text:
Nr. C 119/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13 . 5 . 95
 » Når en ydelsesberettiget har krav på en national social vis et tillæg til artikel 19 i forordning (EØF) nr. 404/93 ,
 sikringsydelse, fordi vedkommende er omfattet af anvendel at træffe foreløbige forholdsregler under en sag om
 sesområdet for Rådets direktiv 79/7/EØF af 19 . december foreløbige retsmidler ?
 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebe
 handling af mænd og kvinder med hensyn til social (M EFT nr. L 47 af 25 . 2 . 1993 , s . 1 .
 sikring f 1 ), følger det da af fællesskabsretten, at den pågæl
 dende under omstændigheder som i denne sag har krav på
 renter af ydelsen, og i bekræftende fald:
 i ) fra hvilket tidspunkt ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved mellemaf
 ii ) efter hvilken rentesats ? gørelse truffet den 8 , marts 1995 af Nederlandenes Raad
 van State, Afdelingen for Forvaltningsretlige Sager, i sagen
 iii) skal der kun beregnes renter af det skyldige nettobeløb, BV Aannemersbedrijf P.K. Kraaijeveld m.fl. mod Gedepu
 som fremkommer efter modregning i overensstemmelse teerde Staten van Zuid-Holland (provinsregeringen for det
 med nationale antikumulationsregler i andre ydelser, sydlige Holland)
 som er blevet udbetalt for samme periode ?«
 (Sag C-72/95 )
 ( 95/C 119/17)
 (M EFT nr. L 6 af 10 . 1 . 1979 , s. 24 .
 Ved afgørelse truffet den 8 , marts 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 14 . marts 1995 , har Neder
 landenes Raad van State i sagen BV Aannemersbedrijf P.K.
 Kraaijeveld m.fl . mod Gedeputeerde Staten van Zuid
 Holland (provinsregeringen for det sydlige Holland ) fore
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse lagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 afsagt den 9, februar 1995 af Hessischer Verwaltungsge om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 richtshof i sagen T. Port GmbH & Co. KG mod Bundes
 anstalt für Landwirtschaft und Ernåhrung, adciteret: For 1 . Skal udtrykket » anlæg til regulering af vandløb « i
 bundsrepublikken Tyskland bilag II til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985
 (Sag C-68/95 ) om vurdering af visse offentlige og private projekters
 indvirkning på miljøet ( a ) fortolkes således, at det også
 ( 95/C 119/16
 omfatter de nævnte arbejder vedrørende et dige langs en
 kanal ?
 Ved kendelse afsagt den 9 , februar 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 13 . marts 1 995 , har Hessis 2 . Gør det nogen forskel for besvarelsen af spørgsmål 1 —
 cher Verwaltungsgerichtshof, 8 . Afdeling, i sagen T. Port under hensyn til de i direktivet anvendte begreber
 GmbH & Co . KG mod Bundesanstalt für Landwirtschaft » projekter « og » ændring af projekter « — om der er tale
 und Ernåhrung, adciteret: Forbundsrepublikken Tyksland, om ,
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: a ) bygning af et nyt dige
 1 . Forpligter artikel 16, stk. 3 , henholdsvis artikel 30, i b) flytning af et bestående dige
 Rådets forordning ( EØF) nr. 404/93 af 13 . februar
 1993 O Kommissionen til at fastsætte bestemmelser for c) forstærkning og/eller udvidelse i bredden af et
 særligt alvorlige tilfælde, som opstår ved, at erhvervs bestående dige
 drivende i kategori A trues på deres eksistens, fordi de på
 grund af de referenceår, som skal tages i betragtning i d ) fornyelse på stedet af et dige, der så ikke er stærkere
 henhold til artikel 19, stk. 2, i forordning ( EØF) og/eller bredere end det fjernede dige, eller
 nr. 404/93 , får tildelt et usædvanligt lavt kontingent og
 ikke kan komme ind på markedet for AVS- og fælles e ) en kombination af en eller flere af de under litra a ) -d )
 skabsbananer ? anførte arbejder ?
 2 . Er artikel 19 , stk. 2, i forordning (EØF)1 nr. 404/93 3 . Skal direktivets artikel 2, stk. 1 , og artikel 4, stk. 2,
 fortolkes således, at der — hvis en medlemsstat i sin
 ugyldig, for så vidt den ikke bestemmer, at der i særligt
 vanskelige tilfælde i overgangsperioden skal tages andre nationale gennemførelseslovgivning har fastsat urigtige
 referenceår i betragtning ? specifikationer eller kriterier og/eller grænseværdier, jf.
 artikel 4, stk. 2, vedrørende et i bilag II anført projekt —
 består af en forpligtelse ifølge ovennævnte artikel 2,
 3 . Såfremt et af de to foregående spørgsmål besvares stk. 1 , til at underkaste projektet en miljøvurdering, hvis
 bekræftende: Under hvilke forudsætninger har de natio projektet » på grund af ... art, dimensioner eller
 nale domstole da kompetence til, indtil der indføres placering, kan få væsentlig indvirkning på miljøet «, jf.
 bestemmelser for særligt vanskelige tilfælde, henholds artikel 2, stk. 1 ?
 ---pagebreak--- 13 . 5 . 95 1 DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 119/9
 4. Såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende, har denne Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 forpligtelse da direkte virkning, dvs. kan en borger afsagt den 15 . marts 1995 af Nederlandenes Hoge Raad i
 påberåbe sig den for en national ret, og skal den lægges sagen kommanditselskabet Harnas & Helm mod Staats
 til grund af den nationale ret, selv om den ikke er gjort secretaris van Financiën
 gældende i forbindelse med den tvist, som den nationale (Sag C-80/95 )
 ret behandler ?
 ( 95/C 119/19 )
 (M EFT nr. L 175 af 5 . 7. 1985 , s . 40 .
 Ved kendelse afsagt den 15 . marts 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 17. marts 1995 , har Neder
 landenes Hoge Raad i sagen kommanditselskabet Harnas &
 Helm mod Staatssecretaris van Financiën forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 10. marts 1995 af Nederlandenes Hoge Raad i 1 . Skal den blotte erhvervelse til ejendom og besiddelse af
 sagen 1 . Bernardus Adrianus Josephus Hendrikman, og obligationer — skyldbeviser i form af omsætningspapi
 2. Maria Feyen mod Magenta Druck & Verlag GmbH rer — som ikke kan anvendes til nogen anden virksom
 (Sag C-78/95 ) hedsaktivitet, og oppebørsel af indtægter deraf anses for
 95/C 119/18 økonomisk virksomhed efter sjette direktivs artikel 4,
 stk . 2 ?
 Ved dom afsagt den 10 . marts 1995 , indgået til Domstolens 2. Såfremt dette spørgsmål skal besvares bekræftende, skal
 Justitskontor den 16 . marts 1995 , har Nederlandenes Hoge sådan virksomhed da anses for transaktioner efter sjette
 Raad i sagen 1 . Bernardus Adrianus Josephus Hendrikman, direktivs artikel 13 , punkt B, litra d ), nr. 1 eller 5 , der —
 og 2 . Maria Feyen mod Magenta Druck & Verlag GmbH for så vidt de vedrører obligationer, som er udstedt af en
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod person, der er etableret uden for Fællesskabet — i
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: henhold til sjette direktivs artikel 17, stk. 3 , litra c ), giver
 ret til fradrag af den indgående afgift, som påhviler
 1. Skal Bruxelles-konventionens artikel 29 fortolkes såle besiddelse og forvaltning af obligationerne ?
 des, at retten i den stat, hvor der søges fuldbyrdelse, skal
 afholde sig fra enhver undersøgelse af spørgsmålet, om 3 . Såfremt det andet spørgsmål skal besvares bekræftende,
 sagsøgte i den sag, der er ført i den stat, retsafgørelsen kan den indgående afgift, som er faktureret en afgifts
 hidrører fra, har været retsgyldigt repræsenteret, også pligtig person — såfremt denne person udøver den i de
 såfremt retten i den stat, retsafgørelsen hidrører fra, ikke foregående spørgsmål nævnte virksomhed og derudover
 har truffet afgørelse herom ? er indehaver af aktier, som ifølge Domstolens afgørelser
 i bl .a . dommen af 22 . juni 1994 ( x ) i sag C-333/91
 2 , a ) Skal Bruxelles-konventionens artikel 27, stk. 1 , (Satam SA) falder uden for omsætningsafgiftens anven
 fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder delsesområde — fradrages fuldt ud, eller er den ind
 for anerkendelse af en i en anden kontraherende stat gående afgift, som vedrører aktiebesiddelsen, udelukket
 truffet retsafgørelse, når sagsøgte i den pågældende fra fradrag ?
 sag ikke har været retsgyldigt repræsenteret og ikke
 har haft noget kendskab til denne sag, selv såfremt 4. Såfremt det foregående spørgsmål skal besvares på
 han senere har fået kendskab til den trufne afgørelse sidstnævnte måde, på hvilket grundlag skal det beløb,
 og ikke har anvendt et retsmiddel, som retspleje som er udelukket fra fradrag, da beregnes ?
 reglerne i den stat, retsafgørelsen hidrører fra,
 giver ? i 1 ) O.a.: Dommen er afsagt den 22. juni 1993 .
 b ) Er det herved af betydning, at den frist, inden for
 hvilken retsmidlet skal anvendes, er på en måned,
 som regnes fra den dag, hvor sagsøgte har fået
 kendskab til den trufne retsafgørelse ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 3 . Skal Bruxelles-konventionens artikel 27, stk. 2, fortol afsagt den 3 , marts 1995 af Tribunale di Genova — Første
 kes således, at denne bestemmelse ligeledes finder Afdeling for Civilsager — i sagen Intercod Sri mod
 Amministrazione delle Finanze dello Stato
 anvendelse i et tilfælde, hvor der ganske vist ikke er
 afsagt udeblivelsesdom over for sagsøgte, men hvori det (Sag C-81/95 )
 indledende processkrift eller et tilsvarende dokument (95/C 119/20 )
 ikke forskriftsmæssigt og rettidigt er blevet forkyndt
 eller meddelt ham, og sagsøgte ikke har været retsgyldigt
 Ved kendelse afsagt den 3 , marts 1995 , indgået til Domsto
 repræsenteret under sagen ?
 lens Justitskontor den 17. marts 1995, har Tribunale di
 Genova — Første Afdeling for Civilsager — i sagen Intercod
 Sri mod Amministrazione delle Finanze dello Stato forelagt


