodning om prñjudiciel af 14. maj 1998
 afgùrelse fra Tribunal administratif de Strasbourg) (1)
 i sag C-48/96 P, Windpark Groothusen GmbH & Co.
 (EF-traktatens artikel 6, 48 og 220 Ð pligt til ligebehand- Betriebs KG mod Kommissionen for De Europñiske
 ling Ð bilateral overenskomst med henblik på at undgå Fñllesskaber (1)
 dobbeltbeskatning Ð grñnsearbejdere)
 (Appel Ð finansiel stùtte inden for energisektoren Ð Ther-
 (98/C 234/10) mie-programmet Ð ret til fuldstñndig retsbeskyttelse Ð
 begrundelsespligt Ð retten til kontradiktion Ð skùn)
 (Processprog: fransk) (98/C 234/11)
 (Processprog: tysk)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-336/96, angående en anmodning, som Tribunal
 administratif de Strasbourg i medfùr af EF-traktatens I sag C-48/96 P, Windpark Groothusen GmbH & Co.
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte Betriebs KG, Groothusen-Krummhörn (Tyskland), ved


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/53
 Sag anlagt den 10. august 2004 af Wanadoo S.A. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-339/04)
 (2004/C 262/97)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 10. august 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Wanadoo S.A., Issy-les-Moulineaux (Frankrig), ved avocats Hugues Calvet og Marie-Cécile Rameau, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Kommissionens beslutning af 18. maj 2004, hvorved sagsøgeren og alle virksomheder, som direkte eller indirekte kontrolleres af sagsøgeren, pålægges pligt til at underkaste sig en kontrolundersøgelse i medfør af artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning nr. 1/2003 (1), annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ved at vedtage den anfægtede beslutning har tilsidesat sin forpligtelse til at samarbejde med de nationale domstole og myndigheder i henhold til EF-traktatens artikel 10 og forordning nr. 1/2003. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen over for den nationale domstol, som har godkendt den omhandlede undersøgelse, fortiet, at der verserede en sag ved det franske konkurrenceråd vedrørende sagsøgerens påståede overtrædelser af EF-traktatens artikel 82, samt at konkurrencerådet havde truffet afgørelse den 11. maj 2004. Sagsøgeren er desuden af den opfattelse, at det franske konkurrenceråd fortsat har kompetencen i den foreliggende sag, og at Kommissionen derfor ikke burde have grebet ind i sagen.
 Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at den anfægtede beslutning tilsidesætter pligten til at foretage en grundig og upartisk undersøgelse af alle relevante oplysninger i den foreliggende sag samt begrundelsespligten og proportionalitetsprincippet. Sagsøgeren har endelig påberåbt sig en åbenbar skønsfejl.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82, EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1-25.


text:
4.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/6
 Appel iværksat den 21. februar 2013 af Electrabel SA til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 12. december 2012 i sag T-332/09, Electrabel mod Kommissionen
 (Sag C-84/13 P)
 2013/C 129/12
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Electrabel SA (ved avocats M. Pittie og P. Honoré)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Appellen antages til realitetsbehandling, og appellanten gives medhold.
 —
 Som følge heraf ophæves den anfægtede dom, for så vidt som Electrabel herved blev pålagt at betale en bøde på 20 mio. EUR.
 —
 Som følge heraf:
 —
 hjemvises sagen til Retten til fornyet afgørelse,
 —
 eller der træffes endelig afgørelse ved at tiltræde de påstande, som i første instans blev nedlagt af appellanten, og ved at annullere den anfægtede afgørelse, for så vidt som denne pålægger Electrabel at betale en bøde på 20 mio. EUR, eller nævnte bøde nedsættes betydeligt.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har anført tre anbringender til støtte for den appel, som denne har iværksat til prøvelse af den dom, hvorved Retten stadfæstede Kommissionens beslutning af 10. juni 2009 om at pålægge Electrabel en bøde på 20 mio. EUR for at have tilsidesat artikel 7 i forordning (EØF) nr. 4064/89 (1) om kontrol med fusioner og overtagelser.
 For det første har appellanten kritiseret Retten for at have tilsidesat bestemmelserne i nævnte forordnings artikel 14, stk. 3, for så vidt som den har anvendt den påståede »varighed« af overtrædelsen til at fastsætte bødens størrelse, hvorimod denne artikel bestemmer, at bødens størrelse alene skal fastsættes i henhold til overtrædelsens »art« og »grovhed«.
 For det andet har appellanten gjort gældende, at Retten har tilsidesat princippet om forbud mod loves tilbagevirkende kraft, for så vidt som den har anvendt bestemmelserne i forordning (EF) nr. 139/2004 (2) på en fusion, der blev gennemført inden denne forordnings ikrafttræden, og som derfor var omfattet af bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 4064/89.
 Endelig er appellanten af den opfattelse, at Retten har begået en retlig fejl og anvendt en selvmodsigende begrundelse, for så vidt som den har kvalificeret den overtrædelse, der er gjort gældende over for Electrabel, som varig, selv om der er tale om en øjebliksovertrædelse.
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21.12.1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, EFT L 395, s. 1 (berigtiget version i EFT 1990 L 257, s. 13).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20.1.2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, EUT L 24, s. 1.


