text:
25.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 27/48
 Rettens dom af 8. december 2015 — Compagnie générale des établissements Michelin mod KHIM — Continental Reifen Deutschland (XKING)
 (Sag T-525/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket XKING - ældre nationalt figurmærke X - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2016/C 027/59)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Compagnie générale des établissements Michelin (Clermont-Ferrand, Frankrig) (først ved advokat L. Carlini, derefter ved advokat E. Carrillo)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved M. Fischer, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Continental Reifen Deutschland GmbH (Hannover, Tyskland) (ved advokaterne S. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes og J. Schumacher)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 5. maj 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1522/2013-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Compagnie générale des établissements Michelin og Continental Reifen Deutschland GmbH.
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 5. maj 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1522/2013-4) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Compagnie générale des établissements Michelin.
 3)
 Continental Reifen Deutschland GmbH betaler sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 303 af 8.9.2014.


text:
2.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 294/26
 Appel iværksat den 14. september 2006 af Ocean Trawlers Ltd til prøvelse af dom afsagt den 13. juni 2006 af Retten i Første Instans (Første Afdeling) i de forenede sager T-218/03 — T-240/03: Cathal Boyle m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-382/06 P)
 (2006/C 294/44)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Ocean Trawlers Ltd (ved P. Gallagher SC, A. Collins SC og solicitor D. Barry)
 De andre parter i appelsagen: Irland og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen afsagt den 13. juni 2006 af Retten i Første Instans i sag 226/03 ophæves, for så vidt som Retten herved frifandt sagsøgte for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/245/EF (1) af 4. april 2003 om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, produktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde overalt på mere end 12 m, for så vidt som den fandt anvendelse på sagsøgerens ansøgning om sikkerhedsmæssigt begrundet kapacitet til et påtænkt nyt RSW fartøj MFV Golden Rose, og tilpligtede Ocean Trawlers Ltd at bære sine egne omkostninger.
 —
 Kommissionens beslutning 2003/245/EF af 4. april 2003 om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, produktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde overalt på mere end 12 m, annulleres, for så vidt som den fandt anvendelse på sagsøgerens ansøgning om sikkerhedsmæssigt begrundet kapacitet til et påtænkt nyt RSW fartøj MFV Golden Rose
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkostninger
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Appellanten gør gældende, at dommen afsagt af Retten i Første Instans skal ophæves af følgende grunde:
 Ved at bedømme appellantens søgsmålsinteresse ud fra datoen for vedtagelsen af beslutning 2003/245, og ikke ud fra datoen for ansøgningens indgivelse, har Retten i Første Instans anvendt et urigtigt retligt kriterium.
 Retten her begået en materiel fejl, der fremgår af de dokumenter, der blev indgivet til den, nemlig med hensyn til appellantens ejerskab af MFV »Golden Rose« på alle de for ansøgningen relevante tidspunkter.
 Den omstændighed, at Retten har fastslået, at appellanten ikke var individuelt berørt af beslutning 2003/245, »idet de omhandlede fartøjer ikke eksisterer«, savner retsgrundlag og modsiges desuden af den begrundelse, som Retten i Første Instans har anført i sin dom.
 Appellanten er og har på alle relevante tidspunkter været ejer af MFV »Golden Rose«. Det kan derfor ikke antages, at appellanten har mistet den søgsmålsinteresse, som man utvivlsomt havde ved anlægget af søgsmålet med henblik på annullation af beslutning 2003/245, for så vidt som den havde virkning for appellantens ansøgning om sikkerhedsmæssigt begrundet kapacitet vedrørende det påtænkte MFV »Golden Rose«
 Retten i Første Instans begik en fejl, da den fastslog, at appellanten ikke havde kompetence til at anlægge med henblik på annullation af beslutning 2003/245 på grund af de skridt, appellanten tog med henblik på at begrænse det tab, man havde lidt som følge denne foranstaltning.
 (1) EUT L 90, s. 48.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/28
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 11. december 2008 — Grækenland mod Kommissionen
 (Sag T-339/06) (1)
 (Landbrug - fælles markedsordning for vin - støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer - forordning (EF) nr. 1493/1999 - fastsættelse af de definitive støttebeløb til medlemsstaterne - beslutning 2006/669/EF - ufravigeligheden af fristen i artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1227/2000 - principperne om loyalt samarbejde, god tro, god forvaltning, proportionalitet og effektiv virkning)
 (2009/C 32/52)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Den Hellenske Republik (ved I. Chalkias og S. Papaioannou, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Tserepa-Lacombe, M. Konstantinidis og F. Jimeno Fernández)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2006/669/EF af 4. oktober 2006 om fordeling for regnskabsåret 2006 af de definitive støttebeløb på medlemsstaterne for et bestemt antal hektarer med henblik på omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 (EUT L 275, s. 62)
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
26.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/43
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 3. december 2014 — DG mod ENISA
 (Sag F-109/13) (1)
 ((Personalesag - midlertidigt ansat - opsigelse af kontrakten - manglende begrundelse - bedømmelsesproceduren ikke overholdt - åbenbart urigtigt skøn))
 (2015/C 026/56)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: DG (ved advokaterne L. Levi og A. Tymen)
 Sagsøgt: Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (først ved P. Empadinhas, som befuldmægtiget, og advokat C. Meidanis, derefter ved P. Empadinhas og S. Purser, som befuldmægtigede, og advokat C. Meidanis)
 Sagens genstand
 Personalesag — påstand om annullation af afgørelsen om at opsige sagsøgeren, sagsøgte tilpligtes at genindsætte sagsøgeren og at betale de økonomiske fordele, som hun burde have oppebåret fra ophøret af hendes kontrakt, med fradrag af eventuel løn oppebåret i samme periode, med tillæg af morarenter beregnet på grundlag af Den Europæiske Centralbanks rentesats forhøjet med 3 procentpoint, og påstand om erstatning for det angiveligt lidte ikke-økonomiske tab
 Konklusion
 1)
 Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed frifindes.
 2)
 DG bærer sine egne omkostninger og betaler de af ENISA afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 15 af 18.1.2014, s. 21.


text:
23.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 357/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 11. august 2017 — Passenger Rights sp. z. o.o. mod Deutsche Lufthansa AG
 (Sag C-490/17)
 (2017/C 357/07)
 Processprog: polsk
 Den forelæggende ret
 Sąd Okręgowy w Warszawie
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger og appellant: Passenger Rights sp. z. o.o. w Warszawie
 Sagsøgt og indstævnte: Deutsche Lufthansa AG
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan en intern strejke organiseret af en fagforening for arbejdstagere i et luftfartsselskab henføres til »usædvanlige omstændigheder« som omhandlet i artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser (1), sammenholdt med 14. betragtning til denne forordning?
 2)
 Er det tilstrækkeligt til at fritage luftfartsselskabet for pligten til at udbetale kompensation i henhold til artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser, sammenholdt med 14. betragtning til denne forordning, at det sandsynliggøres, at arbejdstagernes strejke udgør en usædvanlig omstændighed, som ikke kunne have været undgået, selv om luftfartsselskabet faktisk havde truffet alle forholdsregler, som det med rimelighed kunne træffe, eller skal dette bevises?
 (1) EUT 2004, L 46, s. 1.


text:
27.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/11
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. december 2009 — Angelo Rubino mod Ministero dell’Università e della Ricerca (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Italien)
 (Sag C-586/08) (1)
 (Direktiv 2005/36/EF - anerkendelse af eksamensbeviser - begrebet »lovreguleret erhverv« - udvælgelse af et forudbestemt antal personer på grundlag af en sammenlignende bedømmelse, som fører til et bevis af tidsbegrænset gyldighed - nationalt akademisk kvalifikationsbevis - universitetslærer)
 2010/C 51/17
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Angelo Rubino
 Sagsøgt: Ministero dell’Università e della Ricerca
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — fortolkning af artikel 3, stk. 1, litra c), og artikel 47 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer — nationale bestemmelser udelukker anerkendelse af universitetslæreres erhvervsmæssige kvalifikationer opnået i en anden medlemsstat
 Konklusion
 Den omstændighed, at adgangen til et erhverv er forbeholdt kandidater, der har bestået en procedure med henblik på at udvælge et forudbestemt antal personer på grundlag af en sammenlignende bedømmelse af kandidaterne snarere end ved at anvende absolutte kriterier, og som fører til et kvalifikationsbevis, hvis gyldighed er strengt tidsbegrænset, medfører ikke, at nævnte erhverv er et lovreguleret erhverv som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer.
 Artikel 39 EF og 43 EF kræver imidlertid, at kvalifikationer opnået i andre medlemsstater skal anerkendes med deres rette værdi og behørigt tages i betragtning inden for rammerne af en sådan procedure.
 (1) EUT C 55 af 7.3.2009.