text:
17 . 2 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 46/ 17
 Sag anlagt den 18 . december 1995 af Telecom Italia Mobile — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-229/95 ) Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 ( 96/C 46/32 )
 Sagsøgeren har anført, at han fra 1 . maj 1994 midlertidigt
 (Processprog: italiensk) har beklædt stillingen som kontorchef i Generaldirektoratet
 for Informations- og Pressetjenesten ved Parlamentets
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Informationskontor i Spanien . Den 9 . marts 1994 blev der
 den 18 . december 1995 anlagt sag mod Kommissionen for offentliggjort en meddelelse om intern udvælgelsesprøve
 De Europæiske Fællesskaber af Telecom Italia Mobile, nr. A/88 med henblik på at besætte denne stilling. Denne
 Torino, Italien, ved advokaterne Gustavo Minervini, Anto meddelelse om udvælgelsesprøve blev efterfulgt af en første
 nio Tizzano og Gian Michele Roberti, Napoli, og advoka procedure til besættelse af stillingen ved forfremmelse eller
 terne Stefano D'Ercole og Andrea Guarino, Rom, og med forflyttelse, hvilket ikke resulterede i nogen ansøgning, der
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Alain Lorang, 51 , kunne tages i betragtning. Efter udvælgelsesprøven blev
 rue Albert l er . sagsøgeren opført på egnethedslisten som nr. 2 ; han fik et
 point mindre end nr. 1 blandt de beståede ansøgere, et point,
 der blev opnået ved kendskab til et tredje sprog. Efter at
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : listen var udarbejdet, havde den pågældende generaldirek
 tør en samtale med de tre første beståede ansøgere og
 — Kommissionens beslutning 95/48 9/EF om driftsbetin indstillede sagsøgeren til udnævnelse . Sagsøgeren blev ved
 gelserne for den anden udbygning af GMS-mobilradio skrivelse fra Parlamentets Generalsekretariat af 2 . marts
 kommunikation i Italien ( EFT nr. L 280 af 23 . 11 . 1995 ,
 1995 underrettet om, at ansættelsesmyndigheden havde
 s . 49 ) annulleres .
 besluttet at udnævne den person, der var opført som nr. 1 på
 listen .
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 ger .
 Til støtte for sin påstand om annullation af denne afgørelse
 har sagsøgeren påberåbt sig syv anbringender: tilsidesæt
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter telse af proceduren for besættelse af stillingen ( 1 ) tilsidesæt
 telse af princippet om god forvaltningsskik ( 2 ), tilsidesæt
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de telse af meddelelsen om udvælgelsesprøve ( 3 ), tilsidesættelse
 samme som i sag T-2 15/95 , Telecom Italia SpA mod af begrundelsespligten ( 4 ), åbenbart fejlskøn ( 5 ), tilsidesæt
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( ! ). telse af forbuddet mod forskelsbehandling ( 6 ) og magtfor
 drejning ( 7 ).
 (M Se side 15 i denne Tidende .
 Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at afgørelsen er
 truffet i strid med den pågældende generaldirektørs forslag.
 I henhold til almindelig og fast praksis følger ansættelses
 myndigheden generaldirektørens indstilling og kan kun
 fravige den med en særlig begrundelse. Ansættelsesmyndig
 Sag anlagt den 29. december 1995 af Fernando Carbajo heden har ikke oplyst, hvilke fortjenester, kvalifikationer
 Ferrero mod Europa-Parlamentet og/eller erfaring hos den valgte ansøger, den finder bedre
 ( Sag T-237/95 ) end dem, sagsøgeren kan påberåbe sig, og har heller ikke
 ( 96/C 46/33 ) anført nogen af de omstændigheder, som har foranlediget
 den til at fravige indstillingen, hvilket indebærer en tilside
 sættelse af proceduren for besættelse af stillinger samt af den
 (Processprog: fransk) almindelige begrundelsespligt, som er fastslået i tjeneste
 mandsvedtægtens artikel 25 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 29 . december 1995 anlagt sag mod Europa-Parlamentet Han er desuden af den opfattelse, at skønt meddelelsen om
 af Fernando Carbajo Ferrero, Madrid ( Spanien ), ved udvælgelsesprøven ikke stiller nogen betingelse med hensyn
 advokaterne Georges Vandersanden og Laure Levi, Bruxel til ansøgernes kvalifikationer og faglige erfaring, såvel på
 les, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire grund af beskrivelsen af arbejdsopgavernes art som på
 Myson, 1 , rue Glesener. grund af princippet om god forvaltningsskik og tjenestens
 interesse, kunne udvælgelseskomitéen ikke gyldigt først give
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : en ansøger adgang til prøverne, som ikke har nogen erfaring
 i forbindelse med den stilling, der skal besættes — hvilket
 — Europa-Parlamentets afgørelse i generalsekretær Vincis gælder for den ansøger, der til sidst blev udnævnt — og så
 skrivelse af 2 . marts 1995 om ikke at udnævne sagsø meget mindre opføre denne som nr. 1 på egnethedslisten .
 geren til stillingen som kontorchef ved Informationskon Sagsøgeren har tilføjet, at udeladelsen af enhver betingelse
 toret i Madrid annulleres . om kvalifikationer og faglig erfaring — betingelser, som dog
 fandtes i meddelelsen om ledig stilling, som gik forud for
 — Europa-Parlamentets afgørelse om at udnævne en anden meddelelsen om udvælgelsesprøve, og som sædvanligvis
 ansøger til denne stilling annulleres . indsættes i enhver meddelelse om ledig stilling eller om
 ---pagebreak--- Nr . C 46/ 18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 2 . 96
 udvælgelsesprøve — havde til formål at give en bestemt Ret i Første Instans besluttet, at de forenede sager T-15993 ,
 ansøger, som ansættelsesmyndigheden havde valgt på for Heinrich Kroger mod Kommissionen for De Europæiske
 hånd, mulighed for at deltage i udvælgelsesprøven og blive Fællesskaber, T-l 60/93 , Paul Hay mod Kommissionen for
 udnævnt; sagsøgeren har heraf konkluderet, at den anfæg De Europæiske Fællesskaber, T-162/93 , Hugo Bumann
 tede afgørelse er behæftet med magtfordrejning. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, T
 171/93 , Hermann Weiland mod Kommissionen for De
 Han har ligeledes anført, at han fik et point mindre end den Europæiske Fællesskaber, T-179/93 , Heidrun Bormann
 første beståede ansøger, et point, der blev opnået ved mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, T
 kendskab til et tredje sprog, skønt kendskab til et tredje og et 201 /93 , Jürn-Wulf Höper mod Kommissionen for De
 fjerde sprog ikke figurerede i meddelelsen om udvælgel Europæiske Fællesskaber, T-202/93 , Fritz Vol? mod Kom
 sesprøven blandt de betingelser, som ansøgerne skulle missionen for De Europæiske Fællesskaber, T-217/93 , Kurt
 opfylde . Ved i sin vurdering af ansøgerne at inddrage deres Fröhlich jun . mod Kommissionen for De Europæiske
 kendskab til et tredje og et fjerde sprog har udvælgelsesko Fællesskaber og T-225/93 , Eberhard Kloth mod Kommis
 mitéen følgelig tilsidesat meddelelsen om udvælgel sionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 sesprøve . registeret.
 Sagsøgeren har desuden fremhævet, at det er åbenbart, at
 han i højere grad har kvalifikationer, erfaring og kompe (') EFT nr. C 161 af 27. 6 . 1992 og EFT nr. C 270 af 19 . 10 .
 1992 .
 tence til den stilling, der skal besættes, end den ansøger, der
 til sidst blev udnævnt. Han mener følgelig, at ansættelses
 myndigheden har gjort sig skyldig i et åbenbart fejlskøn ved
 at foretrække dennes ansøgning til den pågældende stil
 ling.
 Han har endelig påberåbt sig tilsidesættelse af forbuddet
 Udpegelse af en afdelingsformand samt afdelingernes
 mod forskelsbehandling og gjort gældende, at et af med
 sammensætning
 lemmerne af udvælgelseskomitéen var hans tidligere direkte
 overordnede, som han havde haft problemer med tidligere; ( 96/C 46/36 )
 på denne baggrund mener han, at denne ikke har kunnet
 have en objektiv og upartisk holdning over for ham, og at Retten har den 11 . januar 1996 truffet følgende beslutning,
 denne holding har kunnet påvirke udvælgelseskomitéens efter at afdelingsformand D. Barrington er fratrådt som
 øvrige medlemmers afgørelse. dommer og J. Cooke tiltrådt som dommer:
 For tidsrummet 11 . januar 1996 til 30 . september 1996 er
 dommer K. Lenaerts udnævnt til formand for Fjerde
 Afdeling og Fjerde Udvidede Afdeling, og dommer J. Cooke
 tilknyttes Tredje Udvidede Afdeling, Fjerde Afdeling og
 Slettelse af sag T-103/93 ( ) Fjerde Udvidede Afdeling.
 ( 96/C 46/34 )
 Afdelingernes sammensætning, som besluttet den 19 . sep
 (Processprog: tysk) tember 1995 ( EFT nr. C 274 af 19 . 10 . 1995 , s. 11 ), er
 herefter følgende:
 Ved kendelse af 11 . december 1995 har formanden for
 Første Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Tredje Udvidede Afdeling
 Ret i Første Instans besluttet, at sag T-103/93 , Jan Dietrich
 Arfmann mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska Afdelingsformand C. Briët og dommerne B. Vesterdorf,
 ber, skal slettes af registeret. P. Lindh, A. Potocki og J. Cooke .
 (M EFT nr. C 222 af 6 . 9 . 1990 . Fjerde Afdeling
 Afdelingsformand K. Lenaerts og dommerne P. Lindh og
 J. Cooke .
 Fjerde Udvidede Afdeling
 Slettelse af de forenede sager T-l 5 9/93 m.fl. ( J ) Afdelingsformand K. Lenaerts og dommerne R. García-
 ( 96/C 46/35 ) Valdecasas, P. Lindh, J. Azizi og J. Cooke .
 (Processprog: tysk) De sager, hvor den skriftlige forhandling var afsluttet, og
 hvor der har været eller var berammet mundtlig forhandling
 Ved kendelse af 11 . december 1995 har formanden for inden den 11 . januar 1996 , behandles af Tredje Udvidede
 Fjerde Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Afdeling i dens tidligere sammensætning.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 94/12 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 28.3.98