text:
C 299/36 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 26.9.98
 oprettelse af Samhùrighedsfonden (EFT L 130 af Sag anlagt den 10. juli 1998 af Svend Bech Kristensen
 25.5.1994, s. 1) til projekt 94/10/65/005 vedrùrende anlñg mod Rådet for Den Europñiske Union
 af en ny broforbindelse for vejtrafik over Tejo-floden i Lis- (Sag T-103/98)
 sabon-området i Portugal, har Retten (Femte Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne (98/C 299/65)
 R. García-Valdecasas og M. Jaeger; justitssekretñr: H.
 Jung, den 15. juli 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således: (Processprog: fransk)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 1) Sagen afvises.
 der den 10. juli 1998 anlagt sag mod Rådet for Den Euro-
 pñiske Union ved Svend Bech Kristensen, Waterloo (Bel-
 gien), ved advokaterne Jean-NoeÈl Louis, VeÂronique
 2) Sagsùgerne bñrer deres egne omkostninger og betaler
 Leclercq, Ariane Tornel og FrancËoise Parmentier, Bruxel-
 in solidum Kommissionens omkostninger.
 les, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire
 Myson SARL, 30, rue de Cessange.
 3) Den Portugisiske Republik bñrer sine egne omkostnin-
 ger. Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 (1) EFT C 286 af 28.10.1995.
 Ð Annullation af Rådets afgùrelse af 6. oktober 1997 om
 ikke at imùdekomme sagsùgerens ansùgning om tilba-
 gebetaling af den del af de til fñllesskabspensionsord-
 ningen overfùrte pensionsrettigheder, som ikke blev
 taget i betragtning ved beregningen af de pensionsgi-
 vende tjenesteår, der godskrives i henhold til artikel 11,
 stk. 2, i vedtñgtens bilag VIII.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 8. juli 1998
 Ð Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 i sag T-200/95, X mod Kommissionen for De Europñiske
 Fñllesskaber (1)
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (Tjenestemñnd Ð klagefrist Ð afvisning)
 (98/C 299/64)
 Sagsùgeren, der er dansk statsborger og tjenestemand ved
 Rådet, anfñgter afgùrelsen fra generaldirektùren for Admi-
 (Processprog: grñsk) nistration og Protokollen af 6. oktober 1997 om ikke at
 imùdekomme hans ansùgning om tilbagebetaling af den
 del af det belùb, der blev betalt til institutionen af de dan-
 I sag T-200/95, X, forhenvñrende tjenestemand ved Kom- ske pensionskasser ved overfùrelsen af de af ham i Dan-
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber, Bruxelles, ved mark erhvervede pensionsrettigheder, som ikke kunne
 advokat Georges A. Sakellaropoulos, Athen, og med valgt tages i betragtning ved beregningen af de ham efter fñlles-
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31, skabspensionsordningen godskrevne tjenesteår.
 Grand-Rue, mod Kommissionen for De Europñiske
 Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Maria Condou og Ana
 Sagsùgeren har til stùtte for sine påstande anfùrt fùlgende:
 Maria Alves Vieira), angående dels en påstand om annul-
 lation af en afgùrelse, som forbyder sagsùgeren adgang til
 Kommissionens bygninger i forlñngelse af en afgùrelse om Ð Overtrñdelse af artikel 11, stk. 1 og 2, i vedtñgtens
 afskedigelse af ham, dels en påstand om erstatning for det bilag VIII. Han anfùrer herved, at tjenestemanden i
 i den forbindelse lidte tab, har Retten (Fjerde Afdeling), henhold til denne bestemmelse med sin fastansñttelse
 sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne kan foranledige, at enten den aktuarmñssige mod-
 K. Lenaerts og J. D. Cooke; justitssekretñr: H. Jung, den vñrdi eller den fastsatte tilbagekùbsvñrdi af de pensi-
 8. juli 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: onsrettigheder, som han har erhvervet inden sin ind-
 trñden i tjenesten, indbetales til Fñllesskaberne. Sag-
 sùgeren mener, at der herved er tale om en bundet
 1) Sagen afvises. kompetence, som ikke indebñrer noget skùn med hen-
 syn til, om der skal tages hensyn til hele eller en del af
 det pensionsrettighedsbelùb, som tjenestemanden over-
 2) Hver part bñrer sine omkostninger. fùrer.
 (1) EFT C 351 af 30.12.1995.
 Ð Artikel 10, stk. 3, tredje afsnit, i de almindelige gen-
 nemfùrelsesbestemmelser til artikel 11 i bilag VIII til
 vedtñgten er retsstridigt, idet bestemmelsen indeholder
 ---pagebreak--- 26.9.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 299/37
 et dobbelt loft for den gñldende godskrivning, som Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 lovgiver ikke har fastsat.
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til
 Ð Der foreligger en ugrundet berigelse, for så vidt som de i sag T-103/98, Kristensen mod Rådet, anfùrte (1).
 sagsùgte ved på fñllesskabsbudgettet at indtñgtsfùre
 den del af det belùb, der ikke blev taget i betragtning (1) Se side 36 i denne Tidende.
 efter fñllesskabspensionsordningen, har beriget sig
 uden nogen som helst hjemmel.
 Endelig har sagsùgeren påberåbt sig, at princippet om lige-
 behandling er tilsidesat. Han henviser herved til, at såvel
 Kommissionen, som Revisionsretten, Det ékonomiske og Sag anlagt den 13. juli 1998 af Rainer Dumont du Voitel
 Sociale Udvalg og Regionsudvalget tilbagebetaler deres tje- mod Rådet for Den Europñiske Union
 nestemñnd den del af det pensionsrettighedsbelùb, der (Sag T-105/98)
 ikke bliver taget i betragtning efter fñllesskabspensions-
 ordningen. Parlamentet anvender ingen grñnser for god- (98/C 299/67)
 skrivningen og tager eventuelt også hensyn til et antal tje-
 nesteår, som i vidt omfang overskrider medlemsårene ved (Processprog: fransk)
 de nationale ordninger. Kun Rådet begrñnser godskrivnin-
 gen og afslår at tilbagebetale den del af det belùb, der ikke
 tages i betragtning efter fñllesskabspensionsordningen. Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 Den forskellige behandling, som de forskellige fñllesskabs- der den 13. juli 1998 anlagt sag mod Rådet for Den Euro-
 institutioner giver tjenestemñnd, der befinder sig i samme pñiske Union af Rainer Dumont du Voitel, Vossem-Tervu-
 stilling, indebñrer også en tilsidesñttelse af princippet om ren (Belgien), ved advokaterne Pierre-Paul Van Gehuchten
 forbud mod forskelsbehandling. og Jacques Sambon, Bruxelles, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat Louis Schiltz, 2, rue du Fort
 Rheinsheim.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Sag anlagt den 13. juli 1998 af Bjarne Hoff-Nielsen mod Ð Sagen antages til realitetsbehandling og sagsùgeren
 Rådet for Den Europñiske Union gives medhold. Den anfñgtede retsakt erklñres for
 (Sag T-104/98) ugyldig, og Rådet tilpligtes at betale sagens omkostnin-
 ger.
 (98/C 299/66)
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (Processprog: fransk)
 Sagsùgeren, som er tjenestemand i Rådet, anfñgter denne
 institutions afgùrelse af 27. april 1998 om procedurer,
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 hvorefter tjenestemñnd og ùvrige ansatte i Generalsekreta-
 der den 13. juli 1998 anlagt sag mod Rådet for Den Euro-
 riatet for Rådet kan sikkerhedsgodkendes med henblik på
 pñiske Union af Bjarne Hoff-Nielsen, Bruxelles, ved advo-
 at få adgang til klassificerede oplysninger i Rådets besid-
 katerne Jean-NoeÈl Louis, VeÂronique Leclercq, Ariane Tor-
 delse (1). Denne afgùrelse er udarbejdet i henhold til en fùr-
 nel og FrancËoise Parmentier, Bruxelles, og med valgt
 ste henvisning i prñamblen, som vedrùrer artikel 151,
 adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30,
 stk. 3, i traktaten om oprettelse af Det Europñiske éko-
 rue de Cessange.
 nomiske Fñllesskab, og på grundlag af en fùrste betragt-
 ning, som henviser til den erklñring, der er knyttet til slut-
 akten til Amsterdam-traktaten, om udvidet samarbejde
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande: mellem Den Europñiske Union og Den Vesteuropñiske
 Union.
 Ð Annullation af Rådets afgùrelse af 6. oktober 1997 om
 ikke at imùdekomme sagsùgerens ansùgning om tilba- Sagsùgeren har anfùrt, at den anfñgtede afgùrelse stiller
 gebetaling af den del af de til fñllesskabspensionsord- krav om, at de tjenestemñnd, der kan få adgang til disse
 ningen overfùrte pensionsrettigheder, som ikke blev klassificerede oplysninger, har en sñrlig godkendelse, som
 taget i betragtning ved beregningen af de pensionsgi- gives på baggrund af en sikkerhedsundersùgelse foretaget
 vende tjenesteår, der godskrives i henhold til artikel 11, af medlemsstaternes kompetente myndigheder. I denne for-
 stk. 2, i vedtñgtens bilag VIII. bindelse fastsñtter den anfñgtede afgùrelse nye forpligtel-
 ser og nye prñrogativer, som ansñttelsesmyndigheden skal
 respektere, og indfùrer begrñnsninger i dennes kompe-
 Ð Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. tence.