text:
15.8.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 258/25
 Ð Den Hellenske Republik har fastsat afgiftsbelùbene for vene i nr. 1, 2 og 5 i kapitel I i bilaget til direktiv 93/118/
 den sanitñre kontrol ved slagtningen og ved udskñrin- EF.
 gen til 50 % af EF-belùbet, uden at det er godtgjort, at
 en sådan reduktion har stùtte i kapitel I i direktivets
 (1) EFT L 340 af 31.12.1993, s. 15.
 bilag.
 Ð Den Hellenske Republik har undtaget fjerkrñ fra
 afgiftspålñggelse ved udskñringen til fersk kùd.
 Sag anlagt den 11. juni 1998 af Kommissionen for De
 Europñiske Fñllesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-216/98)
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (98/C 258/40)
 Kommissionen har gjort gñldende, at det fremgår af en Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 sammenligning af prñsidentdekret nr. 34, som gennem- 11. juni 1998 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 fùrte beslutning 88/408/EéF i grñsk ret, med kravene i Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved Maria
 bilaget til direktiv 93/118/EF, at dekretets bestemmelser Kondou Durande og Enrico Traversa, Kommissionens Juri-
 ikke er i overensstemmelse med EF-retten af fùlgende diske Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 grunde: Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjene-
 ste, Wagnercentret, Kirchberg.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Med hensyn til afgifter for slagtning omfatter den grñske
 ordning ikke hovdyr/enhovede dyr. Der sker herved en til-
 sidesñttelse af nr. 1, litra b), i kapitel I i bilaget til direktiv
 93/118/EF. Ð Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til artikel 9 i Rådets direk-
 tiv 95/59/EF (1) af 27. november 1995 om forbrugsbe-
 skatning af forarbejdet tobak bortset fra omsñtnings-
 afgift ved at have indfùrt og opretholdt lovbestemmel-
 Stùrrelsen af de afgifter, der opkrñves for den veterinñre ser, hvorefter der ved ministerielt dekret skal fastsñttes
 kontrol ved slagtning af dyrene, udgùr 50 % af EF-belùbet, minimale detailsalgspriser for forarbejdet tobak.
 uden at de i bilaget punkt 5 omhandlede krav er opfyldt.
 Der er herved tale om en tilsidesñttelse af nr. 1, jf. nr. 5,
 i bilagets kapitel I. Ð Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Hvad de afgifter, der pålñgges ved udskñringen af fersk Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 kùd, angår, er fjerkrñ fritaget ved prñsidentdekret nr. 34,
 uden at dette har hjemmel i fñllesskabsordningen. Der er
 herved tale om en tilsidesñttelse af nr. 2 i kapitel I i bila- Artikel 9 i Rådets direktiv 95/59/EF, som svarer til
 get til direktiv 93/118/EF. artikel 5, stk. 1, i direktiv 72/464/EéF, fastslår princippet
 om, at producenten eller importùren frit skal kunne fast-
 sñtte detailsalgspriserne for industrielt fremstillet tobak,
 og pålñgger medlemsstaterne så vidt muligt at undlade at
 påvirke prisdannelsen.
 De afgifter, der opkrñves ved kontrollen ved udskñringen,
 er ikke så store som EF-afgifterne, uden at kravene i nr. 5
 i kapitel I i bilaget til direktiv 93/118/EF er opfyldt.
 I henhold til artikel 45 i den grñske lov nr. 2127 af 5. april
 1993 om harmonisering med fñllesskabsretten af afgifts-
 systemet for olieprodukter, alkohol og alkoholholdige
 drikkevarer samt industrielt fremstillet tobak, fastsñttes
 På grundlag af det anfùrte er det Kommissionens opfat- detailsalgspriserne for industrielt fremstillet tobak, som
 telse, at de grñske regler for de afgifter, der skal opkrñves forbruges i indlandet, frit af tobaksproducenterne. ékono-
 ved gennemfùrelsen af inspektioner og sanitñrkontrol, og miministeren fastsñtter ved dekret de minimale detailsalgs-
 afgifter af fersk kùd og kùd af fjerkrñ, ikke opfylder kra- priser for de pågñldende produkter, som mindst skal svare
 ---pagebreak--- C 258/26 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 15.8.98
 til priserne pr. 1. december 1993 forhùjet med 20 %. Kom- sammenholdt med artikel 29, stk. 1, i Kommissionens for-
 missionen finder, at den selvmodsigende karakter af ordning (EéF) nr. 2220/85 (2) af 22. juli 1985, fortolkes
 bestemmelserne i artikel 45 i lov nr. 2127/1993 skaber således, at tillñgget på 20 % til den eksportrestitution, der
 retsusikkerhed med hensyn til de berùrtes forpligtelser og kommer i betragtning, også skal opkrñves, når den restitu-
 rettigheder. tionsvare, som er ekspederet til anbringelse på restitutions-
 oplag i henhold til artikel 5 i Rådets forordning (EéF)
 nr. 565/80 (3) af 4. marts 1980, sammenholdt med
 artikel 25 og 26 i forordning (EéF) nr. 3665/87, ikke Ð
 Producenterne og importùrerne kan ikke fastsñtte salgspri- som oprindelig forudset Ð er blevet udfùrt, men i tilslut-
 sen for deres produkter frit, eftersom der findes en grñnse ning til anbringelsen på restitutionsoplag ved tilbagetrñk-
 i form af en minimumspris, som de skal respektere. Denne ning af betalingsanmodningen (artikel 29, stk. 2, i forord-
 grñnse fastsñttes af ùkonomiministeren og svarer til salgs- ning (EéF) nr. 3665/87) igen er blevet fùrt tilbage til den
 prisen for de pågñldende produkter, således som den blev frie omsñtning i Fñllesskabet?
 fastsat i det foregående år, forhùjet med 20 %. Den
 omstñndighed, at den pågñldende grñnse fastsñttes på
 (1) EFT L 351 af 14.12.1987, s. 1.
 grundlag af de salgspriser, som producenterne og importù- (2) EFT L 205 af 3.8.1985, s. 5.
 rerne har fastsat i tidligere år, giver ikke tilstrñkkeligt (3) EFT L 62 af 7.3.1980, s. 5.
 grundlag for at hñvde, at den fri prisdannelse ikke er
 undergivet begrñnsninger. Producenterne og importùrerne
 kan ikke fastsñtte deres priser frit, men er tvunget til at
 tilpasse sig de priser, som de har besluttet i et bestemt år.
 De kan således ikke sñlge deres produkter til en lavere
 pris end den minimumspris, ùkonomiministeren har fast-
 sat.
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved dom
 afsagt den 24. april 1998 af Conseil de prud'hommes,
 Le Havre, i sagen Oumar Dabo Abdoulaye og 243 andre
 I det omfang Den Hellenske Republik ved ministerielt de- sagsùgere mod SA Renault
 kret fastsñtter en minimal detailsalgspris for forarbejdet
 tobak, forhindrer den fùlgelig producenterne og importù- (Sag C-218/98)
 rerne i at fastsñtte disse priser frit, således som de har ret
 til i henhold til artikel 9 i Rådets direktiv 95/59/EF, som (98/C 258/42)
 erstattede artikel 5 i direktiv 72/464/EéF.
 (1) EFT L 291 af 6.12.1995, s. 40. Ved dom afsagt den 24. april 1998, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 15. juni 1998, har Conseil de prud'hom-
 mes, Le Havre, i sagen Oumar Dabo Abdoulaye og 243
 andre sagsùgere mod SA Renault forelagt De Europñiske
 Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel
 afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse Er det efter princippet om lige lùn til mñnd og kvinder
 afsagt den 7. april 1998 af Bundesfinanzhof i sagen som fastlagt ved Rom-traktatens artikel 119 og de senere
 Hauptzollamt Hamburg-Jonas mod LFZ Nordfleisch AG udstedte bestemmelser til gennemfùrelse heraf lovligt, at
 der alene til gravide kvinder, og ikke til barnets fader ved
 (Sag C-217/98) barselorlovs start ydes et belùb på 7 500 FRF, hvorved
 bemñrkes,
 (98/C 258/41)
 Ð at denne ydelse og udbetaling heraf er fastlagt ved
 Ved kendelse afsagt den 7. april 1998, indgået til Domsto- artikel 18 i.f. i den kollektive overenskomst af 5. juli
 lens Justitskontor den 12. juni 1998, har Bundesfinanzhof 1991 om social sikring af ansatte i selskabet Renault
 i sagen Hauptzollamt Hamburg-Jonas mod LFZ Nord-
 fleisch AG forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs-
 Ð at artikel 19, stk. 2, i nñvnte overenskomst indeholder
 mål:
 bestemmelser om, at der udbetales lùn under barselor-
 lov?
 Skal artikel 33, stk. 1, andet punktum, i Kommissionens
 forordning (EéF) nr. 3665/87 (1) af 27. november 1987,


text:
8.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 303/35
 Sag anlagt den 11. juni 2014 — ClientEarth mod Kommissionen
 (Sag T-425/14)
 2014/C 303/44
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: ClientEarth (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne O. Brouwer, F. Heringa og J. Wolfhagen)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgtes afgørelse om afslag på sagsøgerens begæring om aktindsigt i dokumenter i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, som meddelt sagsøgeren i skrivelse af 1. april 2014 med referencen SG.B.4/LR/rc–sg.dsg2.b.4(2014) 1029188 annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i henhold til artikel 87 i Rettens procesreglement, herunder enhver intervenients sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har i denne sag nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om afslag på aktindsigt i Kommissionens konsekvensanalyserapport og udtalelsen fra Udvalget for Konsekvensanalyse om revisionen af den EU-retlige ramme for miljøinspektioner og -overvågning på nationalt plan og EU-plan.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet fremsat tre anbringender, som i det væsentlige er identiske eller svarer til dem, der er gjort gældende i sag T-424/14, ClientEarth mod Kommissionen.


text:
14.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/34
 Sag anlagt den 30. april 2014 — Bayer MaterialScience mod Kommissionen
 (Sag T-282/14)
 2014/C 223/38
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Bayer MaterialScience AG (Leverkusen, Tyskland) (ved advokaterne C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen og T. Woltering)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerenss påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse af den 18. december 2013 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i statsstøttesag SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — Støtte til el fra vedvarende energikilder og reduceret EEG-afgift for energiintensive forbrugere annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.
 1.
 Første anbringende om en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF og 108, TEUF som følge af en urigtig kvalificering af den særlige godtgørelsesordning
 —
 Sagsøgeren har gjort gældende, at afgørelsen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure er i strid med artikel 107, stk. 1, TEUF, artikel 108 TEUF og artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (1), eftersom den i loven om forrang for vedvarende energi (herefter EEG) fastsatte EEG-afgift ikke udgjorde tildeling af statsmidler, og reduceringen af EEG-afgiften for energiintensive forbrugere ikke udgjorde et afkald på statsmidler.
 —
 Sagsøgeren har i denne sammenhæng anført, at Kommissionen har lagt nye afgrænsningsparametre, der er uforenelige med principperne i den hidtidige retspraksis, til grund for sin efterprøvelse. Kommissionen har navnlig helt set bort fra kriteriet om statslige myndigheders konkrete rådighedsret, der efter fast retspraksis er et nødvendigt kriterium for kvalificeringen som statsmidler, og har anset det for tilstrækkeligt, at lovgiver påvirker de finansielle strømme mellem private, og at tilsynsmyndigheder overvåger, at private overholder lovgivningen.
 —
 Hertil kommer, at Kommissionen er bundet af sin beslutning om ikke at kvalificere EEG 2000 som statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF, eftersom der ikke var tale om overførsel af statsmidler, og dermed har den ved en retlig fejl kvalificeret EEG 2012 som en ny støtte, der er indført retsstridigt.
 —
 Kommissionen har derudover ikke foretaget en tilstrækkelig efterprøvelse af, og derfor heller ikke indset, at undtagelsesordningen for energiintensive forbrugere er begrundet henset til målet, arten og den indre opbygning af EEG 2012 og derfor ikke udgør en selektiv fordel.
 2.
 Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 108, stk. 1, TEUF og af artikel 18 og 19 i forordning nr. 659/1999, idet Kommissionen har undladt at foreslå passende foranstaltninger
 —
 Sagsøgeren har herved gjort gældende, at Kommissionen ved efterprøvelsen af EEG 2012 i hvert fald skulle have anvendt proceduren vedrørende eksisterende støtte i henhold til artikel 108, stk. 1, TEUF og artikel 17-19 i forordning nr. 659/1999 og have foreslået Tyskland passende foranstaltninger, før den indledte den formelle undersøgelsesprocedure, i stedet for at udsætte markedsdeltagerne for betydelige økonomiske risici ved at kvalificere EEG 2012 som ny, ikke-anmeldt støtte.
 3.
 Tredje anbringende om en tilsidesættelse af retten til at blive hørt
 —
 Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen før vedtagelsen af en afgørelse med så alvorlige retsvirkninger i hvert burde have hørt denne.
 4.
 Fjerde anbringende om en utilstrækkelig begrundelse
 —
 Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at afgørelsen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure er mangelfuldt begrundet på de vigtigste punkter.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/23
 Sag anlagt den 25. oktober 2013 — Giovanni Cosmetics mod KHIM — Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)
 (Sag T-559/13)
 2014/C 24/41
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Giovanni Cosmetics, Inc. (Rancho Dominguez, De Forenede Stater) (ved advokaterne J. van den Berg og M. Meddens-Bakker)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Vasconcelos & Gonçalves, SA (Lissabon, Portugal)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 13. august 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1189/2012-2) annulleres.
 —
 Det fastslås, at varemærkeansøgning nr. 9 232 471 skal afvises.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Vasconcelos & Gonçalves, SA
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket, der indeholder ordbestanddelene »GIOVANNI GALLI«, for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 14 og 18 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 232 471
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Giovanni Cosmetics, Inc.
 Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 2 404 283 af ordmærket »GIOVANNI« for varer i klasse 3
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes i sin helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b).