 personer, rettigheder, som medlemsstaterne har pligt til Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 at respektere, i tilfñlde, hvor lastning og losning i hav- afsagt den 13. januar 1998 af Juzgado de lo Social no 1,
 neområder navnlig af varer, der ad sùvejen indfùres fra Santiago de Compostela, i sagen Dorinda Teresa López
 en medlemsstat til en anden medlemsstats område, og Tourís mod Instituto Nacional de Empleo og Instituto
 havnearbejde generelt udelukkende må udfùres af Nacional de la Seguridad Social
 »autoriserede havnearbejdere«, hvorved bemñrkes, at
 (Sag C-25/98)
 de nñrmere betingelser og fremgangsmåden for aner-
 kendelse fastsñttes af Kongen efter udtalelse fra det (98/C 94/24)
 paritñre udvalg, der er kompetent for det pågñldende
 havneområde, og at der skal anvendes sñrlige tariffer
 for dette arbejde, selv om arbejdet også kunne udfùres
 af almindelige (dvs. ikke-autoriserede havne-)arbej- Ved kendelse afsagt den 13. januar 1998, indgået til Dom-
 dere? stolens Justitskontor den 29. januar 1998, har Juzgado de
 lo Social no 1, Santiago de Compostela, i sagen Dorinda
 Teresa López Tourís mod Instituto Nacional de Empleo og
 Instituto Nacional de la Seguridad Social forelagt De
 2. Må autoriserede havnearbejdere som omhandlet i Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmodning om
 artikel 1 i loven af 8. juni 1972, der har en eksklusiv prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 ret til at udfùre havnearbejde i de nñrmere i lovgivnin-
 gen fastlagte havneområder, anses for at have fået
 overdraget at udfùre tjenesteydelser af almindelig ùko- 1. Skal artikel 67, stk. 1, i forordning (EéF) nr. 1408/71
 nomisk interesse i henhold til EF-traktatens artikel 90, (i den gñldende affattelse) for så vidt angår bestem-
 stk. 2, og for ikke lñngere at kunne opfylde deres sñr- melsens materielle anvendelsesområde fortolkes såle-
 lige opgaver, såfremt artikel 90, stk. 1, og forbudsbe- des, at der med henblik på udbetaling af den arbejds-
 stemmelserne i artikel 7, 85 og 86 finder anvendelse lùshedsunderstùttelse til personer, der er fyldt 52 år,
 på dem? som omhandles i artikel 215, stk. 1, i Kongeligt Lov-
 dekret nr. 1/94 af 20. juni 1994 om stadfñstelse af
 Texto Refundido de la Ley General de la Seguridad
 Social, skal ske medregning af de forsikrings- eller
 beskñftigelsesperioder, der er tilbagelagt efter enhver
 anden medlemsstats lovgivning, i det omfang, der på
 grundlag af sådanne bidragsperioder kan opnås ret til
 alderspension, forudsat pensionsalderen nås, i en
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved dom anden medlemsstat end den, hvor den kompetente
 afsagt den 12. november 1997 af Nederlandenes Hoge institution er beliggende?
 Raad i sagen Staatssecretaris van FinancieÈn mod J.
 Heerma og det civile selskab J. Heerma/K. Heerma-Graan-
 stra
 2. Såfremt bestemmelsen i artikel 67 i forordning (EéF)
 (Sag C-23/98) nr. 1408/71 ikke finder anvendelse, og for så vidt der
 er tale om opfyldelsen af en nùdvendig betingelse for
 (98/C 94/23) at opnå alderspension, skal EF-traktatens artikel 51 da
 anvendes direkte, og er den kompetente institution for-
 pligtet til at tage hensyn til de pensionsrettigheder, der
 er erhvervet i en anden medlemsstat, ved afgùrelsen af,
 Ved dom afsagt den 12. november 1997, indgået til Dom- om den betingelse er opfyldt, at der er ret til alders-
 stolens Justitskontor den 28. januar 1998, har Nederlan- pension, forudsat pensionsalderen nås, som krñvet i
 des Hoge Raad i sagen Staatssecretaris van FinancieÈn mod artikel 215 i Texto Refundido de la Ley General de la
 J. Heerma og det civile selskab J. Heerma/K. Heerma- Seguridad Social?
 Graanstra forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs-
 mål: 3. Finder artikel 67 i forordning (EéF) nr. 1408/71 eller
 artikel 51 i EF-traktaten anvendelse, når den kompe-
 tente institution er forpligtet til at tage hensyn til en
 Skal det sjette direktivs artikel 4, stk. 1, fortolkes således, ret til alderspension, der er optjent i en anden med-
 at såfremt en person som sin eneste ùkonomiske virksom- lemsstat, såfremt arbejdstageren ville have haft ret til
 hed har udlejning af et materielt gode til et selskab, som at modtage ydelser fra den spanske sociale sikringsord-
 han er deltager i, skal denne udlejning, selv om den er en ning, enten når alene den nationale lovgivning anven-
 ùkonomisk virksomhed, anses for ikke at blive udùvet des, eller når fñllesskabsbestemmelserne anvendes? Er
 selvstñndigt, fordi selskabsdeltageren sammen med selska- det tilstrñkkeligt til at opnå arbejdslùshedsunderstùt-
 bet skal anses for eÂn afgiftspligtig person i artikel 4, telse for personer, der er fyldt 52 år, at arbejdstageren
 stk. 1's forstand? alene på grundlag af de bidrag, der er indbetalt i en
 anden medlemsstat, eller på grundlag af sammenlñg-
 ning af de bidrag, der er indbetalt i Spanien, og bidra-
 gene i den anden eller de andre medlemsstater opfylder
 den karensperiode, der krñves i en hvilken som helst
 ---pagebreak--- 28.3.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 94/13
 medlemsstat, eller er det tvñrtimod nùdvendigt, at han grande instance de Thionville (Afdelingen for Borgerlige
 opfylder de karensperioder, der krñves i artikel 161, Sager), i sagerne Marc Charreire mod Directeur des Servi-
 stk. 1, litra b), i Texto Refundido de la Ley General de ces fiscaux de la Moselle (sag C-28/98) og Jean Hirtsmann
 la Seguridad Social? mod Directeur des Services fiscaux de la Moselle (sag
 C-29/98), forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 anmodninger om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs-
 mål:
 Svarer den anvendte beskatningsordning til objektive krite-
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse rier, således at der ikke er tale om forskelsbehandling, og
 afsagt den 27. januar 1998 af Bundesvergabeamt i sagen således at ordningen ikke er omfattet af traktatens
 konsortiet: 1. Metalmeccanica Fracasso SpA, 2. Leitschutz artikel 95, når henses til tidspunktet for godkendelsen af
 Handels- und Montage GmbH mod Amt der Salzburger sagsùgerens kùretùj af mñrket Chevrolet, der har en
 Landesregierung afgiftspligtig motorkraft på 33 CV og har registrerings-
 nummeret 6707 ZK 57, til de grafiske fremstillinger og
 (Sag C-27/98)
 den redegùrelse for udviklingen i beskatningen, som sag-
 (98/C 94/25) sùgeren har fremlagt, og til administrationens bemñrknin-
 ger.
 Ved kendelse afsagt den 27. januar 1998, indgået til Dom-
 stolens Justitskontor den 2. februar 1998, har Bundesver-
 gabeamt i sagen konsortiet: 1. Metalmeccanica Fracasso
 SpA, 2. Leitschutz Handels- und Montage GmbH mod
 Amt der Salzburger Landesregierung forelagt De Europñ-
 iske Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afgùrelse af fùlgende spùrgsmål: afsagt den 4. november 1997 af Landgericht Berlin i sagen
 VR-Leasing GmbH mod Margit Bertram
 (Sag C-30/98)
 Skal bestemmelsen i artikel 18, stk. 1, i direktiv 93/37/
 EéF (1), hvorefter ordre tildeles på grundlag af kriterierne (98/C 94/27)
 i direktivets afsnit IV, kapitel 3, og under overholdelse af
 artikel 19, efter at egnetheden hos de entreprenùrer, som
 ikke er udelukket i henhold til artikel 24, er efterprùvet af Ved kendelse afsagt den 4. november 1997, indgået til
 de ordregivende myndigheder i overensstemmelse med kri- Domstolens Justitskontor den 5. februar 1998, har Land-
 terierne for ùkonomisk, finansiel og teknisk formåen som gericht Berlin Ð 35. Afdeling for Civile Sager Ð i sagen
 omhandlet i artikel 26 til 29, fortolkes således, at de VR-Leasing GmbH mod Margit Bertram forelagt De Euro-
 ordregivende myndigheder er forpligtet til at give tilslag på pñiske Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudi-
 et bud, selv om dette bud er det eneste, som er tilbage ciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 efter udbudsproceduren? Er artikel 18, stk. 1, i direktiv
 93/37/EéF tilstrñkkelig prñcis og ubetinget, således at
 private kan påberåbe sig denne forskrift under en proce- Omfatter artikel 1 og 2 i Rådets direktiv 85/577/EéF af
 dure i henhold til bestemmelser i national ret, og således 20. november 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse
 at den kan påberåbes som en del af fñllesskabsretten over med aftaler indgået uden for fast forretningssted (1) også
 for en bestemmelse i national ret? en ñgtefñlle, der som de facto medhjñlper for et leasing-
 firma i privatboligen foranlediger sin hustru til at under-
 skrive en kautionserklñring?
 (1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.
 (1) EFT L 372 af 31.12.1985, s. 31.
 Anmodninger om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved
 domme afsagt den 21. marts 1997 af Tribunal de grande
 instance de Thionville (Afdelingen for Borgerlige Sager) i Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 sagerne Marc Charreire mod Directeur des Services fiscaux afsagt den 22. januar 1998 af Finanzgericht München i
 de la Moselle og Jean Hirtsmann mod Directeur des Servi- sagen Peter Luksch mod Hauptzollamt Weiden
 ces fiscaux de la Moselle (Sag C-31/98)
 (Sagerne C-28/98 og C-29/98)
 (98/C 94/28)
 (98/C 94/26)
 Ved kendelse afsagt den 22. januar 1998, indgået til Dom-
 Ved domme afsagt den 21. marts 1997, indgået til Dom- stolens Justitskontor den 9. februar 1998, har Finanzge-
 stolens Justitskontor den 3. februar 1998, har Tribunal de richt München Ð 3. Afdeling Ð i sagen Peter Luksch mod