text:
8.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 379/26
 Sag anlagt den 8. oktober 2012 — Koscher + Würtz mod KHIM — Kirchner & Wilhelm (KW SURGICAL INSTRUMENTS)
 (Sag T-445/12)
 2012/C 379/45
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Koscher + Würtz GmbH (Spaichingen, Tyskland) (ved advokaterne P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier og A. Kramer)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Kirchner & Wilhelm GmbH + Co (Asperg, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. august 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1675/2011-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der opstod i forbindelse med sagen for appelkammeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Koscher + Würtz GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Den internationale registrering med beskyttelse for Den Europæiske Union af et figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »KW SURGICAL INSTRUMENTS« for varer i klasse 10 — international registrering med beskyttelse for Den Europæiske Union nr. W 968 722
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Kirchner & Wilhelm GmbH + Co
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke »Ka We« for varer i klasse 10
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Klagen taget til følge og afslag på beskyttelse af varemærkeregistreringen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
4.5.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 146/30
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 4. marts 2015, Kødbranchens Fællesråd som mandatar for Århus Slagtehus A/S m.fl. mod Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri samt Fødevarestyrelsen
 (Sag C-112/15)
 (2015/C 146/36)
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Østre Landsret
 Parter
 Sagsøger: Kødbranchens Fællesråd som mandatar for Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S og Vejle Eksportslagteri A/S
 Sagsøgte
 :
 1.
 Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri
 2.
 Fødevarestyrelsen
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 27, stk. 4, litra a, jf. bilag VI, punkt 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 882/2004 (1) af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes, fortolkes således, at medlemsstaterne ved fastsættelsen af det gebyr, som opkræves fødevarevirksomhederne, er afskåret fra at medregne udgifter til løn og uddannelse af offentligt ansatte personer, som ansættes med henblik på at gennemføre en uddannelse, der opfylder kravene til »officiel medhjælper«, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 (2) af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum, men som ikke før deres optagelse på uddannelsen og heller ikke under deres uddannelse udfører kødkontrol?
 (1) EUT L 165, s. 1
 (2) EUT L 139, s. 206