text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/25
 Appel iværksat den 25. juni 2004 af Michael Leighton, Graham French og John Neiger til prøvelse af kendelse afsagt den 3. maj 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-24/04, Michael Leighton, Graham French og John Neiger mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-281/04 P)
 (2004/C 228/52)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 25. juni 2004 iværksat appel af Michael Leighton, Graham French og John Neiger ved solicitor-advocate J.S. Barnett til prøvelse af kendelse afsagt den 3. maj 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-24/04, Michael Leighton, Graham French og John Neiger mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande:
 —
 Kendelsen ophæves.
 —
 Appellanterne gives medhold i deres påstande og i det udkast til en kendelse, der er bilagt appelskriftet.
 —
 Subsidiært: Sagen hjemvises til Retten i Første Instans.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Appellanterne gør gældende, at kendelsen afsagt af Retten i Første Instans skal ophæves, fordi Retten i Første Instans har begået en rettergangsfejl ved at behandle deres søgsmål som et søgsmål efter artikel 226 EF, selv om der var tale om et søgsmål efter artikel 232 EF.


text:
6.11.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 273/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 7. september 2004 af Regeringsrätten i sagen GöteborgsOperan mod Skatteverket
 (Sag C-390/04)
 (2004/C 273/33)
 Ved kendelse afsagt den 7. september 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 13. september 2004, har Regeringsrätten i sagen GöteborgsOperan mod Skatteverket forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Er det foreneligt med bestemmelserne i sjette direktivs (1) artikel 17 og artikel 19, stk. 1, første afsnit, andet led, at tilskud som de, der er nævnt i sidstnævnte bestemmelse, tages i betragtning ved fastsættelsen af retten til fradrag for indgående afgift selv i de tilfælde, hvor den indgående afgift knytter sig til goder og tjenesteydelser, som udelukkende anvendes med henblik på transaktioner, for hvilke merværdiafgift ellers kan fradrages for?
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, anmodes EF-Domstolen om at besvare følgende spørgsmål:
 2)
 Er det foreneligt med bestemmelsen om tilskud i sjette direktivs artikel 19, stk. 1, første afsnit, andet led, at bestemmelsen alene finder anvendelse inden for visse af medlemsstaten særligt udvalgte sektorer ud fra hensynet til konkurrencemæssig neutralitet eller andre hensyn?
 3)
 Skal bestemmelserne om tilskud i sjette direktivs artikel 19, stk. 1, første afsnit, andet led, anses for tillige at omfatte sådan økonomisk støtte, som en region kontinuerligt yder et af regionen helejet selskab, for at dette skal kunne drive sådan kulturel virksomhed, som ellers kunne drives direkte af regionen? Har det nogen betydning, om støtten udbetales af et andet selskab, som ejes af regionen, og som er moderselskab til førstnævnte selskab?
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145 af 13.6.1977 s. 1).


text:
6.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 351/18
 Sag anlagt den 28. juli 2014 — Yoo Holdings mod KHIM — Eckes-Granini Group (YOO)
 (Sag T-562/14)
 2014/C 351/22
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Yoo Holdings Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor D. Farnsworth)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 29. april 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 762/2013-2) annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Yoo Holdings Ltd
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »YOO« for tjenesteydelser i klasse 35, 41 og 43 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 0 4 87 924
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Eckes-Granini Group GmbH
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den nationale og internationale varemærkeregistrering af ordmærket »YO« for varer i klasse 29, 30 og 32
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet i sin helhed
 Appelkammerets afgørelse: Delvis ophævelse af den påklagede afgørelse og indsigelsen delvist taget til følge
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra a) og b).


text:
28.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 25/22
 Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 22. september 2011 — Hubert Pagnoul mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de première instance de Liège — Belgien)
 (Sag C-314/10) (1)
 (Artikel 92, stk. 1, artikel 103, stk. 1, og artikel 104, stk. 3, første afsnit, i procesreglementet - præjudiciel forelæggelse - undersøgelse af en national regels overensstemmelse med såvel EU-retten som med den nationale forfatning - national lovgivning, hvorefter der i første række skal foretages en kontrol af forfatningsmæssighed - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - krav om tilknytning til EU-retten - Domstolen åbenbart inkompetent)
 (2012/C 25/37)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal de première instance de Liège
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Hubert Pagnoul
 Sagsøgt: État belge
 Sagens genstand
 Præjudiciel — Tribunal de première instance de Liège — fortolkning af artikel 6 TEU, artikel 267 TEUF og artikel 47 i chartret om Den Europæiske Unions grundlæggende rettigheder — pligt for de nationale retter til forudgående forelæggelse for Cour constitionelle i tilfælde af spørgsmål om en national lovs tilsidesættelse af grundlæggende rettigheder — spørgsmål om den nationale bestemmelse om forudgående forelæggelse er forenelig med EU-retten — mulighed for de nationale retter til at udøve kontrol med nationale bestemmelsers forenelighed med internationale aftaler når forfatningsdomstolen har fastslået, at den pågældende nationale lov er forenelig med de grundlæggende rettigheder, der er sikret i forfatningen
 Konklusion
 Den Europæiske Unions Domstol har ikke kompetence til at besvare det spørgsmål, som Tribunal de première instance de Liège (Belgien) har forelagt.
 (1) EUT C 246 af 11.9.2010.


text:
27.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/21
 Sag anlagt den 27. januar 2017 — Austrian Power Grid mod ACER
 (Sag T-53/17)
 (2017/C 095/30)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Austrian Power Grid AG (Wien, Østrig) (ved advokaterne H. Kristoferitsch og S. Huber)
 Sagsøgt: Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder
 Sagsøgerens påstande
 —
 De følgende dele af Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheders (ACER) afgørelse nr. 06/2016 af 17. november 2016 om elektricitetstransmissionssystemoperatørernes forslag til fastsættelse af kapacitetsberegningsregionerne annulleres:
 —
 Afgørelsens artikel 1 sammenholdt med
 —
 bilag I, artikel 1, stk. 1, litra c)
 —
 ordet »også« og tekstafsnittet »af hensyn til kapacitetstildeling ved grænserne til det berørte budområde indtil de krav, der er beskrevet i dette dokuments artikel 5, stk. 3, er opfyldt« i bilag I, artikel 2, stk. 2, litra e)
 —
 bilag I, artikel 5, stk. 1, litra s)
 —
 bilag I, artikel 5, stk. 3
 —
 bilag I, kort nr. 3
 —
 afgørelsens artikel 2
 —
 bilag IV
 —
 bilag V
 —
 ACER tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres det gældende, at ACER ikke har kompetence til at indføre nye budområdegrænser og kapacitetstildeling.
 —
 Sagsøgeren har anført, at ACER ikke har kompetence til at indføre nye budområdegrænser eller kapacitetstildeling i en procedure for fastsættelse af kapacitetsberegningsregionen (KBR), som fastsat i artikel 15 i forordning 2015/1222 (1) henholdsvis i en afgørelse på grundlag af artikel 8, stk. 1, i ACER-forordningen (2). Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at tilkendegivelsen om, at den anfægtede afgørelse kan revideres, som angivet i dennes artikel 2 (hvilken i sig selv er ulovlig og appelleret), ikke kan opveje denne mangel på kompetence.
 2.
 Med det andet anbringende gøres det gældende, at den anfægtede afgørelse i flere henseender tilsidesætter forordning (EF) nr. 714/2009 og forordning 2015/1222.
 —
 Sagsøgeren har anført, at ACER anvendte den retlige definition af kapacitetsbegrænsninger urigtigt, og at den tysk-østrigske samkøringslinje ikke er overbelastet og følgelig ikke kan gøres til genstand for kapacitetstildeling.
 —
 Sagsøgeren har yderligere anført, at en opsplitning af det fælles elektricitetsmarked for Tyskland og Østrig er i diametral modstrid med de målsætninger, der forfølges med forordning (EF) nr. 714/2009 (3) og tilsidesætter princippet om, at interne overbelastninger ikke kan flyttes til nationale grænser.
 —
 Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at afgørelsen er faktuelt korrekt og anvender det lovbestemte kriterium for oprettelsen af en ny budområdegrænse på en urigtig måde, navnlig på grund af det forhold, at den tysk-østrigske grænse ikke er strukturelt overbelastet, at ACER ikke har overvejet alternative budområdegrænser, at mindre indgribende tekniske foranstaltninger ville have været tilgængelige, at den anfægtede afgørelse ikke tager hensyn til fremtidige udviklinger, at afgørelsen tilsidesætter kravet om, at budområder skal være af permanent karakter, og at ACER har fejlbedømt karakteren af sløjfestrømme.
 3.
 Med det tredje anbringende gøres det gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter den primære EU-ret.
 —
 Sagsøgeren har anført, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter proportionalitetsprincippet, fordi mindre indgribende men lige så egnede foranstaltninger ikke blev overvejet og iværksat.
 —
 Sagsøgeren har yderligere gjort gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter de grundlæggende friheder, idet den kunstige adskillelse af det fælles østrigsk-tyske elektricitetsmarked resulterer i kvantitative restriktioner i samhandelen med elektricitet mellem begge medlemsstater. Sagsøgeren har angivet, at den anfægtede afgørelse i denne henseende tilsidesætter den frie bevægelighed for varer, der er sikret i artikel 34 TEUF og 35 TEUF. Ydermere opstiller de begrænsninger i overførselskapacitet, der er resultatet af indførelsen af en budområdegrænse og en kapacitetstildelingsmekanisme, ifølge sagsøgeren uberettiget begrænsninger for sagsøgerens ret til fri udveksling af tjenesteydelser (artikel 56 TEUF).
 —
 Endelig har sagsøgeren anført, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter EU-konkurrenceretten, eftersom det at adskille det fælles tysk-østrigske elektricitetsmarked ved at indføre et budområde og en kapacitetsberegningsmekanisme (KBM) er ensbetydende med en markedsopdeling, hvilket udgør en tilsidesættelse af artikel 101 TEUF.
 4.
 Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at ACER ved udstedelsen af afgørelsen har tilsidesat flere formforskrifter.
 —
 Sagsøgeren har i denne sammenhæng gjort gældende, at ACER ved fejlagtigt at basere sin afgørelse på artikel 15 i forordning 2015/1222 følgelig fulgte den forkerte procedure for oprettelsen af nye budområdegrænser og for indførelsen af KBM’er.
 —
 Sagsøgeren har yderligere anført, at den ansøgning, der blev indgivet af den østrigske energireguleringsmyndighed E-Control om, at udkastet til KBR fra alle transmissionssystemoperatørerne skulle ændres, ikke blev behandlet i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i artikel 9, stk. 12, i forordning 2015/1222.
 —
 Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at ACER har overskredet sin kompetence ved at erklære, at den ikke-bindende udtalelse 09/2015 fra september 2015 har bindende virkning. Endvidere blev ansøgerens processuelle rettigheder ifølge sagsøgeren grundlæggende tilsidesat, eftersom den udtalelse, der blev erklæret bindende, ikke indgik i høringsproceduren.
 —
 Sagsøgeren har endvidere anført, at ACER’s sagsakter til forberedelsen af den anfægtede afgørelse savner tekniske undersøgelser, analyser og dybtgående vurderinger. Sagsøgeren har hævdet, at Agenturet enten gav sagsøgeren væsentligt ufuldstændige oplysninger, og derved tilsidesatte dennes ret til fuld aktindsigt i henhold til artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder, eller overhovedet ikke forberedte og/eller rådførte sig med teknisk ekspertise og tekniske analyser med henblik på at støtte den anfægtede afgørelse på et faktuelt solidt grundlag (hvilket ligeledes ville være ensbetydende med en alvorlig processuel fejl).
 —
 Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede afgørelse er baseret på faktiske omstændigheder, der ikke er blevet tilstrækkeligt afklaret, eftersom Agenturet navnlig — men ikke kun — har undladt at fremsætte bemærkninger om, hvor der forekommer strukturel overbelastning i det fælles tysk-østrigske markedsområde, og hvor denne kan håndteres mest effektivt, i hvilken udstrækning sløjfestrømme forekommer og påvirker den tysk-østrigske grænse, hvilke virkninger nuværende og endnu ikke vedtagne foranstaltninger vedrørende netværksudvidelse og forbedring af netværkssikkerhed har, hvor meget af den elektricitet, som strømmer til Østrig via andre medlemsstater, der senere fortsætter med at strømme derfra til Tyskland.
 5.
 Med det femte anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af begrundelsespligten.
 (1) Kommissionens forordning (EU) 2015/1222 af 24.7.2015 om fastsættelse af retningslinjer for kapacitetstildeling og håndtering af kapacitetsbegrænsninger (EUT L 197, s. 24).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 af 13.7.2009 om oprettelse af et agentur for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder (EUT L 211, s. 1).
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 af 13.7.2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (EUT L 211, s. 15).