text:
2.6.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 161/27
 Slettelse af sag T-351/00 (1) Slettelse af sag T-362/00 (1)
 (2001/C 161/57)
 (2001/C 161/58)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: italiensk)
 Ved kendelse af 6. marts 2001 har formanden for Første
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-351/00, Hubert Huygens mod Kommissio- Ved kendelse af 15. februar 2001 har formanden for Anden
 nen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret. Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-362/00, Adolfo Kind mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 28 af 27.1.2001.
 (1) EFT C 45 af 10.2.2001.


text:
16.3.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 68/17
 — Sagsøgeren indrømmes en frist på 12 måneder med Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 henblik på, at han opgør sit tab.
 — Afgørelsen, der blev truffet af Fjerde Appelkammer
 — Rådet og Kommissionen tilpligtes at betale sagens om- ved Kontoret for Hamonisering i det Indre Marked
 kostninger. (Varemærker og Design) den 26. september 2001, og
 indsigelsesafgørelse nr. 601/2000 af 28. marts 2000
 annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 Sagsøgeren er jordbruger i Fransk Polynesien, hvor han har
 lidt et tab som følge af, at Rådets afgørelse 86/283/EØF (1)
 og 91/482/EØF (2) om de oversøiske landes og territoriers
 associering ikke er blevet overholdt inden for dette territorium. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ifølge sagsøgeren har Kommissionen misligholdt sine forplig-
 telser ved ikke i tilstrækkelig grad at have ført kontrol med de
 lokale myndigheder i Fransk Polynesien og udviklingsbanken
 SOCREDO for så vidt angår disses overholdelse af fællesskabs-
 Ansøgeren om EF-vare- Chassot AG
 retten, og ved ikke at have stillet krav om, at de nævnte
 mærket:
 rådsafgørelser blev anvendt og offentliggjort. Kommissionen
 har således tilsidesat princippet om god forvaltningsskik og
 princippet om god tro. Sagsøgeren gør desuden gældende, at Det anmeldte EF-vare- Ordmærket »HIPOVITON« vedrø-
 han er blevet udsat for forskelsbehandling i forhold til andre mærke: rende varer i klasse 31 (nærings-
 jordbrugere i Fransk Polynesien. midler til dyr) — ansøgning
 nr. 428862.
 Indehaver af den under Sagsøgeren
 (1) Rådets afgørelse af 30.6.1986 om de oversøiske landes og
 territoriers associering med Det Europæiske Økonomiske Fælles- indsigelsesproceduren
 skab (EFT L 175 af 1.7.1986). påberåbte ret til vare-
 (2) Rådets afgørelse af 25.7.1991 om de oversøiske landes og mærket eller tegnet:
 territoriers associering med Det Europæiske Økonomiske Fælles-
 skab (EFT L 263 af 19.9.1991). Varemærket eller tegnet, Det tyske ordmærke »HIPPOVIT«
 som indsigelsen støttes for varer i klasse 31 (næringsmid-
 på: ler til dyr)
 Indsigelsesafdelingens Afvisning af indsigelsen
 afgørelse:
 Appelkammerets afgø- Afvisning af sagsøgerens klage
 relse:
 Sag anlagt den 24. december 2001 af MFE Marienfelde
 GmbH, Unternehmen für Ernährung, mod Kontoret for
 Søgsmålsgrunde: — Tilsidesættelse af artikel 8 og
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og
 15 i forordning (EF)
 Design)
 nr. 40/94 (1)
 (Sag T-334/01) — Fejlagtig fortolkning af for-
 ordningens artikel 15
 (2002/C 68/30) — Tilsidesættelse af retten til
 kontradiktion
 Processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets — Tilsidesættelse af artikel 74,
 artikel 131, stk. 2 — stævningen affattet på: tysk første afsnit, i forordning
 — Tilsidesættelse af artikel 73, i
 forordning.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 24. december 2001 anlagt sag mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 af MFE Marienfelde GmbH, Unternehmen für Ernährung, ker (EFT L 11, s. 1).
 Hamburg (Tyskland), ved Rechtsanwälte Dr. Sabine Rojahn og
 Dr. Stefan Freytag. Den anden part i sagen for Appelkammeret
 var Chassot AG, Belp, Schweiz.


text:
C 233/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.9.2002
 Slettelse af sag C-289/00 (1) Slettelse af sag C-210/01 (1)
 (2002/C 233/32) (2002/C 233/35)
 Ved kendelse af 3. juli 2002 har præsidenten for De Europæiske Ved kendelse af 15. juli 2002 har formanden for Første
 Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-289/00, Cantieri Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 Navali Italiani SpA (Fincantieri), Finmeccanica SpA mod at sag C-210/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 Federico Bianchi m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse ber mod Den Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 fra Corte d’appello di Genova), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 212 af 28.7.2001.
 (1) EFT C 285 af 7.10.2000.
 Slettelse af sag C-458/01 (1)
 Slettelse af sag C-352/00 (1)
 (2002/C 233/36)
 (2002/C 233/33)
 Ved kendelse af 19. juni 2002 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 2. juli 2002 har præsidenten for De Europæiske
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-458/01,
 Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-352/00, Den Italien-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 ske Republik mod Rådet for Den Europæiske Union, skal
 Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 slettes af registeret.
 (1) EFT C 84 af 6.4.2002.
 (1) EFT C 355 af 9.12.2000.
 Slettelse af sag C-86/01 (1) Slettelse af sag C-50/02 (1)
 (2002/C 233/34) (2002/C 233/37)
 Ved kendelse af 2. juli 2002 har præsidenten for De Europæiske Ved kendelse af 11. juli 2002 har præsidenten for De
 Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-86/01, Kommissio- Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-50/02,
 nen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 skal slettes af registeret. Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 118 af 21.4.2001. (1) EFT C 84 af 6.4.2002.


text:
28.10.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/4
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 7. september 2006 — Anacleto Cordero Alonso mod Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León — Spanien)
 (Sag C-81/05) (1)
 (Socialpolitik - beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens - direktiv 80/987/EØF - ændringsdirektiv 2002/74/EF - afskedigelsesgodtgørelse aftalt ved forlig - betaling sikret af garantiinstitutionen - betaling betinget af retsafgørelse)
 (2006/C 261/07)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Anacleto Cordero Alonso
 Sagsøgt: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Superior de Justica de Castilla y León — fortolkning af Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens (EFT L 283, s. 2), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74/EF af 23. september 2002 (EFT L 270, s. 10) — artikel 1 og 3 — anvendelse af fællesskabsretten — forrang — beskyttelse af arbejdstagerne allerede sikret i national ret — direktiv hvis gennemførelsesfrist endnu ikke er udløbet — Domstolens fortolkning afvigende fra den, der er anlagt af den spanske Tribunal Constitucional (forfatningsdomstol) — ligebehandling
 Konklusion
 1)
 Når en medlemsstat — før ikrafttrædelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74/EF af 23. september 2002 om ændring af direktiv 80/987/EØF — i sin nationale lovgivning har anerkendt arbejdstagerens ret til beskyttelse fra garantiinstitutionen i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, for så vidt der er tale om en godtgørelse for arbejdsaftalens ophør, er anvendelsen af denne lovgivning, når arbejdsgiverens insolvens er indtrådt efter direktivets ikrafttrædelse, omfattet af anvendelsesområdet for Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, som ændret ved direktiv 2002/74.
 2)
 Inden for anvendelsesområdet for direktiv 80/987, som ændret ved direktiv 2002/74, følger det af det generelle lighedsprincip, sådan som det er anerkendt i Fællesskabets retsorden, at såfremt det bestemmes i en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, at de lovhjemlede godtgørelser på grund af arbejdsaftalens ophør, som er tilkendt ved dom, skal udbetales af garantiinstitutionen i tilfælde af en arbejdsgivers insolvens, skal de godtgørelser, der er tilkendt ved et forlig mellem arbejdstageren og arbejdsgiveren, som er indgået for en retsinstans og med dennes godkendelse, behandles på samme måde.
 3)
 Den nationale dommer skal undlade at anvende en national bestemmelse, som i strid med lighedsprincippet — sådan som det er anerkendt i Fællesskabets retsorden — udelukker den kompetente garantiinstitution fra at dække godtgørelser ved arbejdsaftalens ophør, der er anerkendt i et forlig mellem arbejdstagerne og arbejdsgiverne og indgået for en retsinstans og med dennes godkendelse.
 (1) EUT C 93 af 16.4.2005.


text:
4.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/42
 Sag anlagt den 27. september 2010 — Boyle mod Kommissionen
 (Sag T-461/10)
 ()
 2010/C 328/70
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Cathal Boyle (Killybegs, Irland) (ved A. Collins, SC, barrister N. Travers, og solicitor D. Barry)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Rådets beslutning meddelt ved skrivelse K(2010) 4751 af 13. juli 2010 til Irland, som blev meddelt sagsøgeren den 16. juli 2010, om afvisning af en ansøgning om sikkerhedsmæssigt begrundet kapacitetsforøgelse for en foreslået ny havgående trawler som erstatning for MFV Marie Dawn, som erstatter beslutning om denne ansøgning indeholdt i Kommissionens beslutning 2003/245/EF af 4. april 2003 om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, produktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde overalt på mere end 12 m (EUT L 90, s. 48), som for så vidt angår sagsøgeren blev annulleret ved Rettens dom af 13. juni 2006 i forenede sager T-218/03 til T-240/03, Boyle m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1699, og
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med nærværende søgsmål nedlægger sagsøgeren i henhold til artikel 263 TEUF påstand om annullation af Kommissionens beslutning meddelt ved skrivelse K(2010) 4751 af 13. juli 2010 til Irland, som blev meddelt sagsøgeren den 16. juli 2010, om afvisning af en ansøgning om sikkerhedsmæssigt begrundet kapacitetsforøgelse for en foreslået ny havgående trawler som erstatning for MFV Marie Dawn, som erstatter beslutning om denne ansøgning indeholdt i Kommissionens beslutning 2003/245/EF af 4. april 2003 om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, produktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde overalt på mere end 12 m (EUT L 90, s. 48), som for så vidt angår sagsøgeren blev annulleret ved Rettens dom af 13. juni 2006 i forenede sager T-218/03 til T-240/03, Boyle m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1699.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført følgende anbringender:
 Sagsøgeren har for det første anført, at sagsøgte har handlet uden retligt grundlag. Artikel 4, stk. 2, i Rådets beslutning 97/413/EF af 26. juni 1997 om mål og detaljerede regler for en omstrukturering af Fællesskabets fiskerisektor i perioden fra den 1. januar 1997 til den 31. december 2001 med henblik på at opnå en bæredygtig ligevægt mellem ressourcerne og udnyttelsen heraf (EFT L 175, s. 27) udgør fortsat det rette retsgrundlag for den anfægtede beslutning, og Kommissionen savnede derfor retsgrundlag for at vedtage beslutningen som en ad hoc-beslutning.
 Sagsøgeren har for det andet anført, at Kommissionen har tilsidesat en væsentlig formforskrift. Sagsøgeren anfører, at den anfægtede beslutning i henhold til Rådets beslutning 97/413/EF skulle have været vedtaget i henhold til forvaltningskomitéproceduren, og at Kommissionen ved at vedtage beslutningen på ad hoc-basis har tilsidesat væsentlige formforskrifter.
 Sagsøgeren har for det tredje anført, at Kommissionen har overskredet sine beføjelser ved at fejlfortolke artikel 4, stk. 2, i Rådets beslutning 97/413/EF, herunder særlig ved at lægge irrelevante kriterier til grund og ved at se bort fra den i Rådets beslutning 97/413/EF og i Fællesskabets på tidspunktet for sagsøgerens ansøgning om sikkerhedstonnage i december 2001 gældende fiskerilovgivning indeholdte definition af »fiskeriindsats«.
 Sagsøgeren har endvidere anført, at den anfægtede beslutning indeholder en række åbenbare fejlskøn vedrørende sagsøgerens ansøgning om sikkerhedstonnage. Sagsøgeren anfører i særdeleshed, at Kommissionens beslutning om at afslå sagsøgerens ansøgning på grund af det større volumen under hoveddækket er åbenbart fejlagtig, ligesom Kommissionens antagelse om at det foreslåede nye fartøjs »fiskeriindsats« vil være større end Marie Dawns.
 Sagsøgeren har endelig anført, at Kommissionen har tilsidesat retten til ligebehandling. Sagsøgeren har anført, at Kommissionens afslag på ansøgningen på grund af det større volumen under hoveddækket af hans nye fartøj udgør en alvorlig forskelsbehandling, som er en retsstridig diskrimination af ham, sammenlignet med den fuldstændig anderledes tilgang, som er blevet anvendt i forhold til visse af de ansøgninger om øget sikkerhedstonnage, som blev godkendt ved Kommissionens beslutning nr. 2003/245, såvel som i forhold til en af de ansøgninger, som oprindeligt blev afslået i denne beslutning, men som blev godkendt i Kommissionens beslutning, som meddelt ved skrivelse K(2010) 4765 af 13. juli 2010.