text:
Nr . C 336/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 . 11 . 96
 chet og G. Hirsen samt dommerne G. F. Mancini, J. C. originale tilstand ikke indirekte er blevet berørt, bl.a.
 Moitinho de Almeida , C. Gulmann ( refererende dommer ), som følge af, at det ompakkede produkts ydre eller
 P. Jann og H. Ragnemalm; generaladvokat: F. G. Jacobs; indre emballage eller en ny indlægsseddel ikke
 justitssekretærer: assisterende justitssekretær H. von Hol indeholder visse vigtige oplysninger, eller fordi en
 stein og fuldmægtig L. Hewlett, den 11 . juli 1996 afsagt tillægsartikel, som importøren bar indlagt i embal
 dom, hvis konklusion lyder således : lagen, og som er bestemt til brug i forbindelse med
 benyttelsen eller doseringen af produktet, ikke er i
 1 ) Det forhold, at en varemærkeindehaver påberåber sig overensstemmelse med den af producenten forud
 sin varemærkeret for at forhindre, at en importør satte anvendelsesmåde eller dosering
 markedsfører et produkt, der er bragt i omsætning i en
 anden medlemsstat af varemærkeindehaveren eller med — det klart angives på den nye emballage, hvem der har
 dennes samtykke, i tilfælde hvor importøren har foretaget ompakningen af produktet, og producen
 ompakket produktet og genanbragt varemærket på det tens navn klart angives, idet disse angivelser skal
 uden varemærkeindehaverens samtykke, skal bedøm være trykt på en sådan måde, at en person med en
 mes efter den nationale varemærkeret i samspil med normal synsevne, der udviser en normal grad af
 artikel 7 i Rådets første direktiv 89/104/EØF af opmærksomhed, er i stand til at forstå dem . Endvi
 21 . december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af med dere skal det, i tilfælde hvor der indlægges en
 lemsstaternes lovgivning om varemærker, som fortolket tillægsartikel, som ikke hidrører fra varemærkeinde
 på baggrund af traktatens artikel 36 . haveren, angives, hvorfra artiklen stammer, på en
 sådan måde at ethvert indtryk af, at varemærkein
 2 ) Artikel 7, stk . 1 , i direktiv 89/1 04/EØF er til hinder for, dehaveren er ansvarlig herfor, undgås. Det er
 at en varemærkeindehaver, bortset fra tilfælde omfattet derimod ikke nødvendigt at angive, at ompakningen
 afartikel 7, stk . 2 , påberåber sig sin varemærkeret for at er foretaget uden varemærkeindehaverens sam
 forhindre, at en importør markedsfører et produkt, der tykke
 er bragt i omsætning i en anden medlemsstat af
 varemærkeindehaveren eller med dennes samtykke, — det ompakkede produkts præsentationsmåde ikke
 også selv om importøren har ompakket produktet og er af en sådan karakter, at den kan være skadelig for
 varemærkets eller varemærkeindehaverens om
 genanbragt varemærket på det uden varemærkeindeha
 verens samtykke. dømme. Emballagen må således ikke være defekt, af
 ringe kvalitet eller fremtræde ufærdigt, og
 3 ) Artikel 7, stk . 2 , i direktiv 89/104/EØF skal fortolkes
 således, at en varemærkeindehaver lovligt kan modsætte — importøren, forud for, at det ompakkede produkt
 sig fortsat markedsføring af et lægemiddel, når impor udbydes til salg, underretter varemærkeindehaveren
 tøren har ompakket lægemidlet og genanbragt vare herom og efter dennes anmodning leverer en prøve
 mærket på det, medmindre af det ompakkede produkt.
 — det godtgøres, at varemærkeindehaverens brug af (') EFT nr . C 338 af 15 . 12 . 1993 .
 varemærkeretten til at modsætte sig markedsføring
 af de ompakkede produkter under varemærket
 bidrager til en kunstig opdeling af markederne
 mellem medlemsstaterne. Dette er navnlig tilfældet,
 når indehaveren har markedsført samme lægemid
 del i forskellige emballager i forskellige medlemssta
 ter, og den ompakning, importøren har foretaget, DOMSTOLENS DOM
 dels er nødvendig for at markedsføre produktet i af 11 . juli 1996
 importmedlemsstaten, dels er foretaget under
 sådanne forhold, at den ikke kan berøre produktets i sag C-39/94, Syndicat français de l'Express international
 originale tilstand. Denne betingelse indebærer imid ( SFEI ) m.fl. mod La Poste m.fl. ( anmodning om præjudiciel
 lertid ikke, at det skal godtgøres, at varemærkein afgørelse fra Tribunal de commerce de Paris ) ( l )
 dehaveren har haft til hensigt at foretage en opdeling (Statsstøtte — nationale retsinstansers kompetence i tilfælde
 af markederne mellem medlemsstaterne af Kommissionens samtidige undersøgelse — begrebet
 statsstøtte — følgerne af, at EF-traktatens artikel 93, stk. 3,
 — det påvises, at ompakningen ikke kan berøre det i sidste punktum, er tilsidesat)
 emballagen indeholdte produkts originale tilstand. ( 96/C 336/ 16 )
 Dette er navnlig tilfældet, når importøren kun har
 foretaget handlinger, der ikke indbærer nogen risiko
 for berøring af den originale tilstand, f.eks. udtaget (Processprog: fransk)
 blisterkort, flasker, hætteglas, ampuller eller aeroso
 ler fra den originale ydre emballage og anbragt dem i (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 en ny ydre emballage, anbragt selvklæbende mær offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 kater på produktets indre emballage eller indlagt en
 ny indlægsseddel eller en tillægsartikel i emballagen .
 Det tilkommer den nationale retsinstans at efter I sag C-39/94, angående en anmodning, som Tribunal de
 prøve, at det i emballagen indeholdte produkts commerce de Paris i medfør af EF-traktatens artikel 177 har
 ---pagebreak--- 9 . 11 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 336/9
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende DOMSTOLENS DOM
 sag Syndicat français de l'Express international ( SFEI ) m.fl . af 11 . juli 1996
 mod La Poste m.fl . at opnå en præjudiciel afgørelse
 vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 92 og 93 , i de forenede sager C-71/94, C-72/94 og C-73/94, Eurim-
 Pharm Arzneimittel GmbH mod Beiersdorf AG m.fl .
 har Domstolen, sammensat af præsidenten, G. C. Rodríguez
 Iglesias, afdelingsformændene C. N. Kakouris, J.-P . Puisso ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichts
 chet og G. Hirsch samt dommerne G. F. Mancini , C. hof) ( 1 )
 Gulmann ( refererende dommer ), J. L. Murray, P. Jann og H. (Ompakning af mærkevarer — EF-traktatens artikel 36)
 Ragnemalm; generaladvokat: F. G. Jacobs; justitssekretær: ( 96/C 336/17 )
 ekspeditionssekretær D. Louterman-Hubeau , den 11 . juli
 1996 afsagt dom , hvis konklusion lyder således :
 (Processprog: tysk)
 1 ) En national retsinstans, der skal tage stilling til følgerne
 af en tilsidesættelse af ET-traktatens artikel 93, stk . 3 ,
 sidste punktum, samtidig med, at Kommissionen har (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 fået sagen forelagt og endnu ikke har truffet beslutning offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 om, hvorvidt de omhandlede statslige foranstaltninger
 skal anses for at være statsstøtte, er hverken forpligtet til
 at erklære sig inkompetent eller til at udsætte sagen, I de forenede sager C-71 /94 , C-72/94 og C-73/94 , angående
 indtil Kommissionen har truffet beslutning om, hvorle en anmodning, som Bundesgerichtshof i medfør af EF
 des de omhandlede foranstaltninger skal klassificeres. traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i de for
 En national retsinstans kan være nødt til at fortolke og nævnte ret verserende sager Eurim-Pharm Arzneimittel
 anvende støttebegrebet med henblik på at afgøre, GmbH mod Beiersdorf AG ( sag C-71 /94 ), Boehringer
 hvorvidt foranstaltningerne skulle have været anmeldt Ingelheim KG ( sag C-72/94 ) og Farmitalia Carlo Erba
 til Kommissionen . Hvis den nationale retsinstans er i GmbH ( sag C-73/94 ) at opnå en præjudiciel afgørelse
 tvivl, kan den anmode Kommissionen om nærmere vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 36 i
 oplysninger. Desuden kan eller skal den forelægge forbindelse med varemærkeretten, har Domstolen, sam
 Domstolen et præjudicielt spørgsmål, jf. EF-traktatens mensat af præsidenten , G. C. Rodríguez Iglesias, afdelings
 artikel 177, stk . 2 og 3 . Såfremt den nationale retsin formændene C. N. Kakouris , J.-P . Puissochet og G. Hirsch
 stans retter henvendelse til Kommissionen eller forelæg samt dommerne G. F. Mancini , J. C. Moitinho de Almeida ,
 ger Domstolen et præjudicielt spørgsmål, skal den C. Gulmann ( refererende dommer ), P. Jann og H. Ragne
 vurdere, hvorvidt det er nødvendigt at vedtage forelø malm; generaladvokat: F. G. Jacobs; justitssekretær : assis
 bige forholdsregler for at sikre parternes interesser, terende justitssekretær H. von Holstein og fuldmægtig L.
 indtil der træffes endelig afgørelse i sagen. Hewlett, den 11 . juli 1996 afsagt dom , hvis konklusion
 lyder således :
 2 ) En offentlig virksomheds ydelse af logistisk og forret
 ningsmæssig bistand til privatretlige datterselskaber, EF-traktatens artikel 36 skal fortolkes således, at indehave
 som driver virksomhed underlagt den frie konkurrence, ren af en varemærkeret kan påberåbe sig denne ret for at
 kan udgøre statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 92 forhindre en importør i at markedsføre et lægemiddel, der er
 anførte betydning, hvis vederlaget herfor er lavere end bragt i omsætning i en anden medlemsstat af varemærkein
 det, som ville være blevet forlangt under sædvanlige dehaveren eller med dennes samtykke, i tilfælde hvor
 markedsbetingelser. importøren har ompakket produktet i en ny ydre emballage,
 hvorigennem man kan se det varemærke, der er anbragt på
 den originale emballage, eller hvor importøren har ændret
 3 ) En national retsinstans, for hvilken der nedlægges en original ydre emballages indhold og udseende, men har
 påstand om tilbagebetaling af støtte, skal tage denne bibeholdt det varemærke, som producenten har anbragt på
 påstand til følge, hvis den fastslår, at støtten ikke er den, medmindre
 blevet anmeldt til Kommissionen, medmindre tilbage
 betaling på grund af ekstraordinære omstændigheder
 ikke er hensigtsmæssig. — det godtgøres, at varemærkeindehaverens brug af vare
 mærkeretten til at modsætte sig markedsføring af de
 ompakkede produkter under varemærket bidrager til en
 kunstig opdeling af markederne mellem medlemssta
 4 ) En støttemodtager, som ikke undersøger, om støtten er terne. Dette er navnlig tilfældet, når indehaveren har
 blevet anmeldt til Kommissionen i overensstemmelse
 markedsført samme lægemiddel i forskellige emballager
 med traktatens artikel 93 , stk . 3 , kan ikke ifalde ansvar
 i forskellige medlemsstater, og den ompakning, impor
 alene med hjemmel i fællesskabsretten .
 tøren har foretaget, dels er nødvendig for at markedsføre
 produktet i importmedlemsstaten , dels er foretaget
 f 1 ) EFT nr. C 76 af 12 . 3 . 1994 . således , at produktets originale tilstand ikke er berørt.
 Denne betingelse indebærer imidlertid ikke, at det skal
 godtgøres, at varemærkeindehaveren har haft til hensigt
 at foretage en opdeling af markederne mellem medlems
 staterne


