text:
28.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/10
 Sag anlagt den 8. december 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-440/05)
 (2006/C 22/18)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. december 2005 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved W. Bogensberger og R. Troosters, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at Rådets rammeafgørelse 2005/667/RIA af 12. juli 2005 om skærpelse af de strafferetlige rammer med henblik på håndhævelse af lovgivningen til bekæmpelse af forurening fra skibe (1) er ulovlig.
 —
 Nævnte rammeafgørelse annulleres.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Henset til Domstolens formålsbestemte tilgangsvinkel i dom af 13. september 2005 i sag C-176/03 (Kommissionen mod Rådet, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), samt til den omstændighed, at de i artikel 1-10 i rammeafgørelse 2005/667/RIA fastsatte foranstaltninger udgør foranstaltninger af en strafferetlig karakter, som er nødvendige for at garantere effektiviteten af den fælles transportpolitik som udviklet ved direktiv 2005/35 EF (2), mener Kommissionen, at rammeafgørelsen — da den ikke kan deles op — i sin helhed tilsidesætter artikel 47 EU, og derfor er ulovlig.
 (1) EUT L 255 af 30.9.2005, s. 164.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/35/EF af 7.9.2005 om forurening fra skibe og om indførelse af sanktioner for overtrædelser, EUT L 255 af 30.9.2005, s. 11.


text:
10.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 362/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Central Administrativo Sul (Portugal) den 26. september 2011 — Portugal Telecom SGPS, SA mod Fazenda Pública
 (Sag C-496/11)
 2011/C 362/19
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Central Administrativo Sul
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Portugal Telecom SGPS, SA
 Sagsøgt: Fazenda Pública
 Procesdeltager: Ministério Público
 Præjudicielle spørgsmål
 (a)
 Er en korrekt fortolkning af artikel 17, stk. 2, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj [1977] (1), til hinder for, at de portugisiske skattemyndigheder pålægger appellanten, der er et holdingselskab, at anvende metoden med pro rata-fradrag på hele den indgående moms, selskabet har erlagt af sine inputs, fordi selskabets hovedformål er forvaltning af andele i andre selskaber, selv om disse inputs (erhvervede tjenesteydelser) har en direkte, umiddelbar og klar forbindelse med afgiftspligtige transaktioner — tjenesteydelser — der leveres efterfølgende inden for en lovlig biaktivitet bestående i levering af tekniske ledelsesydelser?
 (b)
 Kan en enhed, der har egenskab af holdingselskab, og som er undergivet moms af erhvervelser af goder og tjenesteydelser, som efterfølgende med momsangivelsen fuldt ud faktureres de selskaber, hvori enheden besidder andele, idet disse transaktioner har karakter af en biaktivitet — levering af tekniske administrations- og ledelsesydelser — i forhold til hovedaktiviteten — forvaltning af selskabsandele — fradrage hele den moms, der er erlagt af disse erhvervelser, ved anvendelse af den fradragsmetode, hvorefter der tages hensyn til den faktiske anvendelse, som omhandlet i sjette direktivs artikel 17, stk. 2?
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 54).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
12.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/9
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 13. november 2012 — Test Claimants in the FII Group Litigation mod Commissioners of Inland Revenue og The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (Chancery Division) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-35/11) (1)
 (Artikel 49 TEUF og 63 TEUF - udlodning af udbytte - selskabsskat - sag C-446/04 - Test Claimants in the FII Group Litigation - fortolkning af dommen - undgåelse af økonomisk dobbeltbeskatning - spørgsmålet, om fritagelsesmetoden og modregningsmetoden modsvarer hinanden - begreberne »skattesats« og »forskellige beskatningsniveauer« - udbytte fra tredjelande)
 2013/C 9/13
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Test Claimants in the FII Group Litigation
 Sagsøgte: Commissioners of Inland Revenue og The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (Chancery Division) — fortolkning af artikel 49 og 63 TEUF — etableringsfrihed — frie kapitalbevægelser — skattelovgivning — selskabsskat — fortolkning af Domstolens dom af 12. december 2006 i sag C-446/04, Test Claimants in the FII Group Litigation — begreberne »skattesatsen« og »forskellige beskatningsniveauer« — skattesats, der skal tages i betragtning ved fastlæggelsen af, om beskatningsniveauet er det samme for nationalt udbytte og udbytte, der hidrører fra udlandet.