text:
Nr. C 144/ 34 \ DÂ \ De Europæiske Fællesskabers Tidende 10 . 6 . 95
 DOMSTOLEN
 MEDDELELSE OM ALMINDELIG UDVÆLGELSESPRØVE
 (95/C 144/ 13)
 De Europæiske Fællesskabers Domstol bekendtgør i De Europæiske Fællesskabers Tidende nr.
 C 1 44 A af 10. juni 1995 følgende almindelige udvælgelsesprøver :
 Den franske udgave
 CJ/C/ 14 (fransksprogede maskinskrivere)
 Den nederlandske udgave
 CJ/C/ 15 (nederlandsksprogede maskinskrivere)
 Dette nummer af Tidende fås ved henvendelse til personaleafdelingen, De Europæiske Fælles
 skabers Domstol, L-2925 Luxembourg
 Ansøgningsfristen udløber den 10. juli 1995.


text:
14.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 419/16
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. september 2016 — Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG mod Landeshauptstadt München (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Tyskland)
 (Sag C-113/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2000/13/EF - mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler - artikel 1, stk. 3, litra b) - begrebet »færdigpakket levnedsmiddel« - artikel 2 - information og beskyttelse af forbrugerne - artikel 3, stk. 1, nr. 8) - et levnedsmiddels oprindelsessted eller herkomststed - artikel 13, stk. 1 - mærkning af færdigpakkede levnedsmidler - artikel 13, stk. 4 - emballager eller beholdere, hvis største yderflade har et flademål på under 10 cm2 - direktiv 2001/110/EF - artikel 2, nr. 4) - angivelse af honnings oprindelsesland eller oprindelseslande - portionspakninger med honning pakket i papkasser og leveret til etablissementer - portionspakninger, der sælges enkeltvis eller udbydes til den endelige forbruger i forbindelse med sammensætningen af færdigretter, der sælges til en samlet pris - angivelse af denne honnings oprindelsesland eller oprindelseslande))
 (2016/C 419/19)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG
 Sagsøgt: Landeshauptstadt München
 Procesdeltager: Landesanwaltschaft Bayern
 Konklusion
 Artikel 1, stk. 3, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler skal fortolkes således, at hver enkelt portionspakning med honning, der udbydes i små bægre, der lukkes med et påsvejset aluminiumslåg, og som pakkes i papkasser, der leveres til etablissementer, udgør et »færdigpakket levnedsmiddel«, når disse etablissementer sælger portionerne enkeltvis eller udbyder dem til den endelige forbruger i forbindelse med sammensætningen af færdigretter, der sælges til en samlet pris.
 (1) EUT C 198 af 15.6.2015.


text:
15.10.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 257/4
 Sag anlagt den 17. august 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-318/05)
 (2005/C 257/08)
 Processprog: tysk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 17. august 2005 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Richard Lyal og Kilian Gross, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i medfør af artikel 18 EF, 39 EF, 43 EF og 49 EF, idet den udelukker betaling af skolepenge til skoleophold i udlandet fra den i § 10, stk. 1, nr. 9, i Einkommensteuergesetz (EStG) fastsatte mulighed for at fratrække særlige udgifter.
 2.
 Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Efter Kommissionens mening er bestemmelsen i § 10, stk. 1, nr. 9, i den tyske indkomstskattelov (EStG) i strid med den fri udveksling af tjenesteydelser og bestemmelserne i EF-traktaten om fri bevægelighed.
 I medfør af EStG's § 10, stk. 1, nr. 9, har en skattepligtig i Tyskland mulighed for i sin skattepligtige indkomst at fratrække et beløb svarende til 30 % af de skolepenge, der er betalt til statslige eller godkendte privatskoler, som særlige udgifter. For så vidt angår skolepenge, der betales til privatskoler, der er beliggende i en anden medlemsstat, består en sådan fradragsmulighed ikke.
 Kommissionen gør gældende, at den generelle udelukkelse af udenlandske privatskoler fra den skattemæssige begunstigelse er diskriminerende. Den skattemæssige forfordeling af udenlandske privatskoler skader efter Kommissionens mening såvel den fri udveksling af tjenesteydelser som de i Tyskland hjemmehørende skattepligtige personer, der ønsker at sende deres børn til en udenlandsk privatskole.
 Udenlandske privatskoler bliver desuden tvunget til at etablere sig i Tyskland, hvis de vil undgå at blive stillet ringere i en konkurrencemæssig sammenhæng som følge af den skattemæssige forfordeling af deres kunder. Herved gribes der ind i den fri etableringsret på ulovlig vis.
 Endelig hindrer begrænsningen af fradragsmuligheden den fri bevægelighed for borgere fra andre medlemsstater, der ønsker at flytte til Tyskland, men som samtidig ønsker, at deres børn fortsat skal modtage undervisning på privatskoler i oprindelseslandet. Det samme gør sig gældende for tyske statsborgere, der bor i en anden medlemsstat, men som fortsat er ubegrænset skattepligtige i Tyskland. Også disse borgere stilles ringere når de ønsker at sende deres børn på en privatskole uden for Tyskland.


text:
13.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 37/16
 Appel iværksat den 26. november 2009 af Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava til prøvelse af dom afsagt den 9. september 2009 af Retten i Første Instans (Femte Udvidede Afdeling) i de forenede sager T-227/01 — T-229/01, T-265/01, T-266/01 og T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava y Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-475/09 P)
 2010/C 37/17
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (ved abogados I. Sáenz-Cortabarría Fernández og M. Morales Isasi)
 De andre parter i appelsagen: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Comunidad Autónoma de la Rioja
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Appellen antages til realitetsbehandling.
 —
 Den appellerede dom ophæves.
 —
 Appellanten gives medhold i sin påstand for Retten i Første Instans, nærmere bestemt den subsidiære påstand om annullation af artikel 3 i den anfægtede beslutning.
 —
 Subsidiært hjemvises sagen til Retten i Første Instans, og Retten tilpligtes i givet fald at tillade den afviste bevisførelse.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med sagen ved Retten i Første Instans og appelsagen, samt til at betale biintervenientens, Comunidad Autónoma de la Rioja, omkostninger i forbindelse med sagen ved Retten i Første Instans.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1)
 Retten har begået en retlig fejl ved at vurdere, at der i den konkrete sag ikke er et sammenfald af ekstraordinære omstændigheder, der kan begrunde en berettiget forventning om lovligheden af den omhandlede skatteforanstaltning, hvilken berettiget forventning er til hinder for et krav om tilbagesøgning af støtte i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning nr. 659/1999 (1), sammenholdt med princippet om beskyttelse af den berettigede forventning. Urigtig gengivelse af retsforhandlingerne og tilsidesættelse af retten til kontradiktion. Tilsidesættelse af retspraksis vedrørende begrundelse.
 Hverken den formelle forskel mellem den omhandlede skatteforanstaltning og den i beslutning 93/337 (2) omhandlede foranstaltning, eller det faktum, at Kommissionen kunne have begrundet selektivitetskriteriet ud fra et andet element end det, der udtrykkeligt fremgår af beslutning 93/337, eller konstateringen af, at støtten er uforenelig med fællesmarkedet, i beslutning 93/337, udgør tilstrækkelige retlige grunde til, at Retten ikke skal vurdere, om der foreligger en ekstraordinær omstændighed, der i sig selv eller i kombination med andre sammenfaldende omstændigheder i sagen er til hinder for, at Kommissionen kræver tilbagesøgning af den i beslutningen omhandlede støtte.
 Retten har, ved at lægge til grund, at de omhandlede foranstaltninger i de forenede sager T-30/01 — T-32/01 og T-86/02 — T-88/02 ikke er beslægtede med den omhandlede skatteforanstaltning, — af skattetekniske grunde og på grund af omfanget af nedsættelsen, — foretaget en urigtig gengivelse af retsforhandlingerne mellem parterne, tilsidesat kontradiktionsprincippet og endvidere klart tilsidesat retspraksis vedrørende begrundelse.
 Retten har begået en retlig fejl ved at lægge til grund, at Kommissionens handlemåde vedrørende skattefritagelsen i 1993 og skattenedslaget i lov 22/1993 ikke udgør en ekstraordinær omstændighed, der har kunnet begrunde nogen form for berettiget forventning til lovligheden af den omhandlede skatteforanstaltning, og som i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning 659/1999 kan være til hinder for tilbagesøgningen af støtten, idet tilbagesøgningen er i strid med princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
 2)
 Retten har begået en retlig fejl, idet den ikke har overholdt de processuelle regler vedrørende bevisførelse og har besluttet ikke at tillade bevisførelse som begæret af appellanten i form af fremlæggelse af bestemte dokumenter fra Kommissionen, hvilken fremlæggelse der, i lyset af Rettens begrundelse for ikke at give appellanten medhold i sin påstand, har vist sig at være væsentlig for dennes forsvar af sine interesser. Tilsidesættelse af retten til en retfærdig rettergang, princippet om ligestilling af parterne og af retten til forsvar.
 Ved at afvise denne bevisførelse har Retten tilsidesat den grundlæggende ret til en retfærdig rettergang, der tilkommer appellanten, henset til at Retten har afvist en bevisførelse, der har vist sig at være væsentlig for appellanten, og hvorved dennes ret til forsvar blev krænket, fordi appellanten ikke fik medhold i sin påstand med den begrundelse, at der ikke var blevet ført bevis for det, som appellanten netop tilsigtede at bevise ved den omtvistede bevisførelse. Hvis ikke Kommissionens udtrykkelige, endelige standpunkt ved afvisningen af en klage i 1994 over en i det væsentlige identisk foranstaltning fra 1993 gør det, så udgør Kommissionens handlemåde i det mindste en ekstraordinær omstændighed, eftersom denne handlemåde har givet anledning til en berettiget forventning til lovligheden af skatteforanstaltningerne fra 1993, hvilket har ført til vedtagelsen af den omhandlede skatteforanstaltning i 1996.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).
 (2) Kommissionens beslutning 93/337/EØF af 10.5.1993 om en ordning for investeringsstøtte i form af skattelettelser i Baskerlandet (EFT L 134, s. 25).


