text:
30.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kammergericht Berlin (Tyskland) den 3. november 2016 — Doris Margret Lisette Mahnkopf
 (Sag C-558/16)
 (2017/C 030/25)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Kammergericht Berlin
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Doris Margret Lisette Mahnkopf
 Den anden part: Sven Mahnkopf
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal arveretsforordningens (1) artikel 1, stk. 1, fortolkes således, at forordningens anvendelsesområde (»arv«) tillige omfatter bestemmelser i national ret, der som § 1371, stk. 1, i den tyske Bürgerliches Gesetzbuch (borgerlig lovbog, herefter »BGB«) regulerer formueretlige spørgsmål efter en ægtefælles død gennem forhøjelse af den anden ægtefælles legale arvelod?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1) besvares benægtende, skal arveretsforordningens artikel 68, litra l), jf. artikel 67, stk. 1, da fortolkes således, at den overlevende ægtefælles arvelod, også for det tilfælde at denne for en brøkdels vedkommende skyldes en forhøjelse i henhold til en formueretlig bestemmelse som BGB’s § 1371, stk. 1, i det hele kan registreres i det europæiske arvebevis?
 Såfremt dette principielt må besvares benægtende, kan det imidlertid undtagelsesvist besvares bekræftende for så vidt angår faktiske omstændigheder, hvorunder
 a)
 arvebeviset alene har til formål at gøre arvingernes rettigheder gældende i en bestemt, anden medlemsstat for så vidt angår arveladers derværende aktiver, og
 b)
 arvesagens afgørelse (arveretsforordningens artikel 4 og 21) og — uanset hvilke lovvalgsregler der finder anvendelse — spørgsmål vedrørende formueforholdet mellem ægtefæller skal vurderes efter samme nationale lovgivning.
 3)
 Såfremt såvel spørgsmål 1 som spørgsmål 2 i det hele skal besvares benægtende, skal arveretsforordningens artikel 68, litra l), da fortolkes således, at den efterlevende ægtefælles arvelod, som forhøjet som følge af den formueretlige ordning, i det hele kan registreres i det europæiske arvebevis — men på grund af forhøjelsen kun til orientering?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 650/2012 af 4.7.2012 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser vedrørende arv, og om accept og fuldbyrdelse af officielt bekræftede dokumenter vedrørende arv og om indførelse af et europæisk arvebevis (EUT L 201, s. 107).


text:
28.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/14
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 23. november 2005 — Det Forende Kongerige mod Kommissionen
 (Sag T-178/05) (1)
 (»Miljø - direktiv 2003/87/EF - ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner - forslag til ændring af national tildelingsplan - afslag fra Kommissionen - annullationssøgsmål«)
 (2006/C 22/27)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland [først ved: C. Jackson, som befuldmægtiget, og barrister M. Hoskins, derefter ved R. Caudwell, som befuldmægtiget, og M. Hoskins]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber [ved: U. Wölker og X. Lewis, som befuldmægtigede]
 Sagens genstand
 Angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2005) 1081 endelig udg. af 12. april 2005 om den foreslåede ændring af den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Det Forenede Kongerige har forelagt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF.
 Domskonklusion
 1)
 Kommissionens beslutning K(2005) 1081 endelig udg. af 12. april 2005 om den foreslåede ændring af den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har forelagt, annulleres.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger og betaler Det Forenede Kongeriges omkostninger.
 (1) EUT C 155 af 26.6.2005.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/15
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 27. juni 2013 — Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos mod Ypourgos Ygeias & Pronoias (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)
 (Sag C-575/11) (1)
 (Anerkendelse af eksamens- og kvalifikationsbeviser - direktiv 2005/36/EF - fysioterapeuterhvervet - delvis og begrænset anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer - artikel 49 TEUF)
 2013/C 225/24
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Symvoulio tis Epikrateias
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos
 Sagsøgt: Ypourgos Ygeias & Pronoias
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symvoulio tis Epikrateias — fortolkning af artikel 49 TEUF og Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (EFT L 19, s. 16) og Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 209, s. 25) — afslag på at give tilladelse til at udøve det lovregulerede erhverv som fysioterapeut i en værtsmedlemsstat til en af dens statsborgere, som ikke har et eksamensbevis som omhandlet i artikel 1, litra a), i direktiv 92/51/EØF, men som har et kvalifikationsbevis, der giver mulighed for at udøve et lignende erhverv, som er godkendt i en anden medlemsstat — mulighed for en delvis adgang, begrænset til visse dele af erhvervet
 Konklusion
 Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, der udelukker delvis adgang til det i værtsmedlemsstaten lovregulerede erhverv som fysioterapeut for en statsborger i denne medlemsstat, der i en anden medlemsstat har opnået et kvalifikationsbevis, som f.eks. massør/medicinsk bademester, der giver ham ret til i denne anden medlemsstat at udøve en del af den virksomhed, som er omfattet af fysioterapeuterhvervet, når forskellen mellem aktivitetsområderne er så stor, at det reelt er nødvendigt at gennemføre en samlet uddannelse for at få adgang til fysioterapeuterhvervet. Det tilkommer den nationale ret at efterprøve, om dette er tilfældet.
 (1) EUT C 25 af 28.1.2012.


text:
16.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 310/7
 Appel iværksat den 12. oktober 2006 af Den Italienske Republik til prøvelse af dom afsagt den 13. juli 2006 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-225/04, Den Italienske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-417/06 P)
 (2006/C 310/13)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Den Italienske Republik (ved I.M. Braguglia, som befuldmægtiget, og avvocato dello stato D. Del Gaizo)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 13. juli 2006 i sag T-225/04, hvorved Kommissionen blev frifundet for Den Italienske Republiks annullationssøgsmål mod Kommissionens beslutning K(2003) 3971 endelig udg. af 26. november 2003 om fastsættelsen af en vejledende fordeling på medlemsstaterne af forpligtelsesbevillinger i henhold til EF-initiativer for perioden 1994-1999, ophæves.
 —
 De påstande, der blev nedlagt i første instans, tages i henhold til artikel 113 i procesreglementet for De Europæiske Fællesskabers Domstol af 19. juni 1991 med senere ændringer til følge i det hele, og Kommissionens beslutning annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge instanser.
 Appelgrunde og væsentligste argumenter
 1.
 Der er sket en tilsidesættelse af rettigheder som følge af en urigtig angivelse af retsgrundlaget, selvmodsigelser og urigtig anvendelse af bestemmelser samt utilstrækkelig begrundelse med hensyn til første led af første anbringende i sagen for Retten (dommens præmis 70, 71, 72, 73, 75, 76 og 77).
 2.
 Der er sket en tilsidesættelse af rettigheder som følge af en utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse med hensyn til andet led af første anbringende i sagen for Retten (dommens præmis 91, 92, 93, 94 og 95).
 3.
 Der er sket en tilsidesættelse af rettigheder som følge af manglende hjemmel og en utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse med hensyn til første led af andet anbringende i sagen for Retten (dommens præmis 110-123).
 4.
 Der er sket en tilsidesættelse af rettigheder som følge af en utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse med hensyn til andet, tredje og fjerde led af andet anbringende i sagen for Retten (dommens præmis 147, 148, 149, 151, 153, 154 og 155).


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/15
 Domstolens dom (Niende Afdeling) af 2. oktober 2014 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-478/13) (1)
 ((Traktatbrud - direktiv 2001/18/EF - udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (GMO) - markedsføring - artikel 31, stk. 3, litra b), - placeringen af de dyrkede GMO’er - forpligtelse til at give meddelelse til de kompetente myndigheder - forpligtelse til at oprette et offentligt register - loyalt samarbejde))
 2014/C 421/21
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved D. Bianchi og M. Owsiany-Hornung, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Polen (ved B. Majczyna, som befuldmægtiget)
 Konklusion
 1)
 Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 31, stk. 3, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF, idet den ikke har fastsat en forpligtelse til at meddele de kompetente polske myndigheder om placeringen af de i henhold til dette direktivs del C dyrkede genetisk modificerede organismer, ikke har oprettet et register over, hvor disse GMO’er befinder sig, og ikke har gjort oplysningerne om denne placering offentligt tilgængelige.
 2)
 Republikken Polen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 336 af 16.11.2013.


text:
29.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 178/20
 Sag anlagt den 11. maj 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (Sag C-215/06)
 (2006/C 178/32)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Recchia og D. Lawunmi, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Irland
 Sagsøgerens påstande
 1.
 Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, 4 og 5-10 i Rådets direktiv 85/337/EØF (1) af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet,
 —
 enten før eller efter dettes ændring ved direktiv 97/11/EØF (2), idet det ikke har vedtaget alle de nødvendige bestemmelser for at sikre, at projekter, som er omfattet af direktivet, før de gennemføres helt eller delvist, først vurderes med hensyn til nødvendigheden af en VVM-vurdering, og derefter, såfremt projekterne kan få væsentlig indvirkning på miljøet på grund af deres art, dimensioner eller placering, undergives en vurdering af denne indvirkning i overensstemmelse med direktivets artikel 5-10, og
 —
 det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, 4 og 5-10 i nævnte direktiv 85/337/EØF, idet det ikke har vedtaget alle de nødvendige bestemmelser for at sikre, at der før udstedelsen af anlægstilladelser til opførelsen af en vindmøllepark og tilknyttede anlægsarbejder i Derrybrien, Galway County, blev foretaget en vurdering af disse anlægsarbejders indvirkning på miljøet i overensstemmelse med direktivets artikel 5-10.
 2.
 Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen har gjort gældende, at Irlands gennemførelse af Rådets direktiv 85/337/EØF (VVM-direktivet) er og har været mangelfuld af følgende grunde:
 Irland har ikke truffet foranstaltninger i henhold til VVM-direktivets artikel 2, stk. 1, for at sikre kontrol af, at det vurderes, om de foreslåede anlægsarbejder kan have væsentlig indvirkning på miljøet. Den irske lovgivning foreskriver ikke, at en sådan indvirkning skal vurderes i overensstemmelse med direktivets artikel 5-10.
 Den irske ordning, som gør det muligt at ansøge om en »retention permission«, efter at et anlægsprojekt er blevet helt eller delvist gennemført uden tilladelse, undergraver formålet om forebyggelse i VVM-direktivet.
 Den irske gennemførelsesordning sikrer ikke en effektiv anvendelse af VVM-direktivet. Følgelig har Irland tilsidesat sin generelle forpligtelse i henhold til traktatens artikel 249 til at sikre en effektiv anvendelse af direktivet.
 Der har været en række konkrete mangler i forbindelse med foretagelsen af en vurdering af den indvirkning på miljøet, som forårsages af en vindmøllepark i Derrybrien, Galway County, hvilket har bevirket en åbenbar tilsidesættelse af direktivet.
 (1) EFT L 175, s. 40.
 (2) EFT L 73, s. 5.