text:
28.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/15
 Sag anlagt den 2. november 2005 — Toth mod Kommissionen
 (Sag T-401/05)
 (2006/C 22/30)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Gergely Toth (Besozzo, Italien) (ved: avocats S. Rodrigues og Y. Minatchy)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens afgørelse af 20. juli 2005 om afslag på sagsøgerens klage af 15. april 2005, samt af den ansættelseskontrakt, som sagsøgeren underskrev den 17. januar 2005, for så vidt som sagsøgerens lønklasse herved fastsættes i henhold til artikel 12, stk. 3, i vedtægtens bilag XIII og hans løntrin i henhold til nuværende artikel 32 i vedtægten.
 —
 Retten oplyser Kommissionen om de retsvirkninger, som følger af annullationen af den anfægtede afgørelse, og navnlig af sagsøgerens omplacering til lønklasse A*9 med tilbagevirkende kraft.
 —
 Subsidiært tilpligtes Kommissionen at erstatte det tab, sagsøgeren har lidt som følge af ikke at være blevet indplaceret i lønklasse A*9 fra den 17. januar 2005.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes Kommissionen at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren deltog i en af Kommissionen iværksat udvælgelsesprocedure til ansættelse af en administrator i stillingsgruppe A8/A5, offentliggjort den 25. juli 2003. Sagsøgeren blev udvalgt og indgik den 17. januar 2005 en kontrakt med Kommissionen som midlertidigt ansat, hvorved hans lønklasse blev fastsat til A*6.
 Sagsøgeren har med søgsmålet anfægtet sin indplacering. Han har principalt anført, at artikel 12 i vedtægtens bilag XIII ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde, idet denne bestemmelse udelukkende finder anvendelse på tjenestemænd og ikke på midlertidigt ansatte. Sagsøgeren har subsidiært fremsat en formalitetsindsigelse, idet han har anført, at anvendelsen af sidstnævnte bestemmelse på ham er i strid med princippet om ligebehandling mellem beståede ansøgere fra udvælgelsesprocedurer offentliggjort før den 1. maj 2004, og indebærer en forskelsbehandling som følge af nationalitet samt en tilsidesættelse af arbejdstagernes frie bevægelighed, eftersom statsborgere fra de nye medlemsstater nødvendigvis udnævnes i henhold til de mindre favorable bestemmelser.
 Sagsøgeren har ligeledes anført, at der er sket forskelsbehandling af ansatte, som udøver det samme arbejde, samt at princippet om ækvivalens mellem arbejdets karakter og lønnen er tilsidesat. Sagsøgeren har desuden anført, at artikel 12 i vedtægtens bilag XIII er i strid med vedtægtens artikel 31 og krænker hans berettigede forventning samt princippet om god forvaltningsskik og omsorgspligten.
 Sagsøgeren har ligeledes nedlagt påstand om erstatning for såvel det økonomiske som ikke-økonomiske tab, han angiveligt har lidt.


text:
12.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 462/29
 Sag anlagt den 10. oktober 2016 — Pfizer og Pfizer Santé Familiale mod Kommissionen
 (Sag T-716/16)
 (2016/C 462/38)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Pfizer Ltd (Sandwich, Det Forenede Kongerige) og Pfizer Santé Familiale (Paris, Frankrig) (ved advokat L. Catrain González, og barrister-at-law E. Wright)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1140 af 8. juli 2016 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur (EUT 2016, L 189, s. 1) annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført et enkelt anbringende, med hvilket det er blevet gjort gældende, at Europa-Kommissionen har tilsidesat den kombinerede nomenklatur, idet den ved tariferingen af varer har undladt at følge den nøjagtige rækkefølge, som er foreskrevet i de almindelige tariferingsbestemmelser i del I, afsnit A, i den kombinerede nomenklatur.
 —
 Kommissionen begik en retlig fejl ved at anvende den almindelige tariferingsbestemmelse 3 i forbindelse med tariferingen af en vare, der ikke umiddelbart kan tariferes i to eller flere positioner i den kombinerede nomenklatur.
 —
 Kommissionen begik en anden retlig fejl ved at anvende den almindelige tariferingsbestemmelse 3b) uden at anvende den almindelige tariferingsbestemmelse 3a), som giver forrang til en tarifering i mere specificerede positioner.


text:
29.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 168/27
 Appel iværksat den 5. april 2017 af ANKO A.E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 25. januar 2017 i sag T-768/14, ANKO mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-172/17 P)
 (2017/C 168/36)
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: ANKO A.E. Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (ved advokat Stauroula Paliou)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Retten den 25. januar 2017 i sag T-768/14 ophæves, og sagen hjemvises til Retten til afgørelse om sagens realitet.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har gjort gældende, at den retlige bedømmelse i Rettens dom af 25. januar 2017 i sag T-768/14 er i strid med EU-retten og har med sin appel anfægtet denne.
 Appellanten er af den opfattelse, at den appellerede dom skal ophæves af følgende grunde:
 1.
 Første anbringende vedrører urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder for så vidt angår pålideligheden af systemet til registrering af arbejdstid.
 2.
 Andet anbringende vedrører en retlig fejl for så vidt angår de bestemmelser, der hvad angår denne sag afgør, hvilke forhold, der skal bevises, og bevisbyrden.
 3.
 Tredje anbringende vedrører en retlig fejl, for så vidt angår de bestemmelser, der hvad angår modkravet afgør, hvem, der skal have bevisbyrden.
 4.
 Fjerde anbringende vedrører en væsentlig proceduremangel og særligt manglende begrundelse for så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt Kommissionens krav var sikkert, opgjort og forfalden til betaling.


text:
10.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 73/6
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 26. januar 2012 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-192/11) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2009/147/EF - beskyttelse af vilde fugle - rækkevidden af beskyttelsesordningen - undtagelser til de i direktivet fastsatte forbud)
 2012/C 73/10
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved K. Herrmann og S. Petrova, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Polen (ved M. Szpunar, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 1, 5 og artikel 9, stk. 1 og stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle (EUT L 20, s. 7) — anvendelsesområde — beskyttelsen begrænset til alene at omfatte fuglearter, der lever på det nationale område — ukorrekt fastlæggelse af betingelserne for undtagelse fra de i direktivet fastsatte forbud
 Konklusion
 1)
 Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1, 5 og artikel 9, stk. 1 og stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle, idet den ikke har truffet de nationale bevaringsforanstaltninger for alle de vilde fuglearter, der har deres naturlige ophold på medlemsstaternes område i Europa, og som nyder beskyttelse i henhold til dette direktiv, og ligeledes ikke korrekt har defineret betingelserne for fritagelse for de forbud, der er fastsat ved dette direktiv.
 2)
 Republikken Polen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 211 af 16.7.2011.


text:
7.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/37
 Sag anlagt den 9. maj 2007 — Group Lottuss mod KHIM — Ugly (COYOTE UGLY)
 (Sag T-161/07)
 (2007/C 155/67)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Spanien) (ved abogados J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño og J. Arribas García)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Anden part i sagen for appelkammeret: UGLY, INC.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 2. marts 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) annulleres delvis i det omfang, den gav afslag på registrering af EF-varemærke nr. 2 428 795 »COYOTE UGLY« fra GROUP LOTTUSS CORP. SL.
 —
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Sagsøgeren.
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »COYOTE UGLY« (ansøgning nr. 2.428.795) for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 41 og 42.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ugly, Inc.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærket »COYOTE UGLY« for varer i klasse 14, 16, 21, 25, 32 og 34 samt de uregistrerede velkendte ældre ord- og figurmærker »COYOTE UGLY« for varer og tjenesteydelser i klasse 14, 16, 21, 25, 32, 33, 34, 41 og 42.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvis medhold i indsigelsen, og idet ansøgningen om EF-varemærket afslås for tjenesteydelser i klasse 42.
 Appelkammerets afgørelse: Den anfægtede afgørelse annulleres, i det omfang den forkastede indsigelsen mod »underholdningsvirksomhed, diskoteker, selskabslokaler« i klasse 41 i registreringsansøgningen, og registreringsansøgningen afslås for disse tjenesteydelser.
 Søgsmålsgrunde: Urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker.


text:
30.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 226/21
 Rettens dom af 16. juni 2011 — Caffaro mod Kommissionen
 (Sag T-192/06) (1)
 (Konkurrence - aftaler - brintoverilte og natriumperborat - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - bøder - forældelse - differentieret behandling - overtrædelsens varighed - formildende omstændigheder)
 2011/C 226/40
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Caffaro Srl (Milano, Italien) (ved avocats A. Santa Maria og C. Biscaretti di Cuffia)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved V. Di Bucci og F. Amato, derefter ved Di Bucci og V. Bottka, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om ophævelse eller subsidiært nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren blev pålagt ved Kommissionens beslutning K(2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og natriumperborat), for så vidt som sagsøgeren og SNIA SpA in solidum er pålagt en bøde, og subsidiært en påstand om nedsættelse af den nævnte bøde.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Caffaro Srl betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 212 af 2.9.2006.