text:
29.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 111/39
 Sag anlagt den 15. februar 2016 — fleur ami mod mod EUIPO — 8 Seasons Design (Lamper)
 (Sag T-67/16)
 (2016/C 111/48)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: fleur ami GmbH (Willich, Tyskland) (ved advokat B. Potthoff)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: 8 Seasons Design GmbH (Eschweiler, Tyskland)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede design: fleur ami GmbH
 Det omtvistede design: EF-design »Lamper« — ansøgningsregistrering nr. 2 252 213-0002
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 1. december 2015 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 2164/2014-3)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Subsidiært berammes mundtlig forhandling.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 6 i forordning nr. 6/2002.


text:
25.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/20
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 8. juli 2004
 i sag T-289/02, Telepharmacy Solutions, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (EF-varemærker - ordmærket TELEPHARMACY SOLUTIONS - absolutte registreringshindringer - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 - overholdelse af retten til kontradiktion)
 (2004/C 239/42)
 Processprog: engelsk
 I sag T-289/02, Telepharmacy Solutions, Inc., North Billerica Massachusetts (De Forenede Stater), ved ved barrister R. Davis og solicitor Medyckyj mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM (befuldmægtiget S. Bonne), angående en påstand om annullation af afgørelsen truffet den 28. juni 2002 (sag R 108/2001-4) af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) vedrørende registreringen af ordmærket TELEPHARMACY SOLUTIONS som EF-varemærke, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiili og M. Vilaras; justitssekretær: B. Pastor, assisterende justitssekretær, den 8. juli 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 305 af 7.12.2002.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/10
 DOMSTOLENS DOM
 (Fjerde Afdeling)
 af 15. december 2005
 i sag C-96/05, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2001/65/EF - årsregnskab og konsoliderede regnskaber for visse former for selskaber - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2006/C 48/19)
 Processprog: græsk
 I sag C-96/05, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 21. februar 2005, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Braun og G. Zavvos) mod Den Hellenske Republik (befuldmægtiget: N. Dafniou), har Domstolen (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, K. Schiemann, og dommerne M. Ilešič (refererende dommer) og E. Levits; generaladvokat P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 15. december 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/65/EF den 27. september 2001 om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 86/635/EØF for så vidt angår værdiansættelsesregler for visse selskabsformers samt bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger
 (1) EUT C 93 af 16.4.2005.


text:
12.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/36
 Sag anlagt den 7. oktober 2014 — CEAHR mod Kommissionen
 (Sag T-712/14)
 (2015/C 007/41)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Confédération Européenne des Associations d’Horlogers-Réparateurs (CEAHR) (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne P. Mathijsen og P. Dyrberg)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse K(2014) 5462 endelig af 29. juli 2014 erklæres ugyldig.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har med det foreliggende søgsmål nedlagt påstand om annullation af Europa-Kommissionens afgørelse K(2014) 5462 endelig af 29. juli 2014 i sag AT.39097 — Reparation af ure, hvorved Kommissionen i medfør af artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 773/2004 (1) afviste sagsøgerens klage over, at flere fabrikanter af prestigeprægede- eller luksusure har afslået at levere reservedele til uafhængige reparatører.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført, at i) Kommissionens konklusioner er baseret på en åbenbart urigtig bedømmelse af de retlige og faktiske forhold, ii) at den anfægtede afgørelse ikke indeholder en passende begrundelse for Kommissionens konklusioner, og iii) at den anfægtede afgørelse er vedtaget efter en procedure, hvor Kommissionen undlod at foretage en omhyggelig undersøgelse af de retlige og faktiske forhold, som sagsøgeren havde anført, hvorved sagsøgerens ret til god sagsbehandling blev tilsidesat.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7.4.2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til [...] [artikel 101 TEUF] og [102 TEUF] (EUT L 123, s. 18)


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/22
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. juli 2014 — Shamim Tahir mod Ministero dell'Interno og Questura di Verona (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Verona — Italien)
 (Sag C-469/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - direktiv 2003/109/EF - artikel 2, artikel 4, stk. 1, artikel 7, stk. 1, og artikel 13 - »EU-opholdstilladelse for fastboende udlænding« - betingelser for meddelelse - ophold, der er lovligt og uden afbrydelse i værtsmedlemsstaten i fem år forud for indgivelsen af ansøgningen - person, der har familiemæssig tilknytning til en fastboende udlænding - gunstigere nationale bestemmelser - virkninger))
 2014/C 315/32
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di Verona
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Shamim Tahir
 Sagsøgte: Ministero dell'Interno og Questura di Verona
 Konklusion
 1)
 Artikel 4, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/51/EU af 11. maj 2011, skal fortolkes således, at et familiemedlem som defineret i direktivets artikel 2, litra e), til en person, som allerede har opnået status som fastboende udlænding, ikke kan fritages for betingelsen fastsat i samme direktivs artikel 4, stk. 1, ifølge hvilken en tredjelandsstatsborger, for at opnå denne status, skal have opholdt sig lovligt og uden afbrydelse i den pågældende medlemsstat i fem år umiddelbart forud for indgivelsen af den relevante ansøgning.
 2)
 Artikel 13 i direktiv 2003/109, som ændret ved direktiv 2011/51, skal fortolkes således, at den ikke tillader en medlemsstat, på gunstigere vilkår end fastsat i dette direktiv, at udstede en EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge til et familiemedlem som omhandlet i dette direktivs artikel 2, litra e).
 (1) EUT C 52 af 22.2.2014.


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo mercantil nr. 5, Madrid (Spanien) den 26. juni 2006 — Productores de música de España (Promusicae) mod Telefónica de España, SAU (Telefónica)
 (Sag C-275/06)
 (2006/C 212/33)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de lo mercantil nr. 5, Madrid.
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Productores de música de España (Promusicae).
 Sagsøgt: Telefónica de España, SAU (Telefónica).
 Præjudicielle spørgsmål
 Tillader fællesskabsretten — og konkret artikel 15, stk. 2, og artikel 18 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (1), artikel 8, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (2), artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (3) og artikel 17, stk. 2, og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — at medlemsstaterne begrænser den pligt til opbevaring og tilrådighedsstillelse af tilslutnings- og trafikdata, der skabes ved kommunikationer, som etableres i forbindelse med leveringen af en informationssamfundstjeneste, og som påhviler netoperatører og tjenesteydere inden for elektronisk kommunikation, leverandører af adgang til telekommunikationsnet og leverandører af dataoplagringstjenester, til en strafferetlig undersøgelse eller til formål vedrørende beskyttelse af den offentlige sikkerhed og det nationale forsvar, således at forpligtelsen ikke finder anvendelse i civile retssager?
 (1) EFT L 178, s. 1.
 (2) EFT L 167, s. 10.
 (3) EUT L 157, s. 45.


text:
27.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/5
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 4. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-18/09) (1)
 (Traktatbrud - fri udveksling af tjenesteydelser - forordning (EØF) nr. 4055/86 - artikel 1 - søtransportområdet - havne af almen interesse - havneafgifter - fritagelser og nedsættelser)
 2010/C 80/08
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved K. Simonsson og L. Lozano Palacios, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Spanien (ved B. Plaza Cruz, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på søtransportområdet mellem medlemsstater og medlemsstater og tredjelande (EFT L 378, s. 1) — havne af almen interesse — havneafgiftsnedsættelser og -fritagelser
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtigelser i henhold til artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på søtransportområdet mellem medlemsstater og medlemsstater og tredjelande, idet det har opretholdt artikel 24, stk. 5, og artikel 27, stk. 1, 2, og 4, i lov 48/2003 af 26. november 2003 om den økonomiske ordning for havne af almen interesse samt tjenesteydelser leveret i sådanne havne, som fastsætter en ordning med nedsættelse af, henholdsvis fritagelse for havneafgifter.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 21.3.2009.


text:
4.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/38
 Sag anlagt den 12. juni 2007 — Gaedertz mod KHIM — Living Byte Software (GlobalRemote)
 (Sag T-209/07)
 (2007/C 183/73)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Johann-Christoph Gaedertz (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved Rechtsanwalt E.M. Gerstenberg)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Living Byte Software GmbH
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 25. april 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 272/2005-4) annulleres.
 —
 EF-varemærke nr. 1 466 499 »GlobalRemote« erklæres for ugyldigt.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Figurmærket »GlobalRemote« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 38 og 42 (EF-varemærke nr. 1 466 499).
 Indehaver af EF-varemærket: Living Byte Software GmbH.
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Johann-Christoph Gaedertz.
 Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om ugyldighed.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Navnlig tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da det EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, mangler det fornødne særpræg og er rent beskrivende.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1).