text:
21.12.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 323/31
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 17. oktober 2002 den 8. oktober 2002
 i sag T-180/00, Astipesca, SL mod Kommissionen for De i de forenede sager T-185/00, T-216/00, T-299/00 og
 Europæiske Fællesskaber (1) T-300/00, Métropole télévision SA (M6) m.fl. mod Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Fiskeri — nedsættelse af en finansiel fællesskabsstøtte —
 annullationssøgsmål — artikel 44 og 47 i forordning (EØF) (»Konkurrence — beslutning om fritagelse — tv-rettigheder
 nr. 4028/86 og artikel 7 i forordning (EØF) nr. 1116/88 — — Eurovisionssystemet — artikel 81, stk. 1 og 3, EF —
 proportionalitetsprincippet — erstatningssøgsmål«) åbenbart urigtigt skøn«)
 (2002/C 323/48) (2002/C 323/49)
 (Processprog: spansk) (Processprog: fransk, spansk og portugisisk)
 I sag T-180/00, Astipesca SL, Huelva (Spanien), ved abogados I de forenede sager T-185/00, T-216/00, T-299/00 og T-300/
 J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier og D. Domínguez Pérez, 00, Métropole télévision SA (M6), Neuilly-sur-Seine (Frankrig),
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld- ved advokat D. Théophile, og med valgt adresse i Luxembourg,
 mægtigede: først L. Visaggio, derefter S. Pardo Quintillán og Antena 3 de Televisión SA, Madrid (Spanien), ved advokaterne
 J. Guerra Fernández), angående dels en påstand om annullation F. Pombo García, E. Garayar Gutiérrez og R. Alonso Pérez-
 af Kommissionens telefax af 5. maj 2000, hvori der gives Villanueva, og med valgt adresse i Luxembourg, Gestevisión
 sagsøgeren meddelelse om betalingen, foretaget den 4. maj Telecinco SA, Madrid, ved advokaterne S. Muñoz Machado
 2000, af en del af den resterende del af den støtte, som var og M. López-Contreras González, og med valgt adresse i
 tildelt projekt SM/ESP/20/92, samt af Kommissionens skrivelse Luxembourg, SIC — Sociedade Independente de Comunicação
 af 18. maj 2000 om nedsættelse af den nævnte støtte, dels en SA, Linda-a-Velha (Portugal), ved advokat C. Botelho Moniz,
 erstatningspåstand, der støttes på, at det angiveligt var ulovligt, støttet af Deutsches SportFernsehen GmbH (DSF), Ismaning
 at Kommissionen som nævnt suspenderede betalingen af den (Tyskland), ved advokat K. Metzlaff, og med valgt adresse i
 resterende del af støtten og nedsatte støtten, har Retten (Tredje Luxembourg, i sag T-299/00, og af Reti Televisive Italiane Spa
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og (RTI), Rom (Italien), ved advokat G. Amorelli, og med valgt
 dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær: fuldmægtig adresse i Luxembourg, i sag T-300/00, mod Kommissionen
 J. Palacio González, den 17. oktober 2002 afsagt dom, hvis for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: i sag T-185/
 konklusion lyder således: 00: K. Wiedner og B. Mongin; i sagerne T-216/00 og T-299/
 00: K. Wiedner, E. Gippini Fournier og J. Rivas Andrés, og i
 sag T-300/00: Wiedner og M. França), støttet af European
 Broadcasting Union (EBU), Grand-Saconnex (Schweiz), ved
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. advokaterne D. Waelbroeck og M. Johnsson, og med valgt
 adresse i Luxembourg, i sagerne T-185/00, T-216/00, T-299/
 00 og T-300/00, og af Radiotelevisión Española (RTVE),
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. Madrid, ved advokat J. Gutiérrez Gisbert, og med valgt adresse
 i Luxembourg, i sagerne T-216/00 og T-299/00, angående en
 påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2000/
 400/EF af 10. maj 2000 om en procedure i henhold til EF-
 ( 1) EFT C 259 af 9.9.2000. traktatens artikel 81 (sag IV/32.150 — Eurovision) (EFT L 151,
 s. 18), har Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos, og dommerne
 V. Tiili, J. Pirrung, P. Mengozzi og A.W.H. Meij; justitssekretær:
 ekspeditionssekretær B. Pastor, den 8. oktober 2002 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således:
 ---pagebreak--- C 323/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.12.2002
 1) Kommissionens beslutning 2000/400/EF af 10. maj 2000 Distribution) (1996-2000), har Retten (Femte Afdeling), sam-
 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag IV/ mensat af afdelingsformanden, J.D. Cooke, og dommerne
 32.150 — Eurovision) annulleres. R. García-Valdecasas og P. Lindh; justitssekretær: fuldmægtig
 D. Christensen, den 15. oktober 2002 afsagt dom, hvis
 2) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler sagsø- konklusion lyder således:
 gernes omkostninger samt intervenienten Reti Televisive Italiane
 Spa’s omkostninger.
 1) Kommissionens afgørelse af 30. juni 2000, hvorved den
 3) DSF Deutsches SportFernsehen GmbH bærer selv de omkost- afslog at give sagsøgeren status som støttemodtager inden for
 ninger, selskabet er blevet påført som følge af sin intervention. rammerne af programmet til fremme af udvikling og distribu-
 tion af europæiske audiovisuelle produkter (MEDIA II —
 4) Intervenienten European Broadcasting Union bærer sine egne Udvikling og Distribution) (1996-2000), annulleres.
 omkostninger og betaler de omkostninger, Métropole télévision
 SA, Antena 3 de Televisión SA og SIC — Sociedade 2) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler sagsø-
 Independente de Comunicação SA er blevet påført som følge af gerens omkostninger.
 dens intervention.
 5) Intervenienten Radiotelevisión Española bærer sine egne om-
 (1 ) EFT C 316 af 4.11.2000.
 kostninger og betaler de omkostninger, Antena 3 de Televisión
 SA er blevet påført som følge af dens intervention.
 6) Gestevisión Telecinco SA bærer selv de omkostninger, selskabet
 er blevet påført som følge af European Broadcasting Unions
 intervention samt Radiotelevisión Españolas intervention.
 ( 1) EFT C 285 af 7.10.2000, C 302 af 21.10.2000 og C 355 af
 9.12.2000.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 17. oktober 2002
 i de forenede sager T-330/00 og T-114/01, Stefano Cocchi
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS og Evi Hainz mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber ( 1)
 den 15. oktober 2002
 (»Tjenestemænd — ansættelsesprocedure — vedtægtens arti-
 i sag T-233/00, Scanbox Entertainment A/S mod Kommis- kel 29, stk. 1 — tjenestemænds fortrinsret — afvisning af
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1) ansøgninger fra midlertidigt ansatte — udnævnelse af en
 tjenestemand — princippet om forbud mod forskelsbehand-
 (»Program til fremme af udvikling og distribution af euro- ling — begrundelse — tjenestens interesse — artikel 8,
 pæiske audiovisuelle produktioner (MEDIA II) — automa- stk. 4 og 5, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte —
 tisk støtte til distribution — tilskudsberettiget virksomhed«) omsorgspligt — meddelelse om ledig stilling«)
 (2002/C 323/50) (2002/C 323/51)
 (Processprog: dansk)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-233/00, Scanbox Entertainment A/S, Farum (Danmark),
 ved advokat T. Steffensen, mod Kommissionen for De Euro-
 pæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: N. Rasmussen og I de forenede sager T-330/00 og T-114/01, Stefano Cocchi og
 H. Støvlbæk), angående en påstand om annullation af Kommis- Evi Hainz, tidligere midlertidigt ansatte ved Kommissionen for
 sionens afgørelse af 30. juni 2000, hvorved den afslog at De Europæiske Fællesskaber, Varèse (Italien), ved avocats
 anerkende sagsøgeren som tilskudsberettiget i henhold til G. Versanden og L. Levi, og med valgt adresse i Luxembourg,
 programmet til fremme af udvikling og distribution af europæ- mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 iske audiovisuelle produktioner (MEDIA II — Udvikling og mægtiget: J. Currall og D. Waelbroeck), angående,


text:
22.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/16
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 26. marts 2015 — Provincia di Bari mod Edilizia Mastrodonato srl
 (Sag C-147/15)
 (2015/C 205/21)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Provincia di Bari
 Sagsøgt: Edilizia Mastrodonato srl
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 10, stk. 2, i direktiv 2006/21/EF (1) fortolkes således, at opfyldning af et affaldsdeponeringsanlæg — såfremt dette sker med andet affald end udvindingsaffald — altid skal omfattes af bestemmelserne om affald i direktiv 1999/31/EF (2), også selv om der ikke er tale om bortskaffelse, men om nyttiggørelse af affald?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF af 15.3.2006 om håndtering af affald fra udvindingsindustrien og om ændring af direktiv 2004/35/EF — Erklæring vedtaget af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen (EUT L 102, s. 15).
 (2) Rådets direktiv 1999/31/EF af 26.4.1999 om deponering af affald (EFT L 182, s. 1).