text:
Avis juridique important
 |
 E1994P0007
 Högsta domstolens henvisning af sagen Data Delecta Aktiebolag og Ronny Forsberg mod MSL Dynamics Limited til rådgivende udtalelse, Högsta domstolens kendelse af 12. september 1994 (Sag E-7/94)
 EF-Tidende nr. C 347 af 08/12/1994 s. 0014 - 0014
 Högsta domstolens henvisning af sagen Data Delecta Aktiebolag og Ronny Forsberg mod MSL Dynamics Limited til rådgivende udtalelse, Högsta domstolens kendelse af 12. september 1994 (Sag E-7/94) (94/C 347/13)Högsta domstolen (højesteret) i Sverige har med sin kendelse af 12. september 1994 henvist sagen Data Delecta Aktiebolag og Ronny Forsberg mod MSL Dynamics Limited til EFTA-Domstolen - til hvis dommerkontor sagen indgik den 26. september 1994 - med henblik på en rådgivende udtalelse om følgende spørgsmål:I en sag om betaling af leverede varer, der verserer for en distriktsdomstol, anmoder sagsøgte, som er svensk, det sagsøgende britiske selskab om at stille sikkerhed for sagens omkostninger i henhold til paragraf 1 i Lov (1980:307) om udenlandske sagsøgeres pligt til at stille sikkerhed for sagsomkostningerne.Er det i strid med aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, navnlig artikel 4, at afkræve en sagsøger, der er en britisk juridisk person, sikkerhed for sagsomkostningerne, når der ikke gælder noget tilsvarende krav for svenske juridiske personer?


text:
21.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 152/16
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Södertörns Tingsrätt (Sverige) den 21. marts 2011 — Karl Torsten Hörnfeldt mod Posten Meddelande AB
 (Sag C-141/11)
 2011/C 152/29
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Södertörns Tingsrätt
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Karl Torsten Hörnfeldt
 Sagsøgt: Posten Meddelande AB
 Præjudicielle spørgsmål
 På baggrund af ovennævnte faktiske omstændigheder anmoder tingsrätten EU-Domstolen om at besvare følgende spørgsmål vedrørende fortolkningen af det generelle retsprincip om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af alder og af artikel 6 i Rådets direktiv 2000/78 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling (1)
 1)
 Kan en national bestemmelse, der i lighed med 67-års reglen indebærer ulige behandling på grund af alder, være begrundet, selv om det ikke ud fra den kontekst, hvori bestemmelsen blev vedtaget, eller andre oplysninger, er muligt at vurdere det formål, der ligger til grund for bestemmelsen?
 2)
 Går en national bestemmelse om pensionering som 67-års reglen, som er ufravigelig, og bl.a. ikke tager hensyn til den pension, som den enkelte har mulighed for at oppebære, ud over hvad der er rimeligt og nødvendigt for at nå det tilstræbte mål?
 (1) EFT 2000 L 303, s. 16.