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 30. september 2011 — Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss mod Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
 (Sag C-502/11)
 2011/C 347/30
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss
 Sagsøgt: Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er fællesskabslovgivningen og særligt artikel 6 i direktiv 93/37/EØF (1) (senere: artikel 4 i direktiv 2004/18/EF (2)) principielt til hinder for en national lovbestemmelse [så som artikel 10, stk. 1, litra a), i lov nr. 109 af 1994 — senere artikel 34, stk. 1, litra a), i lovdekret nr. 163 af 2006], som begrænser muligheden for at deltage i procedurer for tildeling af offentlige kontrakter til udelukkende at omfatte selskaber, der udøver kommerciel virksomhed, hvorved visse erhvervsdrivende (såsom civilretlige selskaber), som ikke almindeligvis og i overvejende grad udøver denne type virksomhed, udelukkes; eller er det pågældende forbud rimeligt og ikke udtryk for forskelsbehandling i betragtning af de særlige regler for civilretlige selskaber og deres specielle formueordning?
 Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, forelægges EU-Domstolen følgende supplerende præjudicielle spørgsmål:
 2)
 Giver fællesskabslovgivningen og særligt artikel 6 i direktiv 93/37/EØF (senere: artikel 4 i direktiv 2004/18/EF) samt princippet om friheden for på de retssubjekter, der kan deltage i udbud, til at vælge en særlig retlig form, den nationale lovgiver ret til at begrænse den retlige evne for en erhvervsdrivende (eller en økonomisk aktør i henhold til definitionen i direktiv 2004/18/EF) i betragtning af de særlige kendetegn ved de nationale regler for sådanne erhvervsdrivende, hvorved de udelukkes fra at deltage i offentlige udbudsprocedurer, eller udgør denne begrænsning en tilsidesættelse af principperne om rimelighed og forbud mod forskelsbehandling?
 (1) EFT L 199, s. 54.
 (2) EUT L 134, s. 114.


text:
8.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 39/3
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 26. november 2013 — Groupe Gascogne SA mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-58/12 P) (1)
 (Appel - konkurrence - karteller - markedet for industrisække af plastik - moderselskabets ansvar for overtrædelse, der er begået af datterselskabet - hensyntagen til koncernens samlede omsætning ved beregningen af loftet for bøden - urimeligt langvarig sagsbehandlingstid ved Retten - princippet om effektiv domstolsbeskyttelse)
 2014/C 39/04
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Groupe Gascogne SA (ved avocats P. Hubert og E. Durand)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre og N. von Lingen, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 16. november 2011 i sag T-72/06 Groupe Gascogne mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen i en sag, hvorunder der var nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2005) 4634 endelig af 30. november 2005 om en procedure i henhold til artikel 81 EF (sag COMP/F/38.354 — Industrisække) vedrørende et kartel på markedet for industrisække af plastik og påstand om, at den pågældende beslutning omgøres
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Groupe Gascogne SA betaler omkostningerne i forbindelse med denne appel.
 (1) EUT C 89 af 24.3.2012.


text:
C 3/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.1.2002
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling) (Anden Afdeling)
 af 8. november 2001 af 8. november 2001
 i sag C-143/99, Adria-Wien Pipeline GmbH og Wietersdor- i sag C-228/99, Silos e Mangimi Martini SpA mod Ministe-
 fer & Peggauer Zementwerke GmbH mod Finanzlandesdi- ro delle Finanze (anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 rektion für Kärnten (anmodning om præjudiciel afgørelse Tribunale civile e penale di Cagliari) (1)
 fra Verfassungsgerichtshof) (1)
 (»Landbrug — fælles markedsordning — eksportrestitutio-
 ner — ophævelse — fortolkning og gyldighed af forordning
 (»Energiafgift — godtgørelse udelukkende til virksomheder,
 (EF) nr. 1521/95 og nr. 1576/95 — manglende begrundel-
 der fremstiller materielle goder — statsstøtte«)
 se«)
 (2002/C 3/08) (2002/C 3/09)
 (Processprog: tysk) (Processprog: italiensk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-143/99, angående en anmodning, som Verfassungsge- I sag C-228/99, angående en anmodning, som Tribunale civile
 richtshof (Østrig) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu e penale di Cagliari (Italien) i medfør af artikel 234 EF har
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 ret verserende sag, Adria-Wien Pipeline GmbH, Wietersdorfer Silos e Mangimi Martini SpA mod Ministero delle Finanze, at
 & Peggauer Zementwerke GmbH mod Finanzlandesdirektion opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen og
 für Kärnten, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 1521/95 af
 fortolkningen af EF-traktatens artikel 92 (efter ændring nu 29. juni 1995 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1576/95
 artikel 87 EF), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af af 30. juni 1995 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for
 afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne A. La Pergola, kornfoderblandinger (EFT L 147, s. 65, og EFT L 150, s. 64),
 L. Sevón, M. Wathelet (refererende dommer), og C.W.A. Tim- har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 mermans; generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: ekspedi- manden, N. Colneric, og dommerne R. Schintgen (refererende
 tionssekretær H.A. Rühl, den 8. november 2001 afsagt dom, dommer) og V. Skouris; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justits-
 hvis konklusion lyder således: sekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 8. november 2001 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Nationale foranstaltninger, der fastsætter en delvis godtgørelse 1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1521/95 af 29. juni
 af energiafgifter på naturgas og elektricitet, udgør ikke statsstøt- 1995 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for kornfoder-
 te som omhandlet i EF-traktatens artikel 92 (efter ændring nu blandinger fandt anvendelse på eksportforretninger, for hvilke
 artikel 87 EF), såfremt de finder anvendelse på alle virksomheder de kompetente toldmyndigheder på datoen for forordningens
 på det nationale område, uanset deres aktivitet. offentliggørelse havde antaget den udførselsangivelse, hvori det
 var angivet, at der ville blive ansøgt om eksportrestitution,
 2) Nationale foranstaltninger, der fastsætter en delvis godtgørelse og for hvilke der ikke var ansøgt om forudfastsættelse af
 af energiafgifter på naturgas og elektricitet, men som kun yder eksportrestitutionen.
 denne godtgørelse til virksomheder, hvis hovedaktivitet påviseligt
 består i produktion af materielle goder, skal anses for statsstøtte 2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1576/95 af 30. juni
 som omhandlet i traktatens artikel 92. 1995 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for kornfoder-
 blandinger har ikke ophævet forordning nr. 1521/95 og har
 derfor ikke haft nogen indflydelse på sidstnævnte forordnings
 anvendelighed den 30. juni 1995.
 (1) EFT C 188 af 3.7.1999.
 3) Forordning nr. 1521/95 opfylder ikke begrundelsespligten,
 således som den fremgår af EF-traktatens artikel 190 (nu
 artikel 253 EF), og er derfor ugyldig.


text:
11.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/7
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. november 2013 — SFIR — Società fondiaria industriale romagnola SpA, Italia Zuccheri SpA, Co.Pro.B. — Cooperativa Produttori Bieticoli Soc. coop. Agricola og Eridania Sadam SpA mod AGEA — Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)
 (Forenede sager C-187/12 — C-189/12) (1)
 (Præjudiciel forelæggelse - forordning (EF) nr. 320/2006 - forordning (EF) nr. 968/2006 - landbrug - midlertidig ordning for omstrukturering af sukkerindustrien - betingelser for tildeling af omstruktureringsstøtte - begreberne »produktionsfaciliteter« og »fuldstændig nedlæggelse«)
 2014/C 9/10
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: SFIR — Società fondiaria industriale romagnola SpA, Italia Zuccheri SpA, Co.Pro.B. — Cooperativa Produttori Bieticoli Soc. coop. Agricola og Eridania Sadam SpA
 Sagsøgte: AGEA — Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Consiglio di Stato — fortolkning af artikel 3 og 4 i Rådets forordning (EF) nr. 320/2006 af 20. februar 2006 om en midlertidig ordning for omstrukturering af sukkerindustrien i Fællesskabet og om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EUT L 58, s. 42) og af artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 968/2006 af 27. juni 2006 om de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af Rådets forordning (EF) nr. 320/2006 (EUT L 176, s. 32) — betingelser for tildeling af den samlede støtte — begreberne »produktionsanlæg« og »fuldstændig nedlæggelse« — mulighed for produktionsanlæg til sukker, isoglukose og inulinsirup at få tildelt den samlede støtte i et tilfælde, hvor de opretholder anlæg, der ikke vedrører produktionen af sådanne produkter, men som anvendes til andre produkter
 Konklusion
 1)
 Artikel 3 og 4 i Rådets forordning (EF) nr. 320/2006 af 20. februar 2006 om en midlertidig ordning for omstrukturering af sukkerindustrien i Fællesskabet og om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik og artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 968/2006 af 27. juni 2006 om de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af forordning nr. 320/2006 skal fortolkes således, at begrebet »produktionsfaciliter« i henhold til disse artikler omfatter siloer, der er beregnet til støttemodtagerens opbevaring af sukker, og dette uanset den omstændighed, at de også anvendes til andre formål. Hverken siloer, der udelukkende anvendes til opbevaring af kvoteproduceret sukker, som andre producenter oplagrer eller som købes af sidstnævnte, eller siloer, der udelukkende anvendes til emballering eller indpakning af sukker med henblik på dets afsætning, falder ind under et sådant begreb. Det påhviler den nationale ret at foretage en sådan bedømmelse i hvert enkelt tilfælde på baggrund af de tekniske egenskaber eller af den reelle brug, der er gjort af de pågældende siloer.
 2)
 Gennemgangen af det tredje og fjerde spørgsmål i sag C-188/12 og det andet og tredje spørgsmål i sag C-189/12 har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 3 og 4 i forordning nr. 320/2006 og artikel 4 i forordning nr. 968/2006.
 (1) EUT C 194 af 30.6.2012.