text:
1.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/2
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugal) den 5. november 2013 — Jorge Ítalo Assis dos Santos mod Banco de Portugal
 (Sag C-566/13)
 2014/C 31/02
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal do Trabalho de Lisboa
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jorge Ítalo Assis dos Santos
 Sagsøgt: Banco de Portugal
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 130 TEUF fortolkes således, at en national bestemmelse, der pålægger den pågældende medlemsstats centralbank at suspendere den 13. og 14. månedsløn, der udbetales til bankens pensionerede arbejdstagere, er i strid med nævnte artikel 130 TEUF, eftersom den indebærer, at regeringen (dvs. centraladministrationen) gør indgreb i bankens personalepolitiske beslutningsbeføjelser, hvilket tilsidesætter princippet om centralbankernes uafhængighed og autonomi?
 2)
 Skal artikel 123 TEUF fortolkes således, at en national bestemmelse, hvorefter de ydelser og gratialer, hvis udbetaling er suspenderet, skal overføres til et statsligt indirekte forvaltningsorgan under finansministeriets kontrol og tilsyn, hvis indtægter og udgifter er en del af statens almindelige budget, er i strid med nævnte artikel 123 TEUF, eftersom den tilsidesætter princippet om forbud mod centralbankernes finansiering af medlemsstaterne?
 3)
 Er den omstændighed, at suspensionen af den 13. og 14. månedsløn alene gælder for pensionerede arbejdstagere og ikke for erhvervsaktive arbejdstagere, i strid med ligebehandlingsprincippet, som det kommer til udtryk i det forbud mod forskelsbehandling, der er indeholdt i artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (1)?
 (1) EFT 2000 C 364, s. 1.


text:
23.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/55
 Sag anlagt den 13. december 2007 — Evropaïki Dynamiki mod Frontex
 (Sag T-476/07)
 (2008/C 51/100)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved lawyer N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved de Ydre Grænser (FRONTEX)
 Sagsøgerens påstande
 —
 FRONTEX' afgørelse, hvorefter sagsøgerens bud ikke blev valgt og kontrakten blev tildelt den valgte tilbudsgiver, annulleres.
 —
 FRONTEX tilpligtes at betale erstatning for den skade, som sagsøgeren har lidt som følge af den omhandlede udbudsprocedure, svarende til et beløb på 500 000 EUR.
 —
 Kommissionen (DIGIT) tilpligtes at betale sagsøgerens retsomkostninger og andre omkostninger, der er afholdt i forbindelse med dette søgsmål, selv for det tilfælde, at sagsøgeren ikke skulle få medhold.
 —
 FRONTEX tilpligtes at betale sagsøgerens retsomkostninger og andre omkostninger, der er afholdt i forbindelse med dette søgsmål.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren afgav et bud som svar på FRONTEX' offentlige udbud vedrørende levering af It-tjenester samt licenser til hardware og software (EUT 2007/S 114-139890). Sagsøgeren anfægter FRONTEX' afgørelse af 3. oktober 2007 om ikke at antage sagsøgerens bud og hvorved det meddeltes sagsøgeren, at kontrakten blev tildelt en anden tilbudsgiver.
 Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren gældende, at FRONTEX undlod at angive en begrundelse i overensstemmelse med artikel 253 EF og anvendte bedømmelseskriterier, der ikke var udtrykkeligt omfattet af udbudsbekendtgørelsen. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at FRONTEX foretog åbenbare fejlskøn.


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/48
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 11. juni 2009 — ERNI Electronics mod KHIM (MaxiBridge)
 (Sag T-132/08) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om MaxiBridge som EF-ordmærke - absolut registreringshindring - beskrivende karakter for funktionen af de i varemærkeansøgningen omhandlede varer - artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009))
 2009/C 180/90
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: ERNI Electronics GmbH (Adelberg, Tyskland) (ved avocats N. Breitenbach og W. Schaller)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. januar 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1530/2006-4) vedrørende registrering af ordmærket MaxiBridge som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 ERNI Electronics GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 142 af 7.6.2008.


text:
4.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 300/40
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 2. september 2004
 i sag T-291/02, González y Díez SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (EFSF - statsstøtte - annullationssøgsmål - sagens genstand bortfaldet - stillingtagen til sagen ufornøden - afgørelse om sagens omkostninger)
 (2004/C 300/79)
 Processprog: spansk
 I sag T-291/02, González y Díez SA, Villabona-Llanera (Spanien), først ved J. Folguera Crespo, A. Martínez Sánchez og J.C. Engro Moreno, herefter ved avocats J. Folguera Crespo og A. Martínez Sánchez, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Kreuschitz og J.L. Buendía Sierra), angående en påstand om annullation af artikel 1, 2 og 5 i Kommissionens beslutning 2002/827/EKSF af 2. juli 2002 om Spaniens støtte til virksomheden González y Díez SA i 1998, 2000 og 2001 (EFT L 296, s. 80), har Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne A.W.H. Meij, N.J. Forwood, I. Pelikánová og S.S. Papasavvas; justitssekretær: H. Jung, den 2. september 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 289 af 23.11.2002.


text:
20.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 53/20
 Appel iværksat den 20. juni 2016 af Europäischer Tier- og Naturschutz e.V. og Horst Giesen til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 14. juni 2016 i sag T-595/15, Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. og Horst Giesen mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-343/16 P)
 (2017/C 053/24)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellanter: Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. og Horst Giesen (ved Rechtsanwalt Dr. P. Brockmann)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Den Europæiske Unions Domstol (Ottende Afdeling) har ved kendelse af 12. januar 2017 forkastet appellen og besluttet, at appellanterne skal bære deres egne omkostninger.


text:
28.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 234/11
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 1. juli 2010 — Ministero dell’Economia e delle Finanze og Agenzia delle Entrate mod Paolo Speranza (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien)
 (Sag C-35/09) (1)
 (Indirekte skatter - kapitaltilførselsafgift - artikel 4, stk. 1, litra c), i direktiv 69/335/EØF - national lovgivning, der afgiftspålægger registrering af den retsakt, hvorved selskabskapitalen forhøjes - solidarisk hæftelse for selskab og notar - fravær af faktisk kapitalindskud - begrænsninger vedrørende bevisførelse)
 2010/C 234/16
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte suprema di cassazione
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Ministero dell’Economia e delle Finanze og Agenzia delle Entrate
 Sagsøgt: Paolo Speranza
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Corte suprema de cassazione — fortolkning af artikel 4, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter (EFT 1969 II, s. 405) — generalforsamlingsbeslutning om omdannelse af et anpartsselskab til et aktieselskab — afgift på den relative forhøjelse af selskabskapitalen — national lovgivning, hvorefter det selskab, som tegner kapitalforhøjelsen, samt notaren hæfter solidarisk for afgiftens betaling
 Konklusion
 1)
 Artikel 4, stk. 1, litra c), og artikel 5, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter, som ændret ved Rådets direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat bestemmer, at registreringen af den retsakt, hvorved et selskab foretager en kapitalforhøjelse, fastlægger det tidspunkt, hvor afgiftspligten indtræffer, på betingelse af, at forbindelsen mellem afgiftens opkrævning og den faktiske præstation af indskuddet til det modtagende selskab fastholdes. Hvis det faktiske indskud på tidspunktet for registreringen af denne retsakt endnu ikke er blevet foretaget, og hvis det ikke er sikkert, at dette indskud vil blive foretaget, kan den omhandlede medlemsstat ikke kræve betaling af kapitaltilførselsafgift, medmindre indskuddet har en vis sikker karakter. Effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning, som begrænser bevisførelsen ved skattedomstolene vedrørende fraværet af et faktisk kapitalindskud ved en af et selskab vedtaget kapitalforhøjelse til fremlæggelse af en endelig dom, som fastslår registreringens ugyldighed eller annullation, således at kapitaltilførselsafgiften under alle omstændigheder skal betales, og at tilbagebetaling deraf kun kan ske ved fremlæggelse af en sådan dom.
 2)
 Direktiv 69/335, som ændret ved direktiv 85/303, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for, at en medlemsstat holder den offentligt bemyndigede person, som har udfærdiget eller antaget retsakten om kapitalforhøjelse, solidarisk ansvarlig, på betingelse af, at den offentligt bemyndigede person har ret til regres mod det selskab, som kapitalforhøjelsen angår.
 (1) EUT C 82 af 4.4.2009.


text:
18.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/19
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 11. marts 2013 — North Drilling mod Rådet
 (Sag T-552/12 R)
 (Særlige rettergangsformer - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran - indefrysning af midler og af økonomiske ressourcer - begæring om foreløbige forholdsregler - ingen uopsættelighed - interesseafvejning)
 2013/C 141/33
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: North Drilling Co. (Teheran, Iran) (ved advokaterne J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea og J. Iriarte Ángel)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og A. De Elera, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om udsættelse af gennemførelsen, dels af Rådets afgørelse 2012/635/FUSP af 15. oktober 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 282, s. 58), for så vidt som sagsøgerens navn er opført på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT L 195, s. 39), dels af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2012 af 15. oktober 2012 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 282, s. 16), for så vidt som denne forordning vedrører sagsøgeren.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
23.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/26
 Sag anlagt den 12. januar 2015 — ZZ m.fl. mod Kommissionen
 (Sag F-4/15)
 (2015/C 096/33)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved advokaterne C. Bernard-Glanz, N. Flandin og S. Rodrigues)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Kommissionens afgørelser om på sagsøgernes løn og pension at anvende de tilpasninger, der er fastsat i forordning nr. 422/2014 og forordning nr. 423/2014 for henholdsvis 2011 og 2012, og påstand om erstatning for det lidte økonomiske tab.
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af de anfægtede afgørelser og, om fornødent, af afgørelserne om afslag på klagerne.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerne lønefterbetalinger, som svarer til en tilpasning på 1,7 % af deres løn og pension i 2011 og 2012, som erstatning for det økonomiske tab, med tillæg af morarenter beregnet på grundlag af den af Den europæiske Centralbank fastsatte rentesats, forhøjet med 2 procentpoint, fra den dato, hvor der afsiges dom i sagen.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
14.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/50
 Sag anlagt den 21. februar 2007 — ratiopharm mod KHIM (BioGeneriX)
 (Sag T-48/07)
 (2007/C 82/105)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: ratiopharm GmbH (Ulm, Tyskland) (ved Rechtsanwalt S. Völker)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 20. december 2006 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1048/2004-4) vedrørende EF-varemærkeansøgning nr. 002603124 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »BioGeneriX «for varer i klasse 1 og 5 (ansøgning nr. 2 603 124).
 Undersøgerens afgørelse: Delvist afslag på ansøgningen.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da det ansøgte varemærke har det påkrævede minimum af fornødent særpræg, og da der ikke er knyttet et friholdelsesbehov til varemærket.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
21.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 170/40
 Sag anlagt den 4. juni 2007 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-204/07)
 (2007/C 170/77)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello stato Paolo Gentili)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af skrivelsen af 26. marts 2007, reference 03059, fra Kommissionen, Generaldirektoratet for Regionalpolitik — programmer og projekter i Cypern, Grækenland, Ungarn, Italien, Malta og Nederlandene med henblik på POR Sardegna 2000-2006 (nr. CCI 1999 IT 16 1PO 010) — vedrørende betalinger fra Kommissionen, som adskiller sig fra det ansøgte beløb.
 —
 Annullation af skrivelsen af 14. maj 2007, reference 04718, fra Kommissionen, Generaldirektoratet for Regionalpolitik — programmer og projekter i Cypern, Grækenland, Ungarn, Italien, Malta og Nederlandene med henblik på POR Sardegna 2000-2006 (nr. CCI 1999 IT 16 1PO 010) — vedrørende betalinger fra Kommissionen, som adskiller sig fra det ansøgte beløb.
 —
 Alle retsakter, der er lagt til grund herfor eller er forbundet hermed, annulleres. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er enslydende med dem, der er gjort gældende i sag T-345/04, Den Italienske Republik mod Kommissionen (1).
 (1) EFT C 262 af 23.10.2004, s. 55.