text:
10.11.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/47
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 20. september 2007 — Fachvereinigung Mineralfaserindustrie mod Kommissionen
 (Sag T-254/05) (1)
 (Statsstøtte - foranstaltninger til fremme af anvendelsen af isoleringsmateriale fremstillet af fornyelige råstoffer - beslutning, hvorved støtten blev erklæret forenelig med fællesmarkedet - indledende undersøgelsesprocedure - annullationssøgsmål - fagforening - begrebet interesseret i henhold til artikel 88, stk. 2, EF - anbringender om indholdsmangler ved beslutningen - afvisning)
 (2007/C 269/84)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima — European Insulation Manufacturers Association (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved Rechtsanwälte T. Schmidt-Kötters, D. Uwer og K. Najork)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Kreuschitz, som befuldmægtiget)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og C. Schulze-Bahr, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2005) 379 af 11. februar 2005 om statsstøtte N 260b/2004 (Tyskland — Forlængelse af programmet til fremme af anvendelsen af isoleringsmateriale fremstillet af fornyelige råstoffer).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima — European Insulation Manufacturers Association bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 3)
 Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 229 af 17.9.2005.


text:
28.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 441/31
 Sag anlagt den 7. oktober 2016 — Pebagua mod Kommissionen
 (Sag T-715/16)
 (2016/C 441/36)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) (Isla Mayor, Spanien) (ved advokat A.J. Uceda Sosa)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede gennemførelsesforordning annulleres.
 —
 Subsidiært annulleres opførelsen af arten Procambarus clarkii på den liste, der blev vedtaget ved den nævnte forordning.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Nærværende sag er rettet mod Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1141 af 13. juli 2016 om vedtagelse af en liste over invasive ikkehjemmehørende arter, som er problematiske på EU-plan, i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1143/2014 (EUT 2016, L 189, s. 4).
 Til støtte for sagen har sagsøgeren anført, at for så vidt angår arten Procambarus clarkii opfylder denne ikke kriterierne i artikel 4 i forordning nr. 1143/2014, og der er ikke foretaget en risikovurdering i henhold til den nævnte forordnings artikel 5, stk. 1.


text:
26.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/24
 Sag anlagt den 11. januar 2011 — Europa-Kommissionen mod Republikken Estland
 (Sag C-16/11)
 2011/C 63/43
 Processprog: estisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Alcover San Pedro og E. Randvere)
 Sagsøgt: Republikken Estland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Estland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF (1) af 14. marts 2007 (om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab), idet den ikke har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, eller ikke underrettet Europa-Kommissionen herom.
 —
 Republikken Estland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet i national ret udløb den 15.maj 2009.
 (1) EUT L 108, s. 1.


text:
26 . 4 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 131/3
 1 ) Appellen forkastes. DOMSTOLENS KENDELSE
 (Anden Afdeling)
 2 ) Appellanten betaler sagens omkostninger. af 5 . februar 1997
 i sag C-51/95 P, Unifruit Hellas EPE mod Kommissionen
 (') EFT nr. C 16 af 20 . 1 . 1996, s. 6 . for De Europæiske Fællesskaber ( J )
 (Appel — ansvar uden for kontraktforhold — særlige til
 synsforanstaltninger med import af æbler — udligningsaf
 gift — kumulation — varer undervejs til Fællesskabet —
 princippet om beskyttelse af den berettigede forventing)
 ( 97/C 131/06 )
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling) (Processprog: græsk)
 af 13 . marts 1997
 i sag C-109/95 , Astir AE mod den græske stat ( anmodning (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 om præjudiciel afgørelse fra Polimeles Protodikio, offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 Athen) (')
 (Eksportrestitutioner for landbrugsprodukter — varernes I sag C-51/95 P, Unifruit Hellas EPE, Athen, ved advokat
 undergang under transport til tredjeland som følge af force Ilias Soufleros, Athen, og med valgt adresse i Luxembourg
 majeure — differentieret restitution) hos advokat Aloyse May, 31 Grand-Rue, angående appel
 af dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 ( 97/C 131/05 ) Instans (Tredje Afdeling) den 15 . december 1994, Unifruit
 Hellas mod Kommissionen ( sag T-489/93 , Sml. II, s. 1201 ),
 hvorunder der er nedlagt påstand om ophævelse af denne
 (Processprog: græsk) dom, den anden part i appelsagen; Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede: Xenofon Ya
 taganas og Theofanis Christoforou), har Domstolen (An
 • (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive den Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, G. F.
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) Mancini, og dommerne G. Hirsch ( refererende dommer )
 og R. Schintgen; generaladvokat: A. La Pergola; justitsse
 kretær: R. Grass, den 5 . februar 1997 afsagt kendelse, hvis
 I sag C-109/95 , angående en anmodning, som Polimeles konklusion lyder således :
 Protodikio, Athen, i medfør af EF-traktatens artikel 177
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verse
 rende sag Astir AE mod den græske stat at opnå en præju 1 ) Appellen forkastes.
 diciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 10,
 stk. 4, artikel 20 og 21 i Kommissionens forordning ( EØF) 2 ) Appellanten betaler sagens omkostninger.
 nr. 2730/79 af 29 . november 1979 om fælles gennemførel
 sesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugspro
 dukter (EFT nr. L 317 af 12 . 12 . 1979 , s . 1 ), har Domsto (') EFT nr. C 119 af 13 . 5 . 1995 , s . 5 .
 len (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 G. F. Mancini, og dommerne G. Hirsch ( refererende dom
 mer ) og J. L. Murray; generaladvokat: Michael B. Elmer;
 justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louterman-Hu
 beau, den 13 . marts 1997 afsagt dom, hvis konklusion ly
 der således : Sag anlagt den 14. februar 1997 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Cascina Laura sas di Arch.
 Aldo Delbò e C. og mod Gariboldi Engineering Company
 Artikel 10, stk. 4, og artikel 20 og 21 i Kommissionens Sri
 forordning (EØF) nr. 2730/79 om fælles gennemførelses
 bestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugspro ( Sag C-65/97)
 dukter skal fortolkes således, at en erhvervsdrivende ikke ( 97/C 131/07)
 har ret til eksportrestitution, når det pågældende produkt
 er gået til grunde under transporten efter at have forladt
 Fællesskabets geografiske område som følge af force ma Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 jeure, og når der er fastsat den samme restitutionssats for 14 . februar 1997 anlagt sag mod Cascina Laura sas di
 alle tredjelande, bortset fra ét land, for hvis vedkommende Arch. Aldo Delbò e C. , Novara (Italien), og mod Gari
 der ikke er fastsat nogen restitution. boldi Engineering Company Sri, Milano ( Italien), af Kom
 missionen for De Europæiske Fællesskaber ved Paolo Stan
 (1) EFT nr. C 137 af 3 . 6 . 1995 , s. 14 . canelli, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og Jean-Francis
 Pasquier, der er udstationeret som national ekspert ved
 Kommissionens Juridiske Tjeneste som led i turnusordnin
 gen for embedsmænd fra medlemsstaterne, som befuld