text:
25.10.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 272/46
 Sag anlagt den 3. september 2008 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-360/08)
 (2008/C 272/90)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved J. Rodríguez Cárcamo)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Retten i Første Instans bestemmer, at der ikke kan ske anvendelse af retningslinierne for beregning af finansielle korrektioner, som finder anvendelse på udgifter, der medfinansieres af strukturfondene og Samhørighedsfonden, i tilfælde af en overtrædelse af reglerne om offentlige kontrakter, endelig udg. af 29. november 2007, COCOF 07/0037/03-ES.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers afgørelse K(2008) 3247 af 25. juni 2008, hvorved støtten fra Samhørighedsfonden til de projekter, der er grupperet under nr. 2001.ES.16.C.P.E.036 (Spildevandsafledning i afvandingsområde nord — Galicien-2001) annulleres.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den foreliggende sag omhandler en gruppe projekter vedrørende forbedring af eksisterende pumper og nyopførelse, forøgelse, tilpasning og forbedring af systemet, for spildevandsopsamling og -afledning forskellige steder i Galicien. Den oprindeligt bevilgede fællesskabsfinansiering beløb sig til 80 % af de støtteberettigede offentlige udgifter.
 I den skrivelse, som Kommissionen tilsendte sagsøgeren i juli 2007, blev der påtænkt korrektioner ifølge de uregelmæssigheder, der blev afdækket under en tidligere revision. Konklusionerne i denne skrivelse indeholdt allerede de to uregelmæssigheder, der har begrundet den anfægtede beslutning og de tilsvarende forslag til finansielle korrektioner: Den ulovlige anvendelse af hasteproceduren i forbindelse med en kontrakt, og den ulovlige anvendelse af erfaring som et tildelingskriterium i forskellige kontrakter. Forslagene til finansielle korrektioner beløb sig til henholdsvis 697 901 EUR og 354 591 EUR.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er enslydende med dem, der er gjort gældende i sag T-359/08, Spanien mod Kommissionen.


text:
7.8.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 201/13
 Sag anlagt den 14. juni 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-253/04)
 (2004/C 201/26)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 14. juni 2004 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Georgios Zavvos og Michael Shotter, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF (1) af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), idet den ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 24. juli 2003.
 (1) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 21.


text:
C 56/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.3.2002
 Artikel 2, 8 og 19 i forordning nr. 4064/89 og princippet Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 om god forvaltningsskik er således blevet tilsidesat, idet
 Kommissionen ifølge sagsøgeren har beskrevet de foreslåede
 forpligtelser særdeles kortfattet i forhold til tredjemand, som EF-varemærkets ansø- TRUCCO SpA
 følgelig ikke kunne vurdere den faktiske rækkevidde af forplig- ger:
 telserne.
 Det ansøgte EF-vare- Figurmærke, der af Harmonise-
 mærke: ringskontoret er registreret som
 Kommissionen har ifølge sagsøgeren endvidere i så henseende »Starix« for varer i klasse 9 —
 begået flere fejl af retlig og skønsmæssig karakter stridende ansøgning nr. 1043090
 mod artikel 2, 8 og 19 i forordning nr. 4064/89, EF-traktatens
 artikel 253 og proportionalitetsprincippet. Indehaver af det under Sagsøgeren
 indsigelsessagen påbe-
 råbte varemærke:
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21.12.1989 om kontrol
 med fusioner og virksomhedsoverdragelser (EFT L 395 af Det påberåbte varemær- Ordmærket »ASTERIX« (reg.
 30.12.1989, s. 1-12) (Berigtigelse — offentliggjort i sin fulde ke: nr. 16147)
 udstrækning i en berigtiget udgave, EFT L 257/90, s. 13).
 (2) 2001/462/EF, EKSF: Kommissionens afgørelse af 23.5.2001 om Indsigelsesafdelingens Afvisning af indsigelsen
 høringskonsulentens kompetenceområde under behandlingen af afgørelse:
 visse konkurrencesager (EØS-relevant tekst) (meddelt under num-
 mer K(2001) 1461) (EFT L 162 af 19.6.2001, s. 21-24).
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen
 relse:
 Søgsmålsgrunde: — Forvekslingsrisiko mellem de
 modstillede varemærker
 — Tilsidesættelse af artikel 74,
 stk. 1, i forordning nr. 40/
 Sag anlagt den 12. december 2001 af Les Editions Albert 94 (1)
 René mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design)
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 ker (EFT 1994 L 11, s. 1).
 (Sag T-311/01)
 (2002/C 56/29)
 (Processproget afgøres i henhold til procesreglementets artikel 131,
 stk. 2 — det i stævningen anvendte sprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er Sag anlagt den 18. december 2001 af Yassin Abdullah
 der den 12. december 2001 anlagt sag mod Kontoret for Kadi mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommis-
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af sionen for De Europæiske Fællesskaber
 Les Editions Albert René, Paris, ved Rechtsanwalt J. Pagenberg,
 som befuldmægtiget. Den anden part i sagen for Appelkamme- (Sag T-315/01)
 ret var Trucco SpA, Milano (Italien).
 (2002/C 56/30)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Processprog: engelsk)
 — Afgørelsen af 5. oktober 2001 fra Første Appelkammer
 ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design) (sag R 1030/2000-1) annulleres,
 og det bestemmes, at ansøgning nr. 1043090 »OStarix« Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 slettes. den 18. december 2001 anlagt sag mod Rådet for Den
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 — Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær- Fællesskaber af Yassin Abdullah Kadi ved David Pannick, QC,
 ker og Design) tilpligtes at betale sagsøgerens omkost- barrister Pushpinder Saini, Guy Narin og Adam Tudor (Peter
 ninger. Carter-Ruck & Partners), London (Det Forenede Kongerige).
 ---pagebreak--- 2.3.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 56/17
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 17. december 2001 af M+M Gesellschaft für
 Unternehmensberatung und Informationssysteme mbH
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 — Kommissionens forordning (EF) nr. 2062/2001 af 19. ok-
 (Varemærker og Design)
 tober 2001 og Rådets forordning (EF) nr. 467/2001 af
 6. marts 2001 erklæres ugyldig for så vidt som de
 vedrører sagsøgeren, og annulleres i den henseende; (Sag T-317/01)
 — Rådet og/eller Kommissionen tilpligtes at betale sagens (2002/C 56/31)
 omkostninger.
 (Processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets
 artikel 131, stk. 2 — stævningen affattet på: tysk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 Sagsøgeren i denne sag, der er saudiarabisk statsborger med der den 17. december 2001 anlagt sag mod Kontoret for
 væsentlige økonomiske interesser i Den Europæiske Union, Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 har anfægtet forordning (EF) nr. 2062/2001 af 19. oktober M+M Gesellschaft für Unternehmensberatung und Informa-
 2001 om tredje ændring af Rådets forordning (EF) tionssysteme mbH, Frankfurt am Main (Tyskland), ved Recht-
 nr. 467/2001 om forbud mod udførsel af visse varer og sanwalt M. Treis. Den anden part i sagen for Appelkammeret
 tjenesteydelser til Afghanistan, om styrkelse af flyveforbuddet var Mediametrie SA, Levallois Perret, Frankrig.
 og om udvidelse af indefrysningen af midler og andre økono-
 miske ressourcer over for Taliban i Afghanistan og om
 ophævelse af forordning (EF) nr. 337/2000 (1), idet sagsøgerens
 navn er opført i bilag I til Rådets forordning nr. 467/2001. I Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 henhold til sidstnævnte forordnings artikel 2, stk. 1, skal alle
 midler, som tilhører personer, der er udpeget af FN’s Taliban- — Afgørelsen, der blev truffet af Første Appelkammer
 sanktionskomité, indefryses. ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design) i klagesag R 698/2000-1 den
 2. oktober 2001, annulleres.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren anført, at de
 omhandlede bestemmelser/foranstaltninger:
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 — udgør et indgreb i ejendomsretten, der er beskyttet som
 en grundlæggende rettighed i Fællesskabets retsorden
 — tilsidesætter retten til kontradiktion, idet Rådet og Kom- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 missionen bemyndiges til at indefryse sagsøgerens midler
 og at opretholde indefrysningen, uden at sagsøgeren gives
 mulighed for at fremsætte bemærkninger over for de Ansøger om EF-vare- Sagsøgeren
 pågældende myndigheder med henblik på at få midlerne mærke:
 frigivet
 Det omhandlede EF-va- Ordmærket »M+M EURODATA«
 — tilsidesætter det fællesskabsretlige princip om effektiv remærke: for varer og tjenesteydelser i klas-
 domstolsprøvelse, idet sagsøgeren ikke har mulighed for se 9, 16, 35, 41 og 42 (bl.a.
 at at anfægte, at han er blevet opført på listen, gennem en software, markedsundersøgelser
 uafhængig juridisk prøvelse af det bevismæssige grundlag og seminarer)
 for at gribe ind i hans rettigheder.
 Indehaveren af den Mediametrie SA
 under indsigelsesproce-
 duren påberåbte ret til
 Ifølge sagsøgeren ville en uafhængig prøvelse af det bevismæs-
 varemærket eller tegnet:
 sige grundlag foretaget af Fællesskabet institutioner eller af et
 hvilket som helst juridisk organ vise, at der ikke er grundlag
 for de påstande, der er rejst over for ham. Varemærket eller tegnet, Det irske, det franske og det inter-
 som indsigelsen støttes nationale (med virkning i Bene-
 på: luxlandene, Spanien, Italien og
 Portugal) ordmærke »EURODA-
 (1) EFT L 277 af 20.10.2001, s. 25. TA TV«
 Indsigelsesafdelingens Afvisning af indsigelsen
 afgørelse:


text:
26.4.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 107/41
 Appel iværksat den 6. marts 2008 af Luigi Marcuccio til prøvelse af kendelse afsagt den 14. december 2007 af Personaleretten i sag F-21/07, Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag T-114/08 P)
 (2008/C 107/69)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved avvocato G. Cipressa)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 Under alle omstændigheder:
 —
 Den appellerede kendelse ophæves fuldstændigt og uden undtagelse.
 —
 Det fastslås, at appellanten havde anlagt sagen i første instans inden for fristen.
 —
 Det fastslås, at sagen skulle have været antaget til realitetsbehandling i første instans.
 Principalt:
 —
 Appellanten gives fuldt ud medhold i sin påstand i første instans.
 —
 Indstævnte tilpligtes at betale appellantens sagsomkostninger for førsteinstansen og under appelsagen.
 Subsidiært:
 —
 Sagen hjemvises til fornyet behandling af Personaleretten i en ændret sammensætning.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten gør følgende anbringender gældende til støtte for sit søgsmål:
 1.
 Total mangel på begrundelse i relation til sammenblandingen af begrebet materialisering af den begivenhed, der forvolder den skade, der er nævnt i artikel 288 EF, stk. 1, andet afsnit (tidligere EF-traktatens artikel 215), og selve begrebet skade.
 2.
 Tilsidesættelse af artikel 288 EF, af artikel 46, stk. 1, i statutten for Domstolen, af artikel 90 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber (herefter vedtægten), af retssikkerhedsprincippet, af princippet om retsbeskyttelse og af retten til en retfærdig proces.
 3.
 Fejlagtig, falsk og urimelig fortolkning og anvendelse af begrebet begyndelsestidspunkt eller af dags dato ved fastsættelsen af den rimelige frist for anlæggelse af en sag i henhold til artikel 288 EF.
 4.
 Total mangel på begrundelse også for den totalt mangelfulde oplysning af sagen samt tilsidesættelse af vedtægtens artikel 90 og af de relevante grundlæggende retsprincipper i relation til vurderingen af udløbet af fristen for sagsanlæg i henhold til artikel 288 EF.
 5.
 Total mangel på begrundelse med hensyn til appellantens angiveligt sene sagsanlæg i henhold til artikel 288 EF.
 6.
 Tilsidesættelse af artikel 235 EF og artikel 288 EF med hensyn til Fællesskabets retsinstansers kompetence inden for rammerne af et erstatningssøgsmål, og umotiveret, vilkårlig og ulogisk udlægning af den relevante retspraksis.
 7.
 Tilsidesættelse af bestemmelserne om en retfærdig proces, navnlig for så vidt angår dem, der er fastsat i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.