text:
C 156/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29.6.2002
 Appel iværksat den 3. maj 2002 af Willy Rothley og tilrettelæggelse af Parlamentets arbejde og har dermed
 70 andre medlemmer af Europa-Parlamentet til prøvelse direkte virkninger for Parlamentets medlemmer. Der er
 af dom afsagt den 26. februar 2002 af De Europæiske således også efter Rettens opfattelse i den appellerede
 Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag dom tale om en retsakt, der kan være genstand for et
 T-17/00, Willy Rothley og 70 andre medlemmer af Euro- søgsmål efter artikel 230, stk. 1, EF. Disse virkninger er
 pa-Parlamentet mod Europa-Parlamentet, støttet af Rådet tilstrækkeligt grundlag for, at sagen kan antages til
 for Den Europæiske Union, Kommissionen for De Euro- realitetsbehandling, uden at det i et sådant tilfælde er
 pæiske Fællesskaber, Kongeriget Nederlandene og Den afgørende, om appellanterne er individuelt berørt.
 Franske Republik
 Subsidiært: Appellanterne er i modsætning til Rettens
 (Sag C-167/02 P) opfattelse individuelt berørt, allerede fordi de udgør en
 lukket personkreds, hvis antal og identitet er kendt og
 står fast.
 (2002/C 156/18)
 Det er også med urette, at Retten har antaget, at
 den retspraksis, hvorefter annullationssøgsmål mod en
 generel retsakt kan antages til realitetsbehandling, når
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. maj retsaktens ophavsmand ifølge en højere retsregel var
 2002 iværksat appel af Willy Rothley og 70 andre medlemmer forpligtet til at tage sagsøgerens særlige situation i
 af Europa-Parlamentet til prøvelse af dom afsagt den 26. fe- betragtning, ikke kan anvendes på det foreliggende tilfæl-
 bruar 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans de. OLAF’s undersøgelsesbeføjelser samt de forpligtelser
 (Femte Afdeling) i sag T-17/00, Willy Rothley og 70 andre til at give oplysninger, tåle og samarbejde, som pålægges
 medlemmer af Europa-Parlamentet mod Europa-Parlamentet, Parlamentets medlemmer, deres medarbejdere samt dets
 støttet af Rådet for Den Europæiske Union, Kommissionen for personale, gør et væsentligt indgreb i retten til uafhængig
 De Europæiske Fællesskaber, Kongeriget Nederlandene og Den og fri udøvelse af mandatet. OLAF’s indgreb og handlebe-
 Franske Republik, ved Rechtsanwalt Prof. Dr. Hans-Jürgen føjelser er i deres helhed i strid med eller en omgåelse af
 Rabe, Sozietät Nörr Stiefenhofer Lutz, Charlottenstraße 57, den i artikel 10 i protokollen om privilegier og immunite-
 D-10117 Berlin. ter fastsatte beskyttelse af Parlamentets immunitet. Des-
 uden er den anfægtede afgørelse og OLAF’s heraf afledte
 beføjelser til at foretage undersøgelser i Parlamentet et
 væsentligt indgreb i undersøgelsesudvalgenes undersøgel-
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande: sesret og dermed deres medlemmers, navnlig appellanter-
 nes rettigheder.
 1. Dommen, afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans (Femte Afdeling) den 26. februar 2002 (1),
 ophæves. — Tilsidesættelse af princippet om en effektiv retsbeskyttel-
 se: Retten har undladt at efterprøve, om dens fortolkning
 2. Europa-Parlamentets afgørelse af 18. november 1994 af artikel 230, stk. 4, EF, sikrer appellanternes effektive
 om ændringer af forretningsordenen som følge af den retsbeskyttelse, eller om en fortolkning, som sikrer appel-
 interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 vedrørende lanterne tilstrækkelig retsbeskyttelse mod den anfægtede
 interne undersøgelser, som foretages af Det Europæiske afgørelse, er nødvendig, navnlig under hensyn til kriteriet
 Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (2) annulleres, for om at være individuelt berørt.
 så vidt den angår Europa-Parlamentets medlemmer,
 subsidiært,
 sagen hjemvises til Retten i Første Instans til afgørelse.
 3. Europa-Parlamentet (indstævnte) tilpligtes at betale sagens
 omkostninger. (1) Endnu ikke offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
 (2) EFT 1999 L 202, s. 1.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 — Tilsidesættelse af artikel 230, stk. 4, EF: Det fastslås med
 urette i den appellerede dom, at appellanterne ikke ud fra
 noget efter Domstolens praksis tænkeligt synspunkt er
 individuelt berørt af den anfægtede retsakt. Parlamentets
 anfægtede afgørelse går efter sin genstand og i sine
 virkninger ud over rammerne for den rent interne


text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/13
 Appel iværksat den 26. september 2012 af Luigi Marcuccio til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 3. juli 2012 i sag T-27/12, Marcuccio mod Domstolen
 (Sag C-433/12 P)
 2012/C 355/22
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Luigi Marcuccio (ved advokat G. Cipressa)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Domstol
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens kendelse af 3. juli 2012 i sag T-27/12 annulleres fuldt ud og uden undtagelser.
 —
 Principalt: Domstolen tilpligtes at refundere appellanten de sagsomkostninger, som han har afholdt i førsteinstans og i appelsagen, og han gives fuldt ud og uden indtagelser medhold i de påstande, som han nedlagde i stævningen i første instans.
 —
 Subsidiært: Sagen hjemvises til fornyet behandling af Retten.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Den appellerede kendelse er åbenbart fejlagtig, da den fuldstændig savner begrundelse, er irrationel, ulogisk, og de faktiske omstændigheder er forvanskede. Retten begik en fejl, da den kvalificerede nogle breve, som appellanten havde sendt til generaladvokaten ved Domstolen, som en anmodning om fornyet prøvelse i medfør af artikel 256, stk. 2, TEUF.


text:
C 281/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.10.1999
 — Tilsidesættelse af artikel 14 i direktiv 94/62/EF: De eksiste- mod 1) Skills Motor Coaches Ltd, 2) B.J. Farmer, 3) C.J. Burley
 rende håndteringsplaner indeholder ikke et særligt kapitel og 4) B. Denman forelagt De Europæiske Fælleskabers Domstol
 om emballageaffald. en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Skal artikel 15, stk. 2 og stk. 3, i Rådets forordning
 ( 1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39. nr. 3821/85 (1), hvorefter føreren skal registrere »alle andre
 ( 2) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32. arbejdsperioder« og »afbrydelser i arbejdet og de daglige
 ( 3) EFT L 377 af 31.12.1991, s. 20. hvileperioder« på køretøjets diagramark, fortolkes således, at
 ( 4) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.
 udtrykkene omfatter
 (i) tidsrum, der anvendes til befordring med henblik på at
 overtage et køretøj, der er omfattet af kravet om installation
 og anvendelse af et kontrolapparat, som beskrevet under
 A, dvs. henholdsvis
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- a) tidsrum, der anvendes på transport ifølge arbejdsgive-
 se afsagt den 30. juni 1999 af Nottingham Magistrates’ rens anvisninger, og
 Court (Det Forenede Kongerige) i sagen Vehicle Inspecto-
 rate mod 1) Skills Motor Coaches Ltd, 2) B.J. Farmer, 3) b) tidsrum (der indgår som en del af den daglige eller
 C.J. Burley og 4) B. Denman ugentlige hvileperiode efter den seneste arbejdsperio-
 de), som den ansatte anvender på transport på et
 tidspunkt op på en måde, som han selv vælger
 (Sag C-297/99)
 (ii) tidsrum, hvori der køres eller udføres anden tjeneste, der
 (1999/C 281/23) er undtaget fra kravet om installation og anvendelse af
 kontrolapparat, som beskrevet under B?
 Ved kendelse afsagt den 30. Juni 1999, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 6. August 1999, har Nottingham Magistrates’ (1) Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20.12.1985 om kontrol-
 Court (Det Forenede Kongerige) i sagen Vehicle Inspectorate apparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8).


text:
29.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/36
 Rettens kendelse af 30. april 2015 — EEB mod Kommissionen
 (Sag T-250/14) (1)
 ((Annullationssøgsmål - aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - korrespondance mellem Kommissionen og to medlemsstater vedrørende gennemførelsen af en national overgangsplan på grundlag af direktiv 2010/75/EU - stiltiende afslag på aktindsigt - ufornødent at træffe afgørelse - nye påstande - afvisning))
 (2015/C 213/60)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: European Environmental Bureau (EEB) (Bruxelles, Belgien) (ved solicitor C. Stothers og advokaterne M. Van Kerckhove og C. Simphal)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Baquero Cruz og F. Clotuche Duvieusart som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens stiltiende afgørelse af 13. februar 2014 om afslag på aktindsigt i dokumenter, der hidrører fra Republikken Bulgarien og Den Tjekkiske Republik
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende de af European Environmental Bureau (EEB) nedlagte påstande om annullation af Kommissionens stiltiende afgørelse af 13. februar 2014 om afslag på aktindsigt i dokumenter, der hidrører fra Republikken Bulgarien og Den Tjekkiske Republik.
 2)
 De af EEB nedlagte påstande om erstatning må afvises og kan åbenlyst ikke antages til realitetsbehandling.
 3)
 Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af EEB afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 194 af 24.6.2014.