text:
18.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 42/22
 Lister til fastlæggelse af sammensætningen af dommerkollegierne
 (2006/C 42/08)
 I henhold til procesreglementets artikel 11 b, stk. 2, har Domstolen den 17. januar 2006 udarbejdet følgende liste til fastlæggelse af sammensætningen af den Store Afdeling:
 A. La Pergola
 L. Bay Larsen
 P.-J. Puissochet
 A. Ó Caoimh
 R. Schintgen
 E. Levits
 N. Colneric
 U. Lõhmus
 S. von Bahr
 J. Klučka
 J.N. Cunha Rodrigues
 J. Malenovský
 R. Silva de Lapuerta
 M. Ilešič
 K. Lenaerts
 A. Borg Barthet
 K. Schiemann
 G. Arestis
 J. Makarczyk
 E. Juhász
 P. Kūris
 I henhold til procesreglementets artikel 11 c, stk. 2, første afsnit, har Domstolen den 17. januar 2006 udarbejdet følgende liste til fastlæggelse af sammensætningen af Anden Afdeling:
 R. Schintgen
 L. Bay Larsen
 R. Silva de Lapuerta
 J. Klučka
 J. Makarczyk
 G. Arestis
 P. Kūris
 I henhold til procesreglementets artikel 11 c, stk. 2, andet afsnit, har Domstolen den 17. januar 2006 udarbejdet følgende liste til fastlæggelse af sammensætningen af Femte Afdeling:
 R. Schintgen
 R Silva de Lapuerta
 P. Kūris
 G. Arestis
 J. Klučka
 L. Bay Larsen


text:
16.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Sibiu (Rumænien) den 23. december 2014 — Elena Delia Pondiche mod Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
 (Sag C-608/14)
 (2015/C 089/11)
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Tribunalul Sibiu
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Elena Delia Pondiche
 Sagsøgt: Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal den sociale beskyttelse, barnets rettigheder, ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, der i EU-retten er sikret ved artikel 6 i Traktaten om Den Europæiske Union, artikel 20, artikel 21, stk. 1, artikel 24, stk. 1 og 2, artikel 34 og 52 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 3, stk. 1, litra b), og artikel 4 i forordning (EF) nr. 883/2004 (1) om koordinering af de sociale sikringsordninger, fortolkes således, at de er til hinder for nationale bestemmelser, der uden nogen objektiv og rimelig begrundelse begrænser bidrag til børns underhold på grundlag af datoen for barnets fødsel og ikke på grundlag af datoen for undfangelsen, selv om et undfanget barn, såfremt det fødes levende og er levedygtigt, anses for at eksistere?
 2)
 Indfører lovdekret nr. 111/2010 en foranstaltning, der indebærer forskelsbehandling af personer, som befinder sig i identiske situationer, dvs. børn, som er undfanget og født inden den 31. december 2010, og børn, som er undfanget inden den 31. december 2010 og født efter denne dato?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29.4.2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (Tekst af relevans for EØS og for Schweiz) (EUT L 166, s. 1).


text:
28 . 10 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 286/5
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Anto — Sagen hjemvises til Retten i Første Instans med henblik
 nio Aresu, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuld på, at den træffer fornyet afgørelse vedrørende Ojha's
 mægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos påstand om erstatning af den ikke-økonomiske skade,
 Gomez de la Cruz, Wagner-Centret, Kirchberg. han har lidt på grund af den nævnte afgørelse .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger
 ved Domstolen samt ved Retten i Første Instans .
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten ved ikke Anbringender og væsentligste argumenter:
 inden for den fastsatte frist at have vedtaget de love og
 administrative bestemmelser, som er nødvendige for at 1 ) Retsvildfarelse og vildfarelse i begrundelsen med hensyn
 efterkomme Rådets direktiv 92/109/EØF ( ] ) af 14 . de til omfanget af den begrundelsespligt, som påhviler
 cember 1992 om fremstilling og markedsføring af visse Kommissionen, idet Retten antog, at den anfægtede
 stoffer, der benyttes ved ulovlig fremstilling af narkotika afgørelse fra Kommissionen var tilstrækkeligt begrun
 og psykotrope stoffer. det ( jf. den appellerede doms præmis 59—62 ).
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens 2 ) Retsvildfarelse og vildfarelse i begrundelsen, idet Retten
 omkostninger. antog, at Kommissionen ikke havde tilsidesat kontra
 diktionsprincippet ved ikke at have meddelt sagsøgeren
 de dokumenter, som den anfægtede afgørelse var
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 baseret på .
 EF-traktatens artikel 189 , hvorefter et direktiv med hensyn
 3 ) Retsvildvarelse og vildfarelse i begrundelsen, idet Retten
 til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 gav Kommissionen medhold i dens opfattelse, hvorefter
 som det rettes til , indebærer en forpligtelse for medlemssta
 alene den omstændighed, at der var rejst klager over
 terne til at overholde de i direktiverne fastsatte gennemfø
 sagsøgeren, uanset om disse var berettigede, kunne
 relsesfrister . Denne frist udløb den 1 . juli 1993 uden, at Den
 begrunde, at han udelukkende af hensyn til tjenestens
 Italienske Republik har vedtaget de nødvendige bestemmel interesse blev omplaceret til Kommissionens hjemsted i
 ser for at efterkomme det af Kommissionens påstand Bruxelles .
 omhandlede direktiv .
 4 ) Retsvildfarelse og vildfarelse i begrundelsen, idet Retten
 (>) EFT nr. L 370 af 19 . 12 . 1992 , s . 76 . gav Kommissionen medhold i dens opfattelse, hvorefter
 den anfægtede afgørelse kunne begrundes i hensynet til
 tjenestens interesse med henvisning til hævdede spændte
 arbejdsforhold i delegationen.
 5 ) Retsvildfarelse og vildfarelse i begrundelsen, idet Retten
 Appel iværksat den 12. september 1995 af Girish Ojha til ikke tog hensyn til sagsøgerens personlige interesser.
 prøvelse af dom afsagt den 6. juli 1995 af De Europæiske
 Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling ) i sag 6 ) Tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 26 ,
 T-36/93 , Girish Ojha mod Kommissionen for De Europæi idet Retten tiltrådte, at dokumenter, som ikke var
 ske Fællesskaber optaget i sagsøgerens personlige aktmappe, blev påbe
 råbt mod ham .
 ( Sag C-294/95 P)
 ( 95/C 286/10 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 12 . september 1995 iværksat appel af Girish Ojha ved
 advokat E. H. Pijnacker Hordijk, Amsterdam, og med valgt Anmodning om præjduciel afgørelse forelagt ved dom
 adresse i Luxembourg hos advokat L. Frieden, avenue afsagt den 15 . maj 1995 af Dublin Circuit Family Court i
 Guillaume, til prøvelse af dom afsagt den 6 . juli 1995 af De sagen Jackie Farrel mod James Long
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans ( Første
 ( Sag C-295/95 )
 Afdeling) i sag T-36/93 , Girish Ojha mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ( 95/C 286/11 )
 Appellanten har nedlagt følgende påstande: Ved dom afsagt den 15 . maj 1995 , indgået til Domstolens
 Justitskontor den 15 . september 1995 , har Dublin Circuit
 — Dommen afsagt den 6 . juli 1995 af De Europæiske Family Court i sagen Jackie Farrel mod James Long forelagt
 Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-36/93 ophæ De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 ves . præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 — Kommissionens afgørelse af 20. oktober 1992, hvorved Er det i henhold til bestemmelserne i artikel 5 , nr. 2 , i
 sagsøgeren blev omplaceret med sin stilling fra Kommis konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse
 sionens delegation i Dacca til Kommissionens hjemsted i af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager,
 Bruxelles, annulleres . som undertegnet i Bruxelles den 27 . september 1968 , en