text:
20.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/30
 Sag anlagt den 15. juni 2005 af selskabet Corsica Ferries France mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-231/05)
 (2005/C 205/55)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 15. juni 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af selskabet Corsica Ferries France, Bastia (Frankrig) ved avocats Stéphane Rodrigues og Alice Jaume.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Kommissionens beslutning af 16. marts 2005 om Frankrigs tildeling af det andet støttebeløb til omstrukturering til selskabet Nationale Maritime Corse- Méditerranée (SNCM) annulleres.
 2.
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Denne sag er anlagt til anfægtelse af Kommissionens beslutning C(2004)4751 endelig udg. af 16. marts 2005, hvori Frankrigs tildeling af det andet støttebeløb til omstrukturering til selskabet Nationale Maritime Corse- Méditerranée (SNCM) under visse betingelser erklæres forenelig med fællesmarkedet (støtte nr. C 58/2002, ex N 118(2002)). Beslutningen følger beslutningen af 9. juli 2003, hvori det første støttebeløb til den omhandlede omstrukturering blev betinget godkendt.
 Til støtte for påstandene har det sagsøgende selskab gjort gældende, at EF-traktatens artikel 87 og de bestemmelser, der er fastsat til dens gennemførelse, og som er relevante i den foreliggende sag, dvs. dels de betingelser, der følger af den nævnte beslutning af 9. juli 2003, og dels de betingelser, der følger af Kommissionens fællesskabsretningslinjer fra 1997 om statsstøtte til søtransport (1) samt Kommissionens rammebestemmelser fra 1999 om statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (2), er blevet tilsidesat, hvilke bestemmelser fandt anvendelse på tidspunktet for indledningen af undersøgelsesproceduren i forbindelse med den omtvistede støtte.
 Sagsøgeren har i den sammenhæng præciseret, at SNCM's deltagelse i Compagnie Corse Méditerranée på trods af beslutningen af 9. juli 2003 ikke var ophørt. I øvrigt skulle SNCM have fortsat med at anvende en tariferingspolitik, hvis formål er at tilbyde lavere priser end konkurrenterne.
 Endvidere, og for så vidt angår de nævnte fællesskabsretningslinier, er den omstruktureringsplan, som Den Franske Republik har foreslået, ikke fuldt ud blevet gennemført. Desuden er støttebeløbet ikke begrænset til det strengt nødvendige minimum.
 (1) EFT C 205 af 5.7.1997, s. 5.
 (2) EFT C 288 af 9.10.1999, s. 2.


text:
21.4.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 118/37
 5) Den Italienske Republik og Den Franske Republik bærer deres KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 egne omkostninger i sag T-79/96 R.
 6) Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger i sag den 15. december 2000
 T-260/97 R.
 i sag T-113/99, The Galileo Company og Galileo Interna-
 (1) EFT C 233 af 10.8.1996, C 357 af 22.11.1997 og C 327 af tional LLC mod Rådet for Den Europæiske Union (1)
 24.10.1998.
 (Annullationssøgsmål — formaliteten — person, der er
 individuelt berørt)
 (2001/C 118/104)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: engelsk)
 den 27. november 2000
 i sag T-78/99 (92), Sonia Marion Elder og Robert Dale I sag T-113/99, The Galileo Company, Swindon, Wiltshire (Det
 Elder mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska- Forenede Kongerige), og Galileo International LLC, Rosemont,
 ber (1) Illinois (USA), ved R. Plender, QC, og barrister S. Masters for
 solicitors K. Holmes og D. Austin og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokaterne Elvinger, Hoss og Prussen,
 (Fastsættelse af sagsomkostninger — nødvendige udgifter, 2, place Winston Churchill, støttet af Amadeus Global Travel
 som er afholdt med henblik på sagens behandling — Distribution, SA, Madrid (Spanien), ved advokat M. Caballero
 retshjælpsforsikring) Clavijo, Madrid, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 advokaterne Elvinger, Hoss og Prussen, 2, place Winston
 Churchill, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægti-
 (2001/C 118/103) gede: A. Lopes Sabino og M. Bishop), støttet af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: F. Benyon),
 angående en påstand om delvis annullation af artikel 1, nr. 7,
 litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 323/1999 af 8. februar
 (Processprog: engelsk) 1999 om ændring af forordning (EØF) nr. 2299/89 om en
 adfærdskodeks for edb-reservationssystemer (CRS) (EFT L 40,
 s. 1), har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 I sag T-78/99 (92), Sonia Marion Elder og Robert Dale Elder, manden, A. W. H. Meij, og dommerne A. Potocki og J. Pirrung;
 Dundee (Det Forenede Kongerige), ved solicitor S. Crosby, justitssekretær: H. Jung, den 15. december 2000 afsagt dom,
 rue du Taciturne 42, Bruxelles, mod Kommissionen for De hvis konklusion lyder således:
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: U. Wölker og
 X. Lewis), angående en begæring om fastsættelse af de sagsom-
 kostninger, som sagsøgte skal betale til sagsøgerne efter Rettens 1) Sagen afvises.
 kendelse af 13. oktober 1999 om slettelse af registeret (sag
 T-78/99, Elder mod Kommissionen, ikke trykt i Samling
 af Afgørelser), har Retten (Første Afdeling), sammensat af 2) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Rådets
 præsidenten, B. Vesterdorf, og dommerne N.J. Forwood og omkostninger.
 M. Vilaras; justitssekretær: H. Jung, den 27. november 2000
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 3) Intervenienterne bærer deres egne omkostninger.
 Begæringen om fastsættelse af sagsomkostninger tages ikke til følge.
 (1) EFT C 226 af 7.8.1999.
 (1) EFT C 174 af 19.6.1999.


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/37
 Sag anlagt den 14. juli 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-313/08)
 (2008/C 223/61)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Vesco og P. Dejmek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/58/EF af 15. juli 2003 om ændring af Rådets direktiv 68/151/EØF for så vidt angår offentlighed vedrørende visse selskabsformer (1), idet den ikke har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme dette direktivs artikel 1, stk. 4-6, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. december 2006.
 (1) EUT L 221, s. 13.


text:
Nr . C 159/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24 . 6 . 95
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 27. april 1995 den 27. april 1995
 i sag T-435/93 , Association of Sorbitol Producers within the i sag T-442/93 , Association des amidonneries de céréales de
 EC (ASPEC ) m.fl. mod Kommissionen for De Europaeiske la CEE (AAC ) m.fl. mod Kommissionen for De Europaeiske
 Fadlesskaber (M Faellesskaber f 1 )
 (Statsstøtte — formaliteten — nullitet — bemyndigelse — (Statsstøtte — formaliteten — nullitet — tidligere beslutning
 tidligere beslutning om godkendelse afen generel støtteord om godkendelse af en generel støtteordning — klageres
 ning) rettigheder)
 ( 95/C 159/46 ) ( 95/C 159/47
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-435/93 , Association of Sorbitol Producers within the
 EC ( ASPEC ), Bruxelles, Cerestar Holding BV, La Sas van I sag T-442/93 , Association des amidonneries de céréales de
 Gent ( Nederlandene ), Roquette Frères SA, Lestrem (Fran la CEE ( AAC ), Bruxelles, Levantina Agricola Industrial SA
 krig ), Merck oHG, Darmstadt (Tyskland ), ved advokat ( LAISA), Barcelona ( Spanien), Società piemontese amidi e
 Nicole Coutrelis, Paris , og Barrister John A.Johnson, Bar of derivati SpA ( SPAD ), Cassano Spinola ( Italien ), Pfeifer &
 England and Wales , og med valgt adresse i Luxembourg hos Langen, Köln (Tyskland ), Ogilvie Aquitaine SA, Bordeaux
 advokatfirmaet Loesch et Wolter, 11 , rue Goethe, støttet af ( Frankrig), Cargill BV, Amsterdam, Latenstein Zetmeel BV,
 Den Franske Republik, ved sous-directeur Catherine de Nijmegen (Nederlandene ), ved advokaterne Michel Wael
 Salins, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxem broeck og Denis Waelbroeck, Bruxelles, og med valgt
 bourg på Den Franske Ambassade, 9 , boulevard Prince adresse i Luxembourg hos advokat Ernest Arendt, 8-10, rue
 Henri, og Casillo Grani Sne, San Giuseppe Vesuviano Mathias Hårdt, støttet af Den Franske Republik, ved
 ( Italien ), ved advokaterne Mario Siragusa, Rom, Maurizio sous-directeur Catherine de Salins, som befuldmægtiget, og
 D'Albora, Napoli, og Giuseppe Scassellati-Sforzolini, med valgt adresse i Luxembourg på Den Franske Ambas
 Bologna, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat sade, 9 , boulevard Prince Henri, og Casillo Grani Sne, San
 Ernest Arendt, 8-10 , rue Mathias Hårdt, mod Kommissio Giuseppe Vesuviano ( Italien), ved advokaterne Mario
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Daniel Calleja y Siragusa , Rom, Maurizio D'Albora , Napoli, og Giuseppe
 Crespo, Michel Nolin og Richard Lyal , som befuldmægti Scassellati-Sforzolini, Bologna, og med valgt adresse i
 gede, støttet af Italgrani SpA, Napoli ( Italien ), ved advokat Luxembourg hos advokat Ernest Arendt, 8-10, rue Mathias
 Aurelio Pappalardo , Trapani, advokaterne Luigi Sico og Hårdt, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 Felice Casucci, Napoli, og advokaterne Massimo Annesi og ber ved Michel Nolin, Daniel Calleja y Crespo og Richard
 Massimo Merola, Rom, og med valgt adresse i Luxembourg Lyal, som befuldmægtigede, støttet af Italgrani SpA, Napoli
 hos advokat Alain Lorang, 51 , rue Albert I er, angående en ( Italien ), ved advokat Aurelio Pappalardo, Trapani, advo
 påstand om annullation af Kommissionens beslutning katerne Luigi Sico og Felice Casucci, Napoli, og advoka
 91 /474/EØF af 16 . august 1991 om den italienske stats terne Massimo Annesi og Massimo Merola , Rom, og med
 støtte til selskabet Italgrani med henblik på opførelse af et valgt adresse i Luxembourg hos advokat Alain Lorang, 51 ,
 agrofoodkompleks i Mezzogiorno ( EFT nr. L 254, s . 14 ) har rue Albert I er, angående en påstand om annullation af
 Retten ( Anden Udvidede Afdeling ), sammensat af afdelings Kommissionens beslutning 91/474/EØF af 16 . august 1991
 formanden, B. Vesterdorf, og dommerne D. P. M. Barring om den italienske statsstøtte til selskabet Italgrani med
 ton, A. Saggio, H. Kirschner og A. Kalogeropoulos; justits henblik på opførelse af et agrofoodkompleks i Mezzogiorno
 sekretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzalez, den 27. april ( EFT nr . L 254, s . 14 ), har Retten ( Anden Udvidede
 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, B. Vesterdorf,
 og dommerne D. P. M. Barrington, A. Saggio, H. Kirschner
 og A. Kalogeropoulos; justitssekretær : fuldmægtig J. Pala
 1 ) Kommissionens beslutning 91 /474/EØF af 16. august cio Gonzalez, den 27. april 19 95 afsagt dom, hvis konklu
 1 991 om den italienske statsstøtte til selskabet Italgrani sion lyder således :
 med henblik på opførelse af et agrofoodkompleks i
 Mezzogiorno annulleres.
 1 ) Kommissionens beslutning 91 /474/EØF af 16. august
 2 ) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler 1 991 om den italienske statsstøtte til selskabet Italgrani
 sagsøgernes omkostninger. med henblik på opførelse af et agrofoodkompleks i
 Mezzogiorno annulleres.
 3 ) Intervenienterne bœrer hver deres egne omkostninger.
 2 ) I øvrigt frifindes Kommissionen.
 (M EFT nr . C 47 af 21 . 2 . 1992 .
 3 Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler
 sagsøgernes omkostninger.
 ---pagebreak--- 24 . 6 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 159/23
 4 ) Intervenienterne bærer hver deres egne omkostninger. 2 ) Rådet bærer sine egne omkostninger og betaler sagsø
 gernes omkostninger, bortset fra sagsøgerens omkost
 ninger i sag T- 1 63/94 i forbindelse med interventionen,
 (!) EFT nr. C 47 af 21 . 2 . 1992 .
 som sagsøgeren selv bærer. Intervenienterne bærer hver
 deres egne omkostninger.
 (!) EFT nr. C 29 af 2 . 2 . 1993 og EFT nr. C 62 af 4 . 3 . 1993 .
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 2, maj 1995
 i de forenede sager T-163/94 og T-165/94, NTN Corpo
 ration og Koyo Seiko Co. Ltd mod Rådet for Den
 Europæiske Union ( l ) KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN
 (Antidumpingtold på kuglelejer — fornyet undersøgelse — FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS
 forordning om ændring af en endelig antidumpingtold — den 10 . marts 1995
 fastlæggelse af skaden)
 i sag T-395/94 R, Atlantic Container Line AB m.fl. mod
 ( 95/C 159/48 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( 95/C 159/49 )
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: engelsk)
 I de forenede sager T-163/94 og T-165/94 , NTN Corpora
 tion, et selskab efter japansk ret, Osaka (Japan), ved Jürgen
 Schwarze og advokat Malte Sprenger, Düsseldorf, og med I sag T-3 95/94 R, Atlantic Container Line AB, Goteborg
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Claude Penning, ( Sverige ), Cho Yang Shipping Company Ltd, Seoul, DSR
 78 , Grand-Rue, og Koyo Seiko Co . Ltd, et selskab efter Senator Lines GmbH, Bremen (Tyskland ), Hapag Lloyd
 japansk ret, Osaka, ved advokat Jacques Buhart, Paris, og AG, Hamburg (Tyskland ), MSC Mediterranean Shipping
 barrister Charles Kaplan, og med valgt adresse i Luxem Company SA, Genève ( Schweiz ), A. P. Moller-Msersk Line,
 bourg hos advokaterne Arendt og Medernach, 8-10, rue Kobenhavn, Nedlloyd Lijnen BV, Rotterdam (Nederlan
 Mathias Hårdt, mod Rådet for Den Europæiske Union dene ), Neptune Orient Line Ltd ( NOL), Singapore, Nippon
 ( befuldmægtigede: R. Torrent, J. Monteiro, H.-J. Rabe og Yusen Kaisha (NYK Line ), Tokyo, Orient Overseas Con
 G. Berrisch ), støttet af Federation of European Bearing tainer Line (UK) Ltd, Levington (Det Forenede Kongerige ),
 Manufacturers ' Associations ved advokaterne Dietrich Ehle P & O Containers Ltd , London, Polish Ocean Line, Gdansk
 og Volker Schiller, Koln, og med valgt adresse i Luxem ( Polen ), Sea-Land Service Inc ., Jersey City, New Jersey
 bourg, i sag T-163/94 hos advokaterne Arendt og Meder (USA ), Tecomar SA de CV, Mexico, og Transportacion
 nach, 8-10 , rue Mathias Hårdt, og, i sag T-165/94, hos Maritima Mexicana SA, Mexico, ved solicitors John Phea
 advokaterne Arendt og Medernach, 8-10, rue Mathias sant, Nicholas Bromfield og Suyong Kim, og med valgt
 Hårdt, og, i sag T-165/94, hos advokat Marc Lucius, 6, rue adresse i Luxembourg hos advokaterne Loesch og Wolter,
 Michel Welter, samt, i sag 165/94, af Kommissionen for De 11 , rue Goethe, stottet af The Japanese Shipowners'
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede: E. White og Association, Tokyo, ved Nicholas J. Forwood, QC, Bar of
 C. -M. Happe ), hvori der er nedlagt påstand om annullation England and Wales, og solicitor Philip Ruttley, og med valgt
 af Rådets forordning ( EØF ) nr . 2849/92 af 28 . september adresse i Luxembourg hos advokaterne Arendt og Meder
 1992 om ændring af den ved forordning ( EØF ) nr . 1739/85 nach, 8-10, rue Mathias Hardt, samt The European
 indførte endelige antidumpingtold på importen af kuglelejer Community Shipowners ' Associations, Bruxelles, ved advo
 med største udvendige diameter på over 30 mm med kat Denis Waelbroeck, Bruxelles, og med valgt adresse i
 oprindelse i Japan ( EFT nr. L 286, s . 2 ), har Retten ( Tredje Luxembourg hos advokat Ernest Arendt, 8-10, rue Mathias
 Udvidede Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, J. Hardt, mod Kommissionen for De Europaeiske Fadlesska
 Biancarelli, samt dommerne R. Schintgen, C. P. Briët, R. ber ( befuldmaegtigede: B. Langeheine og R. Lyal ), stottet af
 Garcia-Valdecasas og C. W. Bellamy; justitssekretær: H. The Freight Transport Association Ltd, Turnbridge Wells
 Jung, den 2 , maj 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder ( Det Forenede Kongerige ), Association des utilisateurs de
 således : transports de fret, Paris, og The European Council of
 Transport Users ASBL, Bruxelles, ved barrister Mark
 Clough, med møderet i England og Wales, og med valgt
 1 ) Artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 2849/92 af adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 ,
 28. september 1992 om ændring af den ved forordning Grand-Rue, angående en begæring om udsættelse af gen
 (EØF) nr. 1739/85 indførte endelige antidumpingtold nemforelsen af Kommissionens beslutning 94/980/EF af
 på importen af kuglelejer med største udvendige diame 19 . oktober 1994 i henhold til EF-traktatens artikel 85
 ter på over 30 mm med oprindelse i Japan annulleres, for ( IV/34.446 — Trans Atlantic Agreement, EFT nr. L 376 ,
 så vidt sagsøgerne herved rammes af en antidumping s . 1 ), har Rettens président den 10 . marts 1995 afsagt
 told. kendelse, hvis konklusion lyder sâledes :