text:
C 213/12 DA Den Europæiske Unions Tidende 6.9.2003
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: side til hinder for, at et sportsforbund på en professionel
 fodboldspiller af russisk nationalitet, der har indgået en lovlig
 1. Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine kontrakt med en spansk fodboldklub, anvender en regel,
 forpligtelser i henhold til artikel 12 EF ved at stille hvorefter klubberne i kampe på nationalt plan kun kan
 betingelse om gensidighed som forudsætning for udste- anvende et begrænset antal spillere fra tredjelande, som ikke er
 delse af permanent opholdstilladelse til de statsborgere, omfattet af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde?
 der er omhandlet i artikel 1, litra a, litra c, litra f, litra h,
 litra i, og litra j, i dekret nr. 94-221 af 11. marts 1994
 om vilkår for adgang til og ophold i Frankrig for
 statsborgere fra De Europæiske Fællesskaber, som er
 omfattet af den frie bevægelighed for personer.
 2. Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 10. april 2003 af Högsta domstolen i sagen
 Lars Erik Staffan Lindberg mod Riksåklagaren
 De franske bestemmelser vedrørende betingelser for udstedelse
 af permanente opholdstilladelser til statsborgere i medlemssta-
 terne og til medlemmer af disses familier gør udstedelse af (Sag C-267/03)
 disse tilladelser afhængig af en betingelse om gensidighed,
 nemlig at den pågældende er statsborger i en medlemsstat,
 som udsteder permanent opholdstilladelse til franske statsbor-
 (2003/C 213/21)
 gere, der har udnyttet deres ret til fri bevægelighed. En sådan
 betingelse er åbenbart i strid med artikel 12 EF, læst i
 sammenhæng med artikel 17 EF og artikel 18 EF, stk. 1,
 artikel 39 EF og artikel 43 EF.
 Ved kendelse afsagt den 10. april 2003, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 18. juni 2003, har Högsta domstolen i sagen
 Lars Erik Staffan Lindberg mod Riksåklagaren forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi-
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål om fortolkningen af
 Rådets direktiv 83/189/EØF (1) (ændret ved direktiv 88/182/
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- EØF (2) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/10/
 se afsagt den 9. maj 2003 af Audiencia Nacional, Sala de EF (3)) med hensyn til de ændringer af lotterilagen, der trådte i
 lo Contencioso-Administrativo, Sección Tercera, i sagen kraft den 1. januar 1997:
 Igor Simutenkov mod Ministero de Educación y Cultura
 og Real Federación Española de Futbol
 1. Kan indførelse i national lovgivning af et forbud mod
 anvendelse af et produkt udgøre en teknisk forskrift, der
 (Sag C-265/03) skal anmeldes i henhold til direktivet?
 (2003/C 213/20)
 2. Kan indførelse i national lovgivning af et forbud mod en
 tjenesteydelse, som påvirker anvendelsen af produktet,
 udgøre en teknisk forskrift, der skal anmeldes i henhold
 til direktivet?
 Ved kendelse afsagt den 9. maj 2003, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 17. juni 2003, har Audiencia Nacional, Sala
 de lo Contencioso-Administrativo, Sección Tercera, i sagen 3. Kan en omdefinering i national lovgivning af en tjeneste-
 Igor Simutenkov mod Ministero de Educación y Cultura og ydelse, der har forbindelse med konstruktionen af et
 Real Federación Española de Futbol forelagt De Europæiske produkt, udgøre en teknisk forskrift, der skal anmeldes i
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse henhold til direktivet, hvis den nye definition påvirker
 af følgende spørgsmål: anvendelsen af produktet?
 Er artikel 23 i partnerskabs- og samarbejdsaftalen, undertegnet 4. Hvilken betydning for anmeldelsespligten i medfør af
 i Korfu den 24. juni 1994, om oprettelse af et partnerskab direktivet har omstændigheder, såsom overgang i national
 mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater lovgivning fra krav om tilladelse til forbud, produktets/
 på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden tjenesteydelsens større eller mindre værdi, størrelsen


text:
22.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 22. august 2008 — Car Trim GmbH mod KeySafety Systems SRL
 (Sag C-381/08)
 (2008/C 301/29)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Car Trim GmbH
 Sagsøgt: KeySafety Systems SRL
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 5, nr. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1) fortolkes således, at aftaler om levering af varer, som først skal fremstilles eller frembringes, skal klassificeres som salg af varer (første led) og ikke som levering af tjenesteydelser (andet led), uanset at ordregiver har opstillet særlige krav vedrørende fremskaffelse, forarbejdning og levering af de genstande, der skal fremstilles, herunder garanti for fremstillingskvaliteten, leveringspålidelighed og den gnidningsløse administrative gennemførelse af ordren? Hvilke kriterier er relevante for sondringen?
 1)
 Hvis der antages at foreligge et salg af varer: Inden for rammerne af forsendelseskøb bestemmes det sted, hvor de solgte varer i henhold til aftalen er blevet leveret eller skulle have været leveret, da af stedet for den fysiske overdragelse til køber eller af stedet, hvor varen overdrages til den første speditør til levering hos køber?
 (1) EFT L 12, s. 1.


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/45
 Sag anlagt den 20. marts 2013 — Ben Ali mod Rådet
 (Sag T-166/13)
 2013/C 156/84
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Frankrig) (ved advokat A. de Saint Remy)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Der træffes en foranstaltning med henblik på sagens tilrettelæggelse i medfør af artikel 64 i Rettens procesreglement for at formå Kommissionen til at offentliggøre »alle dokumenter vedrørende vedtagelsen« af den anfægtede forordning.
 —
 Afgørelse 2012/50/FUSP af 27. januar 2012 om forlængelse af virkningerne af afgørelse 2011/72/FUSP af 31. januar 2011 og af gennemførelsesafgørelse 2011/79/FUSP af 4. februar 2011, hvorefter der er indført en række restriktive foranstaltninger til skade for Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali i form af indefrysning af samtlige dennes pengemidler, aktiver og andre økonomiske ressourcer, annulleres.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsøgeren et samlet beløb på 50 000 EUR i erstatning for ethvert tab, han måtte have lidt.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 10 500 EUR for de udgifter til juridisk bistand, han afholder i forbindelse med det foreliggende søgsmål, og til at dække de udgifter til juridisk bistand, der kan kræves erstattet i henhold til procesreglementets artikel 91.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren påberåbt sig syv anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er påberåbt i sag T-301/11, Ben Ali mod Rådet (1).
 (1) EUT 2011 C 226, s. 29.


text:
7.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 139/20
 Sag anlagt den 24. januar 2011 — AECOPS mod Kommissionen
 (Sag T-52/11)
 2011/C 139/38
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: AECOPS — Associação de Empresas de Construção, Obras Públicas e Serviços (Lissabon, Portugal) (ved advokaterne J. da Cruz Vilaça og L. Pinto Monteiro)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse af 27. oktober 2010 vedrørende sag 89 0979 P3 om nedsættelse til 426 070 PTE af den støtte, der var blevet godkendt ved Kommissionens afgørelse K(89) 0570 af 22. marts 1989, og om krav om tilbagebetaling af et beløb på 14 430,02 EUR, annulleres i henhold til 263 TEUF.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort to søgsmålsgrunde gældende.
 1)
 Den første søgsmålsgrund, der er baseret på en overskridelse af en rimelig frist for vedtagelse af afgørelsen, omhandler følgende:
 —
 Forældelse: Sagsøgeren anfører, at da den anfægtede afgørelse blev vedtaget, var forældelsesfristen på fire år i artikel 3 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser allerede udløbet. Selv hvis der forelå en eventuel afbrydelse af forældelsesfristen, er den frist, der er dobbelt så lang som forældelsesfristen, ligeledes udløbet, uden at der er blevet vedtaget nogen afgørelse som omhandlet i denne forordnings artikel 3, stk. 1, fjerde afsnit. Eftersom der foreligger forældelse af den omhandlede ret, bør den anfægtede afgørelse anses for at være ulovlig og ugennemførlig.
 —
 Tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet: Sagsøgeren gør gældende, at det forhold, at Kommissionen har ladet mere ende tyve år gå fra det tidspunkt, hvor de påståede uregelmæssigheder fandt sted, og datoen for vedtagelsen af den endelige afgørelse, medfører en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet. Dette grundlæggende princip i Den Europæiske Unions retssystem fastsætter, at enhver person har ret til, at Unionens institutioner behandler sagerne inden for en rimelig frist.
 —
 Tilsidesættelse af retten til forsvar: Sagsøgeren gør gældende, at retten til forsvar er blevet tilsidesat, henset til at forløbet på mere end tyve år mellem det tidspunkt, hvor de påståede uregelmæssigheder fandt sted, og vedtagelsen af den endelige afgørelse har berøvet sagsøgeren mulighed for at afgive bemærkninger rettidigt, dvs. da denne endnu var i besiddelse af dokumenter, der kunne godtgøre de udgifter, der af Kommissionen ikke anses for støtteberettigede.
 2)
 Den anden søgsmålsgrund er baseret på en tilsidesættelse af begrundelsespligten: Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse ikke opfylder kravene til begrundelse i henhold til artikel 296 TEUF. Årsagen til nedsættelsen af den finansielle støtte tildelt af Den Europæiske Socialfond fremgår end ikke summarisk af den anfægtede afgørelse. Heller ikke skrivelsen fra Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu, hvori sagsøgeren meddeles afgørelsen, oplyser i forståelig form begrundelsen for nedsættelsen af støtten, eller hvilke udgifter der er støtteberettigede, og hvilke der ikke er. Det er sagsøgerens opfattelse, at den manglende begrundelse bør medføre, at Retten annullerer den anfægtede afgørelse.


text:
18.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 136/41
 Sag anlagt den 26. februar 2016 — Opko Ireland Global Holdings mod EUIPO — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
 (Sag T-88/16)
 (2016/C 136/57)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublin, Irland) (ved barrister S. Malynicz og solicitors A. Smith og D. Meale)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jerusalem, Israel)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Opko Ireland Global Holdings Ltd
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »ALPHAREN« — registreringsansøgning nr. 4 320 297
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 16. december 2015 af Femte Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2387/2014-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sine egne omkostninger og at bære sagsøgerens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 1d, stk. 2, i forordning nr. 216/96, idet to medlemmer af det kammer, der vedtog den originale appelkammerafgørelse fra 2014 (og appelkammerafgørelsen fra juni 2015) også var medlemmer af det kammer, der vedtog den anfægtede afgørelse.
 —
 Tilsidesættelse af gennemførelsesforordningens artikel 50, idet nye beviser, der ikke forelå for EUIPO ved den første behandling af indsigelsen, blev lagt til grund.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, idet bevisbyrden for i forbindelse med indsigelsen at bevise ligheden mellem de omhandlede varer ikke blev pålagt indsigeren.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret begik en fejl i forbindelse med fastlæggelsen af den relevante kundekreds og i forbindelse med den samlede bedømmelse af risikoen for forveksling.


text:
5.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/6
 Appel iværksat den 25. september 2016 af Roland SE til prøvelse af dom afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 16. juli 2015 i sag T-631/14, Roland SE mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret
 (Sag C-515/15 P)
 (2016/C 326/10)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Roland SE (ved Rechtsanwältin C. Onken)
 De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Christian Louboutin
 Domstolen (Niende Afdeling) har ved kendelse af 14. april 2016 forkastet appellen.