 Konklusion
 1)
 Artikel 49 TEUF og 63 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som anvender fritagelsesmetoden på udbytte af indenlandsk oprindelse og modregningsmetoden på udbytte af udenlandsk oprindelse, hvis det for det første er godtgjort, at den skattegodtgørelse, som det udbyttemodtagende selskab indrømmes i forbindelse med modregningsmetoden, svarer til den skat, der faktisk er blevet betalt af det overskud, der ligger til grund for det udloddede udbytte, og for det andet, at det faktiske beskatningsniveau for selskabers overskud i den omhandlede medlemsstat generelt er lavere end den fastsatte nominelle skattesats.
 2)
 Domstolens svar på det andet og det fjerde spørgsmål, som blev forelagt i den sag, der gav anledning til dom af 12. december 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation (sag C-446/04), gælder også, når:
 —
 den udenlandske selskabsskat, som det overskud, der ligger til grund for det udloddede udbytte, har været undergivet, ikke er blevet betalt eller ikke er blevet betalt fuldt ud af det ikke-hjemmehørende selskab, der udbetaler udbyttet til det hjemmehørende selskab, men er blevet betalt af et selskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, og som er et direkte eller indirekte datterselskab af det førstnævnte selskab
 —
 selskabsskat ikke er blevet betalt forskudsvis af det hjemmehørende selskab, som modtager udbytte fra et ikke-hjemmehørende selskab, men er blevet betalt af selskabets hjemmehørende moderselskab inden for rammerne af en koncernbeskatningsordning.
 3)
 EU-retten skal fortolkes således, at et moderselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, og som inden for rammerne af en koncernbeskatningsordning som den i hovedsagen omhandlede i strid med EU-rettens regler har skullet betale selskabsskat forskudsvis af den del af sit overskud, som hidrører fra udbytte af udenlandsk oprindelse, kan anlægge søgsmål med påstand om tilbagebetaling af denne skat, der er opkrævet med urette, for så vidt som den overstiger den yderligere selskabsskat, som den omhandlede medlemsstat havde ret til at opkræve med henblik på at udligne den lavere nominelle skattesats, som det overskud, der ligger til grund for udbyttet af udenlandsk oprindelse, har været undergivet, i forhold til den nominelle skattesats, der finder anvendelse på det hjemmehørende moderselskabs overskud.
 4)
 EU-retten skal fortolkes således, at et selskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, og som i et selskab, der er hjemmehørende i et tredjeland, besidder en kapitalandel, der giver det en klar indflydelse på sidstnævnte selskabs beslutninger og mulighed for at træffe afgørelse om dette selskabs drift, kan påberåbe sig artikel 63 TEUF med henblik på at anfægte foreneligheden med denne bestemmelse af en lovgivning i nævnte medlemsstat vedrørende den skattemæssige behandling af udbytte hidrørende fra nævnte tredjeland, som ikke udelukkende finder anvendelse på situationer, hvor moderselskabet udøver en afgørende indflydelse på det udbytteudloddende selskab.
 5)
 Domstolens svar på det tredje spørgsmål, som blev forelagt i den sag, der gav anledning til dommen i sagen Test Claimants in the FII Group Litigation, finder ikke anvendelse, når de datterselskaber, der har hjemsted i andre medlemsstater, og til hvilke der ikke har kunnet ske overførsel af forskudsselskabsskat, ikke beskattes i den medlemsstat, hvor moderselskabet er hjemmehørende.
 (1) EUT C 103 af 2.4.2011.


text:
6.5.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/13
 Appel iværksat den 10. marts 2006 af Roderich Weissenfels til prøvelse af dom afsagt den 25. januar 2006 af Retten i Første Instans i sag T-33/04, Roderich Weissenfels mod Europa-Parlamentet
 (Sag C-135/06 P)
 (2006/C 108/21)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Roderich Weißenfels (ved Rechtsanwalt G. Maximini)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Den af Retten i Første Instans (Første Afdeling) afsagte dom af 25. januar 2006 i sag T-33/04 (1), Weißenfels mod Europa-Parlamentet, meddelt den 31. januar 2006, ophæves.