text:
30.4.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 130/19
 Sag anlagt den 23. februar 2011 — LG Display and LG Display Taiwan mod Kommissionen
 (Sag T-128/11)
 2011/C 130/37
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: LG Display Co. Ltd. (Seoul, Korea) og LG Display Taiwan (Taiwan, Republikken Kina) (ved advokaterne A. Winckler og F.-C. Laprévote)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Den pålagte bøde annulleres delvist eller nedsættes væsentligt.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger og andre omkostninger, der er afholdt i forbindelse med sagen.
 —
 Der træffes enhver anden foranstaltning, som Retten finder passende.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har med deres søgsmål nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 8761 endelig af 8. december 2010 i sag COMP/39.309 — LCD — Flydende krystal-skærme, ved hvilken Kommissionen har konkluderet, at sagsøgerne, såvel som andre virksomheder, overtrådte artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 ved at deltage i en enkelt og vedvarende aftale samt i en samordnet praksis i sektoren for flydende krystal-skærme til fjernsynsapparater, computere og monitorskærme, i det omfang der ved afgørelsen pålægges sagsøgerne en bøde.
 Sagsøgerne gør til støtte for søgsmålet fire anbringender gældende.
 1)
 Første anbringende om, at Kommissionen med urette og ubegrundet inkluderede LG Display’s salg til sine moderselskaber i salgsværdien med henblik på beregning af bøderne og tilsidesatte gældende processuelle principper såsom retten til forsvar. I den forbindelse har sagsøgerne gjort følgende gældende:
 —
 For det første var Kommissionens indsigelse, hvorefter overtrædelsen vedrørte salg til LG Display’s moderselskaber, ikke en del af klagepunktsmeddelelsen, og uoverensstemmelserne mellem klagepunktsmeddelelsen og den anfægtede afgørelse tilsidesætter sagsøgernes ret til at blive hørt.
 —
 For det andet anvendte Kommissionen retningslinjerne for beregning af bøder fejlagtigt ved at inkludere LG Display’s salg til sine moderselskaber ved beregningen af bøden.
 —
 For det tredje indebærer Kommissionens definition af det påvirkede salg som »direkte afsætning til EØS« og »direkte afsætning til EØS af forarbejdede produkter« en tilsidesættelse af princippet om ligebehandling.
 Sagsøgerne har gjort gældende, at enhver bøde, der måtte pålægges LG Display, kun skal baseres på salget på »det frie marked« til ikke-associerede enheder, eftersom det kun er dette salg, som ville kunne være blevet berørt af overtrædelsen.
 2)
 Andet anbringende om, at Kommissionen med urette afviste at tildele LG Display bødefritagelse for 2005 og således tilsidesatte samarbejdsmeddelelsen fra 2002. I den forbindelse har sagsøgeren gjort følgende gældende:
 —
 For det første, at LG Display’s adgang til sagsakterne blev alvorligt hindret på grund af processuelle utilstrækkeligheder.
 —
 For det andet, at LG Display opfyldte betingelserne for delvis bødefritagelse i medfør af den gældende samarbejdsmeddelelse for 2002.
 —
 For det tredje, at Kommissionen afvisning af LG Display’s anmodning ikke er begrundet og baserer sig på flere retlige og faktuelle fejl.
 Sagsøgerne har gjort gældende, at bøden til LG Display derfor skulle afspejle en delvis bødefritagelse for 2005.
 3)
 Tredje anbringende om, at Kommissionen trods den omstændighed, at LG Display ydede ekstraordinær bistand til denne institution, som gik vel ud over LG Display’s forpligtelser i medfør af samarbejdsmeddelelsen for 2002, afslog at indrømme en yderligere bødenedsættelse på mindst 10 % for et sådant samarbejde og dermed tilsidesatte samarbejdsmeddelelsen.
 4)
 Fjerde anbringende om, at Kommissionens udelukkelse af japanske leverandører af LCD fra den anfægtede afgørelse, selv om to af disse indrømmede at have deltaget i den samme enkelte og vedvarende overtrædelse, tilsidesætter retssikkerhedsprincippet, udsætter LG Display for en betydelig risiko for dobbeltsanktionering og tilsidesætter proportionalitetsprincippet.


text:
16.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 174/23
 Rettens kendelse af 16. april 2012 — F91 Diddeléng m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-341/10) (1)
 (Annullationssøgsmål - henlæggelse af en klage - undladelse af at indlede en traktatbrudsprocedure - manglende anfægtelig retsakt - afvisning)
 2012/C 174/38
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: F91 Diddeléng (Dudelange, Luxembourg), Julien Bonnetaud (Yutz, Frankrig), Thomas Gruszczynski (Amnéville, Frankrig), Rainer Hauck (Maxdorf, Tyskland), Stéphane Martine (Esch-sur-Alzette, Luxembourg), Grégory Molnar (Moyeuvre-Grande, Frankrig) og Yann Thibout (Algrange, Frankrig) (ved advokaterne L. Misson, C. Delrée og G. Ernes)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Rozet og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF) (Mondercange, Luxembourg) (først ved solicitor K. Daly og D. Keane, SC, derefter ved K. Daly)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 3. juni 2010 om henlæggelse af den af sagsøgerne indgivne klage mod Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF), påstand om annullation af de af FLF’s regler, som tilsidesætter artikel 39 EF og 81 EF, samt påstand om, at der pålægges »enhver relevant sanktion«.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 F91 Diddeléng, Julien Bonnetaud, Thomas Gruszczynski, Rainer Hauck, Stéphane Martine, Grégory Molnar og Yann Thibout bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 3)
 Fédération luxembourgeoise de football (FLF) bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 301 af 6.11.2010.


text:
23.11.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 289/19
 I henhold til traktatens artikel 10, stk. 1, skal medlemsstaterne Slettelse af sag C-335/01 ( 1)
 træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er
 egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af
 traktaten eller af retsakter foretaget af Fællesskabets institu- (2002/C 289/35)
 tioner.
 Den Hellenske Republik bestrider ikke, at den er forpligtet til
 at træffe foranstaltninger med henblik på at efterkomme det Ved kendelse af 23. september 2002 har præsidenten for De
 ovennævnte direktiv. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-335/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 Kommissionen konstaterer, at Den Hellenske Republik hidtil
 ikke har truffet egnede foranstaltninger med henblik på
 fuldstændigt at inkorporere det omhandlede direktiv i græsk (1 ) EFT C 317 af 10.11.2001.
 ret.
 ( 1) EFT L 127 af 9.5.2001, s. 42.
 Slettelse af sag C-43/02 (1)
 Slettelse af sag C-141/01 P (1) (2002/C 289/36)
 (2002/C 289/33)
 Ved kendelse af 29. august 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-43/
 Ved kendelse af 24. juli 2002 har præsidenten for De 02, Landesbausparkasse Baden-Württemberg mod Elisabeth
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-141/01
 Huttenlocher (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landge-
 P, Confederazione generale dell’industria italiana (Confindu-
 richt Stuttgart), skal slettes af registeret.
 stria) m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber, skal slettes af registeret.
 (1 ) EFT C 109 af 4.5.2002.
 ( 1) EFT C 186 af 30.6.2001.
 Slettelse af sag C-295/01 (1) Slettelse af sag C-59/02 (1)
 (2002/C 289/34)
 (2002/C 289/37)
 Ved kendelse af 24. juli 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-295/ Ved kendelse af 12. juli 2002 har præsidenten for De
 01, Fontaneto Industria Alimentare Srl mod ASL 21 — Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-59/02,
 Dipartimento di Prevenzione Servizio Igiene Alimenti e Nutri- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 zione (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Giudice di pace Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 di Casale Monferrato), skal slettes af registeret.
 (1 ) EFT C 97 af 20.4.2002.
 ( 1) EFT C 289 af 13.10.2001.


text:
20.7.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 236/48
 Sag anlagt den 26. maj 2015 — Close og Cegelec mod Parlamentet
 (Sag T-259/15)
 (2015/C 236/63)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: SA Close (Harzé-Aywaille, Belgien) og Cegelec (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne J.-M. Rikkers og J.-L. Teheux)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgernes påstande
 —
 Europa-Parlamentets afgørelse af ukendt dato om tildeling af en offentlig bygge- og anlægskontrakt for »projekt vedrørende udvidelse og modernisering af Konrad Adenauer-Bygningen i Luxembourg«, parti 73 (energienhed), med reference INLO-D-UPIL-T-14-A04, til konsortiet ENERGIE-KAD (bestående af selskaberne MERSCH og SCHMITZ PRODUCTION SARL og ENERGOLUX S.A.) og tilsvarende om ikke at have valgt sagsøgernes tilbud, annulleres.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremført to anbringender.
 1.
 Første anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten og princippet om gennemsigtighed, for så vidt som det ikke ud fra begrundelserne for afvisningen af sagsøgernes tilbud og uddragene af afgørelsen om at tildele kontrakten til konsortiet ENERGIE-KAD kan kontrolleres, at disse tilbudsgivere opfylder de kvalitative udvælgelseskrav, der er foreskrevet i udbudsdokumenterne.
 2.
 Andet anbringende om et åbenbart urigtigt skøn og en tilsidesættelse af lighedsprincippet og princippet om ikke-forskelsbehandling.
 Sagsøgerne gør gældende, at Parlamentet har foretaget et åbenbart urigtigt skøn ved at tildele den pågældende kontrakt til konsortiet ENERGIE-KAD og at udvælgelseskriterierne ikke er blevet anvendt i overensstemmelse med udbudsbetingelserne og under overholdelse af principperne om gennemsigtighed, proportionalitet, ligebehandling og ikke-forskelsbehandling som krævet i artikel 102 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (1).
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25.10.2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298, s. 1).