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/10
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 22. april 2010 — Vera Mattner mod Finanzamt Velbert (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf — Tyskland)
 (Sag C-510/08) (1)
 (Frie kapitalbevægelser - artikel 56 EF og 58 EF - gaveafgift - bebygget grund - ret til fradrag i beskatningsgrundlaget - forskelsbehandling mellem bosiddende og ikke-bosiddende)
 (2010/C 161/12)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Düsseldorf
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Vera Mattner
 Sagsøgt: Finanzamt Velbert
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht Düsseldorf — fortolkning af artikel 39 EF og 43 EF samt artikel 56 EF, sammenholdt med artikel 58 EF — national lovgivning om gaveafgift af grunde, hvorefter den skattefrie del af grundens værdi fastsættes til 1 100 EUR, hvis gavegiver og modtager har bopæl i en anden medlemsstat, men til 205 000 EUR, hvis enten gavegiver eller modtager har bopæl på det nationale område
 Konklusion
 Artikel 56 EF, sammenholdt med artikel 58 EF, skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der for beregningen af gaveafgiften fastsætter, at fradraget i beskatningsgrundlaget i tilfælde af, at en fast ejendom beliggende i denne stat gives som gave, er mindre, når gavegiver og modtager var bosiddende i en anden medlemsstat, da gaven blev ydet, end det fradrag, der ville være blevet anvendt, såfremt mindst en af dem havde været bosiddende i den førstnævnte medlemsstat, da gaven blev ydet.
 (1) EUT C 44 af 21.2.2009.


text:
23.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/27
 Sag anlagt den 30. januar 2015 — ZZ m.fl. mod Kommissionen
 (Sag F-16/15)
 (2015/C 096/35)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved advokaterne T. Bontinck og A. Guillerme)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelserne om ændring af sagsøgernes standardstillingsbeskrivelse i sysper 2 applikationen og om ikke at opføre sagsøgerne på listen over de tjenestemænd, som forslås forfremmet til lønklasse AST 10 i forbindelse med forfremmelsesåret 2014.
 Sagsøgernes påstande
 Principalt:
 —
 Det fastslås, at vedtægtens artikel 45 og bilag I til vedtægten, samt de hertil knyttede overgangsforanstaltninger, er ulovlige.
 —
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 14. april 2014 om at ændre sagsøgernes forfremmelsessagsakter i »Sysper 2« systemet med henblik på at blokere enhver mulighed for deres vedkommende, annulleres.
 —
 Ansættelsesmyndighedens efterfølgende afgørelse, meddelt den 24. juni 2014, om ikke at opføre sagsøgerne på listen over de tjenestemænd, som forslås forfremmet til lønklasse AST 10 i forbindelse med forfremmelsesåret 2014, jf. vedtægtens artikel 45, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Subsidiært:
 —
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 14. april 2014 om at ændre sagsøgernes forfremmelsessagsakter i »Sysper 2« systemet med henblik på at blokere enhver mulighed for deres vedkommende, annulleres.
 —
 Ansættelsesmyndighedens efterfølgende afgørelse, meddelt den 24. juni 2014, om ikke at opføre sagsøgerne på listen over de tjenestemænd, som forslås forfremmet til lønklasse AST 10 i forbindelse med forfremmelsesåret 2014, jf. vedtægtens artikel 45, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
4.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/27
 Rettens dom af 26. februar 2016 — provima Warenhandels mod KHIM — Renfro (HOT SOX)
 (Sag T-543/14) (1)
 ((EF-varemærker - ugyldighedssag - internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret - ordmærket HOT SOX - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2016/C 118/30)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: provima Warenhandels GmbH (Bielefeld, Tyskland) (ved advokaterne H. Prange og J.P. Croll)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (M. Rajh, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Renfro Corp. (Mount Airy, De Forenede Stater) (ved advokaterne C. Schenk, M. Best, U. Pfleghar og S. Schäffner)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 13. maj 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1859/2013-2) vedrørende en ugyldighedssag mellem provima Warenhandels GmbH og Renfro Corp.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 provima Warenhandels GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 339 af 29.9.2014.


text:
25.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/7
 Sag anlagt den 29. juli 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-329/04)
 (2004/C 239/13)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. juli 2004 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Denis Martin, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og dommer ved Arbeitsgericht Horstpeter Kreppel, der er udstationeret som national ekspert ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige lov- og forvaltningsforskrifter for at efterkomme direktivet eller ikke har underrettet Kommissionen herom.
 2.
 Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelsen af direktiv 2000/43/EF udløb den 19. juli 2003.
 (1) EFT L 180, s. 22.


text:
12.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/38
 Sag anlagt den 25. oktober 2012 — Tridium mod KHIM — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)
 (Sag T-467/12)
 2013/C 9/70
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Tridium, Inc. (Richmond, De Forenede Stater) (ved advokat M. Nentwig)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: q-bus Mediatektur GmbH (Berlin, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 2. august 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1943/2011-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Tridium, Inc.
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SEDONA FRAMEWORK« for varer i klasse 9 — EF-varemærkeansøgning nr. 9067372
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: q-bus Mediatektur GmbH
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den internationale varemærkeregistrering nr. 934023 af figurmærket »~sedna« for varer i klasse 9
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge i det hele
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk.1, litra b), i Rådets forordning nr. 200/2009.


text:
14.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/49
 Sag anlagt den 16. februar 2007 — Kaučuk mod Kommissionen
 (Sag T-44/07)
 (2007/C 82/102)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kaučuk a.s. (Kralupy nad Vltavou, Den Tjekkiske Republik) (ved solicitors M. Powell og K. Kuik)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Artikel 1-3 i den anfægtede beslutning annulleres i det hele eller delvis for så vidt som de er rettet til sagsøgeren.
 —
 Subsidiært annulleres artikel 2 i den anfægtede beslutning for så vidt som den pålægger Kaučuk en bøde på 17,55 mio. EUR, og der fastsættes en væsentlig lavere bøde.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K (2006) 5700 endelig udg. af 29. november 2006, i sag COMP/F/38.638 — Butadien-gummi og emulsion styrenbutadien-gummi, hvorved Kommissionen fandt, at sagsøgeren sammen med andre virksomheder havde overtrådt artikel 81 EF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ved at indgå aftaler om prismålsætninger for produkter, fordele kunder ved hjælp af ikke-angrebsaftaler samt udveksle handelsmæssige oplysninger, om priser, konkurrenter og kunder.
 Sagsøgeren har til støtte for dens påstande gjort gældende, at Kommissionen har:
 —
 Begået en retlig fejl ved at henregne adfærden udvist af sagsøgerens samarbejdspartner Tavorex, en uafhængig juridisk enhed, til sagsøgeren.
 —
 Begået en fejl ved ikke på tilstrækkelig måde at godtgøre, at Tavorex var involveret i en enkelt, vedvarende overtrædelse fra november 1999 til november 2002.
 —
 Begået en åbenbar vurderingsfejl ved at antage, at de samme faktiske omstændigheder var tilstrækkelige til at bevise, at Tavorex var involveret, men utilstrækkelige til at bevise, at en anden producent var involveret.
 —
 Begået en retlig fejl ved at anvende EF's konkurrencelovgivning over for sagsøgeren og Tavorex uden at påvise en tilstrækkelig klar forbindelse mellem sagsøgeren/Tavorex, den pågældende aktivitet og Fællesskabernes område, hvilket er i strid med retspraksis vedrørende eksterritorial anvendelse af EF's konkurrencelovgivning.
 —
 Begået en åbenbar retlig fejl og foretaget en åbenbar urigtig vurdering ved at lægge til grund, at sagsøgeren gennem Tavorex begik en overtrædelse vedrørende butadien-gummi, et produkt som sagsøgeren hverken fremstiller eller sælger.
 —
 Med henblik på fastsættelsen af bøden har undladt at bevise, hvorvidt sagsøgeren gennem Tavorex begik overtrædelsen forsætligt eller uagtsomt.
 —
 Begået en åbenbar retlig fejl og foretaget en åbenbar urigtig vurdering ved ikke at anvende dens retningslinjer for bøder.