text:
C 226/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.8.1999
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 (Tredje Afdeling)
 af 8. juni 1999
 af 10. juni 1999
 i de forenede sager C-338/97, C-344/97 og C-390/97, Erna
 Pelzl m.fl. mod Steiermärkische Landesregierung (sag
 C-338/97), Wiener Städtische Allgemeine Versicherungs i sag C-172/97, Kommission for De Europæiske Fællesska-
 AG m.fl. mod Tiroler Landesregierung (sag C-344/97) og ber mod SIVU du plan d’eau de la Vallée du Lot, også
 STUAG Bau-Aktiengesellschaft mod Kärntner Landesre- benævnt SIVU du pays d’accueil de la Vallée du Lot, og
 gierung (sag C-390/97) (anmodninger om præjudiciel Hydro-Réalisations SARL(1)
 afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof) (1)
 (»Artikel 33 i sjette direktiv 77/388/EØF — omsætningsaf- (»Voldgiftsbestemmelse — manglende opfyldelse af en kon-
 gifter — bidrag til turistforbund og til en fond til fremme af trakt«)
 turismen«)
 (1999/C 226/02) (1999/C 226/03)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I de forenede sager C-338/97, C-344/97 og C-390/97, angåen-
 de anmodninger, som Verwaltungsgerichtshof (Østrig) i med-
 før af artikel 234 EF (tidligere artikel 177), har indgivet til I sag C-172/97, Kommission for De Europæiske Fællesskaber
 Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager, Erna Pelzl (befuldmægtigede: Richard B. Wainwright og Jean-Francis Pas-
 m.fl. mod Steiermärkische Landesregierung (sag C-338/97), quier, bistået af Nicole Coutrelis og Stéphanie Ponsot, derefter
 Tiroler Landesregierung (sag C-344/97) og STUAG Bau- Richard B. Wainwright of Olivier Couvert-Castéra, bistået af
 Aktiengesellschaft mod Kärntner Landesregierung (sag Nicole Coutrelis) mod SIVU du plan d’eau de la Vallée du Lot,
 C-390/97), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortol- også benævnt SIVU du pays d’accueil de la Vallée du Lot,
 kningen af artikel 33 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF offentlig virksomhed med hjemsted i La Canourgue (Frankrig),
 af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes og Hydro-Réalisations SARL, med hjemsted i Rodez (Frankrig),
 lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdi- vedrørende et søgsmål, som Kommissionen for De Europæiske
 afgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) Fællesskaber har indbragt i medfør af EF-traktatens artikel 238
 har Domstolen (Femte Afdeling) og dommerne P. Jann, (tidligere artikel 181) med påstand om tilbagebetaling af et
 C. Gulmann, D.A.O. Edward og L. Sevón; generaladvokat: forskud på 83 928 ECU, der er udbetalt af Kommissionen til
 S. Alber; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den gennemførelsen af et projekt med betegnelsen »Opdæmning af
 8. juni 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: floden Lot. Indbygning af et lavtryksminivandværk i dæmnin-
 gen«, med tillæg af aftalte renter fra den 17. januar 1991 efter
 den sats, der anvendes af Den Europæiske Fond for Monetært
 Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonise- Samarbejde for dens transaktioner i ecu, og som offentliggøres
 ring af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det den første hverdag hver måned, og renter efter loven fra den
 fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, særlig 28. februar 1993 efter den sats, der fastsættes hvert år ved
 dettes artikel 33, er ikke til hinder for et bidrag som dem, der er indført dekret offentliggjort i Journal officiel de la République française
 ved Steiermärkisches Tourismusgesetz, Tiroler Tourismusgesetz og (Den Franske Republiks Lovtidende), har Domstolen (Tredje
 Kärntner Fremdenverkehrsabgabegesetz, som skal betales af de Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet
 virksomheder i en delstat, der har en økonomisk interesse i turismen, (refererende dommer), og dommerne J.C. Moitinho de Almeida
 og som principielt beregnes på grundlag af den årlige omsætning og og C. Gulmann; generaladvokat: S. Alber; justitssekretær:
 ikke er forbundet med en fradragsret for indgående afgift. R. Grass, den 10. juni 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således:
 (1) EFT C 357 af 22.1.1997; EFT C 7 af 10.1.1998. 1) SIVU du plan d’eau de la Vallée du Lot, også benævnt SIVU du
 pays d’accueil de la Vallée du Lot, og Hydro-Réalisations SARL
 betaler in solidum Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 et beløb på 83928 euro, med tillæg af aftalte renter fra den
 31. maj 1991 og indtil fuld betaling af det skyldige beløb.