text:
C 316/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.11.2000
 1) Protokol nr. 2 ad artikel 119 i traktaten om oprettelse af Det 1) Appellen forkastes.
 Europæiske Fællesskab, der er knyttet til EF-traktaten, finder
 anvendelse på en godtgørelse som den supplerende fratrædelses- 2) Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger.
 godtgørelse ved førtidspensionering, som omhandles i den
 kollektive arbejdsoverenskomst nr. 17, der er gjort bindende ved
 kongelig anordning af 16. januar 1975, og som omhandles i (1) EFT C 246 af 28.8.1999.
 den kollektive arbejdsoverenskomst af 23. maj 1984, der er
 indgået i det paritetiske underudvalg nr. 315.1.
 2) En supplerende godtgørelse, der, som i den foreliggende sag,
 udgør løn som omhandlet i EF-traktatens artikel 119 (EF-
 traktatens artikel 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF
 — 143 EF), er ikke omfattet af artikel 5 i Rådets direktiv
 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princip-
 DOMSTOLENS DOM
 pet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår
 adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt
 arbejdsvilkår. af 12. september 2000
 (1) EFT C 188 af 3.7.1999. i sag C-276/97, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Franske Republik (1)
 (Traktatbrud — artikel 4, stk. 5, i sjette momsdirektiv —
 veje, der stilles til rådighed mod betaling af vejafgift —
 momsfritagelse — forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89
 og nr. 1553/89 — egne indtægter hidrørende fra moms)
 DOMSTOLENS DOM
 (2000/C 316/15)
 (Femte Afdeling)
 af 13. juli 2000 (Processprog: fransk)
 i sag C-174/99 P, Europa-Parlamentet mod Pierre Ri-
 chard (1) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (»Tjenestemænd — ansættelsesprocedure — anvendelse af
 vedtægtens artikel 29, stk. 1«) I sag C-276/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtigede: H. Michard og E. Traversa) mod Den
 (2000/C 316/14) Franske Republik (befuldmægtigede: K. Rispal-Bellanger og
 G. Mignot), angående enpåstand om, at det fastslås, at Den
 Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler
 (Processprog: fransk) den i medfør af EF-traktaten,
 — idet den i strid med artikel 2 og 4 i Rådets sjette direktiv
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af
 gjort i Samling af Afgørelser) medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter —
 Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregnings-
 I sag C-174/99 P, Europa-Parlamentet (befuldmægtiget: J. San- grundlag (EFT L 145, s. 1) har undladt at opkræve
 t’Anna, bistået af advokat D. Waelbroeck), angående appel af merværdiafgift af motorvejsafgifter som modydelse for
 dom afsagt den 9. marts 1999 af De Europæiske Fællesskabers en over for brugerne præsteret tjenesteydelse, og
 Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-273/97, Richard
 mod Parlamentet (Sml. Pers. I-A, s. 45, og II, s. 235), hvori der — idet den ikke har stillet de tilsvarende beløb med tillæg af
 er nedlagt påstand om ophævelse af dommen — den anden morarenter til rådighed for Kommissionen som Fællesska-
 part i appelsagen: Pierre Richard, tjenestemand ved Europa- bernes egne indtægter,
 Parlamentet, bosat i Luxembourg, ved advokaterne A. Lutgen
 og J. Feltgen, Luxembourg, og med valgt adresse i Luxembourg har Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez
 på nævnte advokaters kontor, 1, rue Jean-Pierre Brasseur — Iglesias, afdelingsformændene J.C. Moitinho de Almeida (refe-
 har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsfor- rerende dommer), L. Sevón og R. Schintgen samt dommerne
 manden, D.A.O. Edward, og dommerne P.J.G. Kapteyn, P. Jann, P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, P. Jann, H. Ragne-
 H. Ragnemalm (refererende dommer), og M. Wathelet; general- malm, V. Skouris og F. Macken; generaladvokat: S. Alber;
 advokat: J. Mischo; justitssekretær: ekspeditionssekretær justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louterman-Hubeau og
 H.A. Rühl, den 13. juli 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 12. september 2000 af-
 således: sagt dom, hvis konklusion lyder således:
 ---pagebreak--- 4.11.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 316/9
 1) Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler morarenter til rådighed for Kommissionen som Fællesskaber-
 den i henhold til artikel 2 og 4 i Rådets sjette direktiv nes egne indtægter, har Domstolen, sammensat af præsidenten,
 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlems- G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene J.C. Moitinho de
 staternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles Almeida (refererende dommer), L. Sevón og R. Schintgen samt
 merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, Rådets dommerne P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet,
 forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 af 29. maj 1989 P. Jann, H. Ragnemalm, V. Skouris og F. Macken; generaladvo-
 om den endelige ordning for ensartet opkrævning af egne kat: S. Alber; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louter-
 indtægter hidrørende fra merværdiafgiften og Rådets forordning man-Hubeau og ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 12. sep-
 (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemfø- tember 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 relse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for
 Fællesskabernes egne indtægter, idet den har undladtat opkræve 1) Irland har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold
 merværdiafgift af motorvejsafgifter som modydelse for en over til artikel 2 og 4 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF
 forbrugerne præsteret tjenesteydelse, når denne ikke leveres af et af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes
 offentligretligt organ i den forstand, hvori udtrykket er anvendt lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiaf-
 i sjette direktivs artikel 4, stk. 5, og idet den ikke har stillet de giftssystem: ensartet beregningsgrundlag, Rådets forordning
 beløb, der svarer til den afgift, som burde have været opkrævet (EØF, Euratom) nr. 1553/89 af 29. maj 1989 om den
 af motorvejsafgifterne, med tillæg af morarenter til rådighed for endelige ordning for ensartet opkrævning af egne indtægter
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber som egne hidrørende fra merværdiafgiften og Rådets forordning (EØF,
 indtægter hidrørende fra merværdiafgiften. Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af
 afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesska-
 2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger. bernes egne indtægter, idet Irland har undladt at opkræve
 merværdiafgift af afgifter for benyttelse af afgiftspligtige veje og
 broer som modydelse for en over for brugerne præsteret
 (1) EFT C 295 af 27.9.1997. tjenesteydelse, når denne ikke leveres af et offentligretligt organ
 i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i sjette direktivs
 artikel 4, stk. 5, og idet Irland ikke har stillet de beløb, der
 svarer til den afgift, som burde have været opkrævet af
 vejafgifterne, med tillæg af morarenter til rådighed for Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber som egne indtægter
 hidrørende fra merværdiafgiften.
 DOMSTOLENS DOM
 2) Irland betaler sagens omkostninger.
 af 12. september 2000
 (1) EFT C 387 af 20.12.1997.
 i sag C-358/97, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Irland (1)
 (Traktatbrud — artikel 4, stk. 5, i sjette momsdirektiv —
 veje, der stilles til rådighed mod betaling af vejafgift —
 momsfritagelse — forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89
 og nr. 1553/89 — egne indtægter hidrørende fra moms) DOMSTOLENS DOM
 (2000/C 316/16) af 12. september 2000
 i sag C-359/97, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 (Processprog: engelsk) skaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og
 Nordirland (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Traktatbrud — artikel 4, stk. 5, i sjette momsdirektiv —
 gjort i Samling af Afgørelser) veje, der stilles til rådighed mod betaling af vejafgift —
 momsfritagelse — forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89
 I sag C-358/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- og nr. 1553/89 — egne indtægter hidrørende fra moms)
 ber (befuldmægtigede: H. Michard og B. Doherty) mod Irland
 (befuldmægtiget: M.A. Buckley, bistået af D. Sherlock, (2000/C 316/17)
 T. McCann og D. Moloney), angående en påstand om, at det
 fastslås, at Irland har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det
 i medfør af EF-traktaten, idet det i strid med artikel 2 og (Processprog: engelsk)
 artikel 4, stk. 1, 2 og 5, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF
 af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes
 lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiaf- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 giftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) har gjort i Samling af Afgørelser)
 undladt at opkræve merværdiafgift af afgifter for benyttelse af
 afgiftspligtige veje og broer i Irland, og idet det ikke har stillet I sag C-359/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 de beløb, som følger af denne overtrædelse, med tillæg af ber (befuldmægtigede: H. Michard og B. Doherty) mod Det