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/4
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 2. marts 2010 — Aydin Salahadin Abdulla (sag C-175/08), Kamil Hasan (sag C-176/08), Ahmed Adem og Hamrin Mosa Rashi (sag C-178/08) og Dler Jamal (sag C-179/08) mod Bundesrepublik Deutschland (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht (Tyskland))
 (Forenede sager C-175/08, C-176/08, C-178/08 og C-179/08) (1)
 (Direktiv 2004/83/EF - minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus - status som »flygtning« - artikel 2, litra c) - ophør af flygtningestatus - artikel 11 - ændring af omstændighederne - artikel 11, stk. 1, litra e) - flygtning - ikke velbegrundet frygt for forfølgelse - vurdering - artikel 11, stk. 2 - tilbagekaldelse af flygtningestatus - bevis - artikel 14, stk. 2)
 2010/C 113/06
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesverwaltungsgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Aydin Salahadin Abdulla (sag C-175/08), Kamil Hasan (sag C-176/08), Ahmed Adem og Hamrin Mosa Rashi (sag C-178/08) og Dler Jamal (sag C-179/08)
 Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland
 Sagens genstand
 Anmodninger om præjudiciel afgørelse — Bundesverwaltungsgericht — fortolkning af artikel 11, stk. 1, litra e), i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (EUT L 304, s. 12) — en national myndigheds afgørelser om at inddrage de berørte parters flygtningestatus alene på grundlag af, at deres frygt for forfølgelse er ophørt, og uden en undersøgelse af, om yderligere betingelser vedrørende den politiske situation i oprindelseslandet er opfyldt — irakiske statsborgere, som har fået inddraget deres flygtningestatus efter Saddam Husseins regimes fald
 Konklusion
 1)
 Artikel 11, stk. 1, litra e), i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse skal fortolkes således, at:
 —
 en person mister sin flygtningestatus, når en ændring af omstændighederne af væsentlig og ikke blot midlertidig karakter, der er indtrådt i det omhandlede tredjeland, har medført, at de omstændigheder, der begrundede frygten for forfølgelse af en af de i artikel 2, litra c), i direktiv 2004/83 nævnte årsager, og ifølge hvilke den pågældende er blevet anerkendt som flygtning, ikke længere består, og den pågældende heller ikke af andre grunde må frygte »forfølgelse« som omhandlet i artikel 2, litra c), i direktiv 2004/83
 —
 ved bedømmelsen af ændringen af omstændighederne skal medlemsstatens kompetente myndigheder ved en vurdering af flygtningens individuelle situation sikre sig, at den eller de aktør(er), der yder beskyttelse, og som er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i direktiv 2004/83, har taget rimelige skridt til at forhindre forfølgelse, at de bl.a. anvender et effektivt retssystem til afsløring, retsforfølgning og sanktionering af handlinger, der udgør forfølgelse, og at den pågældende statsborger har adgang til en sådan beskyttelse, såfremt hans flygtningestatus ophører
 —
 de aktører, der yder beskyttelse, og som er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), i direktiv 2004/83, kan omfatte internationale organisationer, der kontroller staten eller en væsentlig del af dens område, herunder ved tilstedeværelse af en multinational styrke på dette område.
 2)
 I en situation, hvor de omstændigheder, som har ført til tildeling af flygtningestatus, ikke længere består, og hvor medlemsstatens kompetente myndigheder undersøger, om der foreligger andre omstændigheder, som kan begrunde den pågældendes frygt for at blive forfulgt enten af samme årsag som den oprindelige eller af andre af de i artikel 2, litra c), i direktiv 2004/83 nævnte årsager, skal der anvendes det samme sandsynlighedskriterium ved vurderingen af risikoen som følge af disse andre omstændigheder som det, der blev anvendt, da flygtningestatus blev tildelt.
 3)
 Artikel 4, stk. 4, i direktiv 2004/83 kan, for så vidt som den indeholder angivelser vedrørende bevisværdien af tidligere forfølgelse eller trusler om forfølgelse, finde anvendelse, når de kompetente myndigheder påtænker at ophæve en persons flygtningestatus i henhold til artikel 11, stk. 1, litra e), i direktiv 2004/83, og for så vidt som den pågældende til støtte for en fortsat velbegrundet frygt for forfølgelse påberåber sig andre omstændigheder end dem, ifølge hvilke han blev anerkendt som flygtning. Imidlertid er dette normalt kun tilfældet, når årsagen til forfølgelse er en anden end den, der blev lagt til grund, da flygtningestatus blev tildelt, og når der foreligger tidligere forfølgelse eller trusler herom, som frembyder en sammenhæng med den årsag til forfølgelse, der efterprøves på dette trin.
 (1) EUT C 197 af 2.8.2008 og EUT C 180 af 1.8.2009.


text:
25.6.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/27
 Sag anlagt den 18. april 2005 af Dimitra Lantzoni mod De Europæiske Fællesskabers Domstol
 (Sag T-156/05)
 (2005/C 155/52)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 18. april 2005 anlagt sag mod De Europæiske Fællesskabers Domstol af Dimitra Lantzoni, Luxembourg, ved avocat Michèle Bouché.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Annullation af Klageudvalgets afgørelse af 8. marts 2005, for så vidt angår den del heraf, der indeholder afslag på sagsøgerens klager af 22. september 2004 over henholdsvis den fordeling af forfremmelsespoints, sagsøgeren var genstand for vedrørende 2002, og hendes manglende forfremmelse i forfremmelsesåret 2003.
 2.
 Domstolen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren, som er tjenestemand ved Domstolen, fik i november 2003 meddelelse om, at hun ikke var blevet tildelt nogen forfremmelsespoints. Hun anfægtede denne afgørelse med den begrundelse, at hendes bedømmelse endnu ikke er endelig på tidspunktet for tildelingen af forfremmelsespoints. Sagsøgerens overordnede gennemgik efter hendes indsigelser samt efter, at appelbedømmeren havde forbedret hendes bedømmelse, på ny hendes sag med henblik på den endelige bedømmelse af hende, men besluttede endnu en gang ikke at tildele hende forfremmelsespoints for 2002. Sagsøgeren har med søgsmålet anfægtet sidstnævnte afgørelse samt afgørelsen om ikke at forfremme hende i forfremmelsesåret 2003.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført, at der er anlagt et åbenbart urigtigt skøn, idet der angiveligt ikke er nogen sammenhæng mellem afgørelsen om ikke at tildele hende forfremmelsespoints og de vurderinger og den bedømmelse, der er indeholdt i hendes bedømmelsesrapport. Sagsøgeren har ligeledes anført, at Domstolen ikke har sammenlignet hendes fortjenester med samtlige tjenestemænd ved institutionen, der var forfremmelsesværdige i forbindelse med samme forfremmelse, men udelukkende med de øvrige tjenestemænd i hendes afdeling, hvilket er i strid med såvel vedtægtens artikel 45 som punkt 8 i bilaget til Domstolens beslutning vedrørende forfremmelser. Sagsøgeren har desuden anført, at Forfremmelsesudvalgets udtalelse er behæftet med formmangler, idet hendes ret til kontradiktion og forsvar er blevet tilsidesat.
 Sagsøgeren har hvad angår anfægtelsen af afgørelsen om ikke at forfremme hende anført, at bedømmelse af hende ikke på nogen måde berettiger til, at hun forhindres i at få en karriere, især når henses til, at den kritik, hun foreholdes i bedømmelsesrapporterne, er upræcis og ubegrundet.


text:
27.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 180/23
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (Tyskland), ved avocat N. Lhoëst, og med valgt adresse i
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 den 29. april 2002 skaber (befuldmægtigede: J. Currall, C. Berardis-Kayser og
 F. Clotuche-Duvieusart), angående en påstand om annullation
 af Kommissionens afgørelse af 8. januar 1998 om afslag på
 i sag T-68/98, Stefan Jung mod Kommissionen for De sagsøgerens anmodning om ændret indplacering i lønklasse,
 Europæiske Fællesskaber (1) har Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten,
 B. Vesterdorf, og dommerne N.J. Forwood og H. Legal;
 (Tjenestemænd — anmodning om ændret indplacering i justitssekretær: H. Jung, den 29. april 2002 afsagt kendelse,
 lønklasse — søgsmål — ny faktisk omstændighed — rimelig hvis konklusion lyder således:
 frist — afvisning)
 1) Sagen afvises.
 (2002/C 180/38)
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 (1) EFT C 209 af 4.7.1998.
 I sag T-68/98, Stefan Jung, tjenestemand ved Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Luxembourg,
 ved avocat N. Lhoëst, og med valgt adresse i Luxembourg,
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 mægtigede: J. Currall, C. Berardis-Kayser og F. Clotuche-
 Duvieusart), angående en påstand om annullation af Kommis-
 sionens afgørelse af 17. december 1997 om afslag på sagsøge-
 rens anmodning om ændret indplacering i lønklasse, har Retten KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, og
 dommerne N.J. Forwood og H. Legal; justitssekretær: H. Jung, den 12. april 2002
 den 29. april 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 således:
 i sag T-7/00, Hyper Srl mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (1)
 1) Sagen afvises.
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. (Annullationssøgsmål — import af fjernsyn fra Tyrkiet —
 ufornødent at træffe afgørelse)
 (1) EFT C 209 af 4.7.1998.
 (2002/C 180/40)
 (Processprog: tysk)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS I sag T-7/00, Hyper Srl, Limena (Italien), ved avocats D. Ehle
 og D. Ehle og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommis-
 den 29. april 2002 sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: G. zur
 Hausen) angående påstand om annullation af Kommissionens
 beslutning af 30. september 1999 (REM 2/98) om at fastslå, at
 i sag T-70/98, Wolfgang Hilden mod Kommissionen for
 der skulle meddeles afslag på fritagelse for told med hensyn til
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 import af fjernsyn fra Tyrkiet, har Retten (Tredje Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne
 (Tjenestemænd — anmodning om ændret indplacering i K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær: H. Jung, den 12. april
 lønklasse — søgsmål — ny faktisk omstændighed — rimelig 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 frist — afvisning)
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 (2002/C 180/39)
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 (1) EFT C 149 af 27.5.2000.
 I sag T-70/98, Wolfgang Hilden, tjenestemand ved Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Trierweiler


text:
C 275/50 DA Den Europæiske Unions Tidende 15.11.2003
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Afgørelse truffet den 25. juni 2003 af Tredje Appelkam-
 Sagsøgeren modtog i 1996 støtte fra Kommissionen i forbin- mer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked
 delse med et joint venture-projekt med en polsk virksomhed. (Varemærker og Design) (sag R 85/2002-3) annulleres.
 Støtteansøgningen var baseret på gennemførelsen af en regio-
 nal udviklingsplan benævnt »Joint Venture PHARE TACIS — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 Program«. Efter en i 2002 foretaget undersøgelse hos sagsøge- kostninger.
 ren samt udveksling af korrespondance mellem sagsøgeren og
 Kommissionen, meddelte Kommissionen ved skrivelse af 8. juli
 2003 den bank, der fungerede som finansielt mellemled i Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 forbindelse med udviklingsplanen, at denne skulle foretage
 tilbagesøgning af alle de til sagsøgeren udbetalte midler. Det er EF-varemærket, der »LIVE RICHLY« (ordmærke) — an-
 denne meddelelse, som sagsøgeren anfægter. søges registreret: søgning nr. 2.112.647.
 Varer eller tjenesteydel- »Finansiel og valutarisk virksom-
 Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål for det første gjort ser: hed samt ejendomsmæglervirk-
 gældende, at bestemmelserne i forordning nr. 1 (1) er tilsidesat, somhed; navnlig: banktjeneste-
 for så vidt den anfægtede beslutning er udfærdiget på engelsk ydelser; kreditkort; låne- og finan-
 og ikke på fransk, til trods for, at den er adresseret til sieringsvirksomhed i handels- og
 sagsøgeren, som er et fransk selskab. Sagsøgeren har ligeledes forbrugsøjemed; mæglervirk-
 anført, at der et sket tilsidesættelse af den i artikel 3 i Rådets somhed i forbindelse med fast
 forordning nr. 2988/95 (2) fastsatte forældelsesfrist på fire år. ejendom og prioritetslån; forvalt-
 Sagsøgeren har endvidere anført, at den anfægtede beslutning, ning, planlægning og rådgivning i
 som er underskrevet ikke af den kompetente kommissær, men forbindelse med fonde, ejendom
 af en afdelingschef og en fuldmægtig, tilsidesætter kollegiali- og båndlagt kapital; investering
 tetsprincippet og er udstedt af en inkompetent myndighed. samt rådgivning og konsulentbi-
 stand i forbindelse med investe-
 ring; fondsbørsmæglere og han-
 Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at den anfægtede delsvirksomhed, som gør det mu-
 beslutning hviler på urigtige faktiske omstændigheder, mangler ligt at udføre sikre finansielle
 retligt grundlag og tilsidesætter begrundelsespligten, propor- transaktioner; tjenesteydelser
 tionalitetsprincippet, princippet om ret til kontradiktion samt vedrørende forsikringstegning;
 retten til forsvar. især assurandørvirksomhed samt
 salg af ejendoms-, ulykkes- og livs-
 forsikringspolicer og -annuitets-
 (1) Rådets forordning nr. 1 om den ordning, der skal gælde for Det
 Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (EFT
 kontrakter« (klasse 36).
 1952-1958, nr. 17, s. 385). Den til appelkammeret Undersøgerens afslag på registre-
 (2) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18.12.1995 om
 påklagede afgørelse: ring.
 beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser
 (EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1-4). Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1,
 litra b), og artikel 73, første og
 andet punktum, i forordning (EF)
 nr. 40/94.
 Sag anlagt den 15. september 2003 af Citicorp mod
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Vare-
 mærker og Design) Sag anlagt den 8. september 2003 af Juchem GmbH m.fl.
 mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske
 Union
 (Sag T-320/03)
 (Sag T-321/03)
 (2003/C 275/84)
 (2003/C 275/85)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 der den 15. september 2003 anlagt sag mod Kontoret for den 8. september 2003 anlagt sag mod Europa-Parlamentet og
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Rådet for Den Europæiske Union af Juchem GmbH og 244
 Citicorp, New York (USA), ved lawyers Dr. V. von Bomhard, andre selskaber ved avocats Denis Waelbroek og Nathalie
 Dr. A. Pohlmann og Dr. A. Renck. Rampal.


text:
8.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 71/17
 Rettens dom af 28. januar 2014 — Schuhhaus Dielmann mod KHIM — Carrera (Carrera panamericana)
 (Sag T-600/11) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - den internationale registrering Carrera panamericana, der designerer Det Europæiske Fællesskab - det ældre EF-figurmærke CARRERA - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 - begrundelsespligt - artikel 75 i forordning nr. 207/2009)
 (2014/C 71/29)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG (Darmstadt, Tyskland) (ved advokat W. Göpfert)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved P. Bullock, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Carrera SpA (Caldiero, Italien)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. september 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1989/2010-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Carrera SpA og Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 32 af 4.2.2012.


text:
C 124/20 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.5.2003
 2001, der fastsætter sagsøgerens indkaldelsessted til Bruxelles 2) I øvrigt afvises sagen.
 og afslår at yde hende dagpenge, annulleres, dels at Kommissio-
 nen tilpligtes at betale sagsøgeren de beløb, der følger af, at 3) Kommissionen bærer sine egne samt halvdelen af de af
 hendes indkaldelsessted skal være Rom, har Retten, sat af sagsøgeren afholdte sagsomkostninger.
 dommer M. Vilaras; justitssekretær: assisterende justitssekretær
 B. Pastor, den 5. marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder 4) Sagsøgeren bærer halvdelen af sine omkostninger.
 således:
 (1 ) EFT C 180 af 27.7.2002.
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Hver part betaler sine omkostninger.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 20. marts 2003
 i sag T-76/94, Rendert Jansma mod Rådet for Den Euro-
 pæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Fællesskaber ( 1)
 den 13. marts 2003 (Erstatningssøgsmål — ansvar uden for kontraktforhold —
 mælk — tillægsafgift — referencemængde — producent, der
 har påtaget sig en forpligtelse til ikke-markedsføring — salg
 i sag T-166/02, José Pedro Pessoa e Costa mod Kommissio- af SLOM-bedriften — forældelse — stillingtagen til sagen
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1) ufornøden)
 (2003/C 124/36)
 (Tjenestemænd — afgørelse om iværksættelse af disciplinær
 forfølgning — afgørelse om afslag på ansøgning om overflyt-
 ning til Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika (Processprog: nederlandsk)
 og Narkotikamisbrug)
 I sag T-76/94, Rendert Jansma, Engelbert (Nederlandene), ved
 (2003/C 124/35) advokaterne E.H. Pijnacker Hordijk og H.J. Bronkhorst, og med
 valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske
 (Processprog: fransk) Union (befuldmægtiget: A.-M. Colaert), og Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: T. van Rijn og
 H.-J. Rabe), angående en påstand i medfør af EF-traktatens
 artikel 178 og artikel 215, stk. 2 (nu artikel 235 EF og
 artikel 288, stk. 2, EF) om erstatning af det tab, sagsøgeren har
 I sag T-166/02, José Pedro Pessoa e Costa, tjenestemand ved lidt ved, at han har været forhindret i at markedsføre mælk
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i som følge af Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts
 Lissabon, ved avocats J.-N. Louis, E. Marchal og A. Coolen, og 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall, F. Clo- og mejeriprodukter (EFT L 90, s. 13), som suppleret ved
 tuche-Duvieusart og D. Waelbroeck), angående påstande om Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 af 16. maj
 annullation af dels Kommissionens afgørelse af 3. juli 2001 1984 om gennemførelsesbestemmelserne for den tillægsafgift,
 om iværksættelse af disciplinær forfølgning af sagsøgeren og der er omhandlet i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68
 dels Kommissionens afgørelse af 23. juli 2001 om afslag på en (EFT L 132, s. 11), har Retten (Første Afdeling), sammensat af
 ansøgning fra direktøren for Det Europæiske Overvågningscen- præsidenten, B. Vesterdorf, og dommerne R.M. Moura Ramos
 ter for Narkotika og Narkotikamisbrug om overflytning af og H. Legal; justitssekretær: H. Jung, den 20. marts 2003 afsagt
 sagsøgeren til denne institution, har Retten (Tredje Afdeling), kendelse, hvis konklusion lyder således:
 sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne
 J. Azizi og M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig D. Christen- 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 sen, den 13. marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således: 2) Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 1) Kommissionens afgørelse af 23. juli 2001 om afslag på en
 ansøgning fra direktøren for Det Europæiske Overvågningscen- (1 ) EFT C 90 af 26.3.1994.
 ter for Narkotika og Narkotikamisbrug om overflytning af
 sagsøgeren til denne institution annulleres.


text:
8.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/30
 Sag anlagt den 10. januar 2014 af EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Island
 (Sag E-1/14)
 (2014/C 138/07)
 EFTA-Tilsynsmyndigheden, rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgien, ved Xavier Lewis og Markus Schneider som befuldmægtigede, har den 10. januar 2014 anlagt sag mod Island ved EFTA-Domstolen.
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til den retsakt, der er omhandlet i punkt 18a i bilag XIII til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/38/EF af 17. maj 2006 om ændring af direktiv 1999/62/EF om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer) som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil, og i henhold til EØS-aftalens artikel 7, idet Island ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre nævnte retsakt, eller ikke straks har underrettet Tilsynsmyndigheden herom.
 2.
 Island tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Retlige og faktiske omstændigheder samt anbringender:
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har i stævningen gjort gældende, at Island ikke inden den 20. april 2013 har efterkommet den begrundede udtalelse, som EFTA-Tilsynsmyndigheden afgav den 20. februar 2013 om denne stats manglende gennemførelse i den nationale retsorden af Europa-Parlamentet og Rådet direktiv 2006/38/EF af 17. maj 2006 om ændring af direktiv 1999/62/EF om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer (retsakten), som omhandlet i punkt 18a i bilag XIII til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har gjort gældende, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til retsaktens artikel 2 og EØS-aftalens artikel 7 ved ikke inden for den fastsatte frist at vedtage de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre direktivet, eller ved ikke at underrette Tilsynsmyndigheden herom.


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/39
 Rettens dom af 10. oktober 2014 — EMA mod BU
 (Sag T-444/13 P) (1)
 ((Appel - personalesager - midlertidigt ansatte - tidsbegrænset kontrakt - afgørelse om ikke-forlængelse - Personalerettens kompetence - artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene - omsorgspligt))
 2014/C 421/53
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) (ved T. Jabłoński og N. Rampal Olmedo, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron)
 Den anden part i appelsagen: BU (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokat S. Orlandi)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten for EU-personalesager (Tredje Afdeling) den 26. juni 2013 i sagen BU mod EMA (forenede sager F-135/11, F-51/12 og F-110/12, Sml. FP, EU:F:2013:93), med påstand om ophævelse af denne dom
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) bærer sine egne omkostninger og betaler BU’s omkostninger i forbindelse med appelsagen.
 (1) EUT C 325 af 9.11.2013.


text:
27.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/36
 Sag anlagt den 21. juni 2011 — UCP Backus y Johnston mod KHIM (en flaskes form)
 (Sag T-323/11)
 2011/C 252/82
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Unión de Cervecerías Peruanas Backus y Johnston SAA (Lima, Peru) (ved advokat E. Armijo Chávarri)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at søgsmålet til prøvelse af afgørelse vedtaget den 23. marts 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2238/2010-2) er rettidigt anlagt.
 —
 Den nævnte afgørelse annulleres, idet Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Tredimensionelt mærke bestående af en flaskes form (ansøgning nr. 8.592.081) for varer i klasse 32 (»øl«)
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 om EF-varemærker