text:
20.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/12
 Sag anlagt den 10. august 2012 — Katjes Fassin mod KHIM — (Yoghurt-Gums)
 (Sag T-366/12)
 2012/C 319/22
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Tyskland) (ved advokat T. Schmitz)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 11. juni 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering af det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag 523/2012-4) annulleres og ændres således, at klagen afslås fuldstændigt.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Yoghurt-Gums« for varer i klasse 6, 24 og 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 455 197
 Undersøgerens afgørelse: Delvist afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
21.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 146/45
 Sag anlagt den 23. april 2003 af Festival Crociere S.p.A. — for det andet, at Kommissionen ikke har foretaget en
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber korrekt vurdering af visse specifikke økonomiske om-
 stændigheder, nævnt i beslutningens artikel 11, herunder
 særligt tilstedeværelsen af konkurrenter, mulighederne
 (Sag T-145/03) for vækst på markedet, samt betydningen af hindringer
 for adgang til markedet og de reelle muligheder for
 konkurrence på trods af Carnival-P&O’s dominerende
 (2003/C 146/80) stilling. Kommissionen har i denne forbindelse ikke alene
 undladt at begrunde sine konklusioner konsekvent og
 objektivt, men har endog undladt at vurdere, hvilken
 indvirkning fusionens nye økonomiske struktur vil få på
 (Processprog: italiensk) de væsentligste konkurrenceforhold, som er af største
 betydning ved bedømmelsen af nærværende sag. Hvis
 denne indvirkning var blevet vurderet korrekt, ville det
 have foranlediget Kommissionen til ikke bare ukritisk at
 henvise til den oprindelige beslutning, men at foretage en
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der fornyet prøvelse af de vurderinger, der lå til grund, og i
 den 23. april 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De hvert fald foranledige den til at foretage en tilbundsgående
 Europæiske Fællesskaber af Festival Crociere S.p.A. ved avvoca- undersøgelse.
 ti Gian Michele Roberti, Guido Bellitti og Isabella Perego.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Den anfægtede beslutning annulleres.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. Sag anlagt den 6. maj 2003 af Nuova Agricast Srl mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-151/03)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (2003/C 146/81)
 Under denne sag anfægter det sagsøgende selskab Kommissio- (Processprog: italiensk)
 nens beslutning af 10. februar 2003 om godkendelse i henhold
 til artikel 6, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 4064/89 af
 fusionen mellem Carnival Cruises og P&O Princess II.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 6. maj 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Til støtte for sine påstande anfører sagsøgeren: Europæiske Fællesskaber af Nuova Agricast Srl ved avvocato
 Michele Arcangelo Celabrese.
 — for det første, at Kommissionen ikke har foretaget en
 korrekt vurdering af fusionens nye selskabsudformning
 og de konsekvenser, det kan få i økonomisk, finansiel Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 henseende. I denne forbindelse burde Kommissionen
 have bemærket, at DLC’s struktur i sig selv kunne medføre — De anfægtede beslutninger annulleres.
 betydelige konkurrencefordele for Carnival, også i forhold
 til financial strength, hvilket kunne give Carnival en
 dominerende stilling på markedet, hvilket ikke længere — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 er tilgængeligt for de andre competitors. Herefter synes
 beslutningen at indeholde en åbenbart urigtig vurdering
 — udover, at den indeholder en mangelfuld begrundelse
 — for så vidt som Kommissionen undlod at tage en
 væsentlig omstændighed i betragtning ved den konkur- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 rencemæssige vurdering af fusionen. Hvis denne omstæn-
 dighed var blevet vurderet korrekt, skulle den i sig selv
 have foranlediget Kommissionen til at forbyde fusionen, Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 eller i hvert fald at indlede en tilbundsgående undersøgelse som i sag T-139/03, Nuova Agricast Srl mod Kommissionen
 i henhold til forordningens artikel 6, stk. 1, litra c). for De Europæiske Fællesskaber ( 1).
 ---pagebreak--- C 146/46 DA Den Europæiske Unions Tidende 21.6.2003
 Sagsøgeren har særligt anført, at afslaget krænker den ret til Slettelse af sag T-336/01 ( 1)
 kontradiktion, som sagsøgeren kan gøre gældende både over
 for den italienske regering (ved at anfægte det dokument, der (2003/C 146/82)
 er begæret aktindsigt i for den kompetente nationale domstol)
 og over for Kommissionen, for så vidt som det ikke er muligt, (Processprog: engelsk)
 hvis man ikke kender den foranstaltning, der er begæret
 aktindsigt i, at påpege eventuelle fejl i forbindelse med det
 skøn, Kommissionen havde udøvet ved at betragte foranstalt- Ved kendelse af 19. marts 2003 har formanden for Fjerde
 ningen som vedtaget korrekt. Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-336/01, Eurocommerce A.I.S.B.L. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 ( 1) Jf. s. 43 i dette nummer af Tidende. registeret.
 (1 ) EFT C 84 af 6.4.2002.


text:
6.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/4
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 16. juni 2011 — Fatma Pehlivan mod Staatssecretaris van Justitie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank ’s-Gravenhage (Nederlandene))
 (Sag C-484/07) (1)
 (Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - familiesammenføring - artikel 7, stk. 1, første led, i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 - barn af en tyrkisk arbejdstager, som har boet sammen med denne i mere end tre år, men har indgået ægteskab før udløbet af den i nævnte bestemmelse fastsatte frist på tre år - national lovgivning, som af denne grund anfægter den pågældendes opholdstilladelse)
 2011/C 232/05
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank 's-Gravenhage, Roermond
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Fatma Pehlivan
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Justitie
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank te ’s-Gravenhage, Roermond — fortolkning af artikel 7, stk. 1, første led, i associeringsafgørelse nr. 1/80 af 19. september 1980 om udvikling af associeringen, som blev truffet af det associeringsråd, der er oprettet ved aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet — et barn af en tyrkisk arbejdstager, der har boet hos den tyrkiske arbejdstager i mindst tre år, men som i denne periode har giftet sig i Tyrkiet med en tyrkisk statsborger uden at oplyse de kompetente myndigheder herom
 Konklusion
 Artikel 7, stk. 1, første led, i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af 19. september 1980 om udvikling af associeringen vedtaget af associeringsrådet, der blev oprettet ved aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, skal fortolkes således, at
 —
 denne bestemmelse er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter et familiemedlem, der har haft behørig tilladelse til at flytte sammen med en tyrkisk vandrende arbejdstager, der allerede er tilknyttet denne stats lovlige arbejdsmarked, mister rettighederne på grundlag af familiesammenføring i henhold til den samme bestemmelse alene af den grund, at den pågældende efter at være blevet myndig indgår ægteskab, til trods for, at den pågældende fortsætter med at bo sammen med nævnte arbejdstager i de første tre år af sit ophold i værtsmedlemsstaten
 —
 en tyrkisk statsborger som sagsøgeren i hovedsagen henhører under denne bestemmelse og med føje kan gøre krav på en opholdsret i værtsmedlemsstaten på grundlag heraf uanset den omstændighed, at den pågældende har indgået ægteskab før udløbet af perioden på tre år i henhold til nævnte stk. 1, første led, når den pågældende i hele denne periode faktisk har boet sammen med den tyrkiske vandrende arbejdstager, gennem hvem den pågældende fik tilladelse til at indrejse til denne medlemsstats område med henblik på familiesammenføring.
 (1) EUT C 8 af 12.1.2008.


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/43
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 26. juni 2013 — BM mod ECB
 (Sag F-78/11) (1)
 (Personalesag - ECB’s ansatte - forlængelse med tilbagevirkende kraft af prøvetiden - afgørelse om at opsige kontrakten i prøvetiden - disciplinærsag)
 2013/C 252/71
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: BM (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)
 Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (først ved P. Embley, M. López Torres og E. Carlini, som befuldmægtigede, derefter ved M. López Torres og E. Carlini, som befuldmægtigede, bistået af advokat B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af ECB’s afgørelse om at opsige sagsøgerens kontrakt i prøvetiden på grund af en disciplinær forseelse straffet med en irettesættelse.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 20. maj 2011, hvorved BM’s kontrakt opsiges med virkning fra den 31. oktober 2011, annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes Den Europæiske Centralbank.
 3)
 Den Europæiske Centralbank bærer sine egne omkostninger og betaler BM’s omkostninger.
 (1) EUT C 319 af 29.10.2011, s. 30.