 2.
 Europa-Parlamentets afgørelse af 26. juni 2003, hvorefter der fra det fordoblede børnetilskud, som appellanten oppebærer i medfør af tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 3, fratrækkes en særlig støtte til svært handicappede, som betales til appellantens søn Frederik fra anden side, annulleres.
 3.
 Europa-Parlamentets stiltiende afgørelse om afslag på appellantens anmodning af 4. juni 2003 om efterbetaling af det tidligere med urette indeholdte fordoblede børnetilskud annulleres.
 4.
 Europa-Parlamentets afgørelse af 28. april 2004, hvorved den appellantens søn Frederik fra anden side tildelte særlige støtte til svært handicappede blev betegnet som »tillæg af samme art«, i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 2, som det appellanten tilkendte fordoblede børnetilskud, annulleres.
 5.
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale appellanten erstatning (subsidiært svarende til den lovmæssigt påløbne rente) for det tab, som er opstået på grund af den fra 1. december 1998 med urette foretagne indeholdelse af en del af appellantens vederlag i form af det fordoblede børnetilskud.
 6.
 Europa-Parlamentet tilpligtes at afholde omkostningerne ved begge retsinstanser, herunder de af sagsøgerens afholdte nødvendige udgifter.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten gør gældende, at Retten i Første Instans har begået rettergangsfejl, idet den i den appellerede dom ikke har foretaget en korrekt bedømmelse af appellantens anbringender og med urette lagde en søgsmålsbegrænsning til grund. Rettens konstatering, hvorefter påstand om erstatning først blev fremsat under duplikken, er uretmæssig, da den relevante oprindelige påstand i stævningen efter sit indhold skal betragtes som en påstand om erstatning.
 Spørgsmålet om ligheden af de omhandlede tilskud er af Retten — som forudsætning for anvendelse af artikel 67, stk. 2, i tjenestemandsvedtægten — ikke blevet prøvet i formel henseende og er blevet undergivet en urigtig prøvelse i materiel henseende. Der kan i formel henseende ikke være tale om »tillæg af samme art«, da det luxembourgske særbidrag ikke er forbundet med et ansættelsesforhold. I materiel henseende må undtagelsen bedømmes under hensyntagen til formålet med de to tillæg: Mens det er appellanten selv, der, uafhængigt af bopæl, har et krav på tillægget i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 3, for at aflaste ham for udgifter, har den berettigede — det vil sige appellantens søn — kun krav på det særlige luxembourgske særbidrag med henblik på sin forsørgelse, så længe han bor i Luxembourg.
 Anvendelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 2, er derfor udelukket, da der hverken i formel eller materiel henseende foreligger et fra anden side betalt tillæg af samme art i den relevante fællesskabsrets forstand. Rettens modsatte konklusion er således i strid med fællesskabsretten.
 (1) EUT C 74, s. 18.


text:
7.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 406/41
 Sag anlagt den 5. oktober 2015 — Monster Energy mod KHIM (GREEN BEANS)
 (Sag T-585/15)
 (2015/C 406/42)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Monster Energy Company (Corona, Forenede Stater) (ved solicitor P. Brownlow)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »GREEN BEANS« — registreringsansøgning nr. 11 410 801
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 22. juli 2015 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 3002/2014-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Sagen hjemvises til Andet Appelkammer med henblik på realitetsafgørelse vedrørende sagsøgerens begæring om Restitutio i forbindelse med afgørelse vedtaget den 2. december 2013 af Første Appelkammer (sag R 1530/2013-1).
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 58, artikel 65 stk. 5, artikel 75 og artikel 81, stk. 4, i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af regel 65 i forordning nr. 2868/95.


text:
22.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 462/23
 Rettens dom af 6. november 2014 — Vans mod KHIM (gengivelse af en linje, der skråner og bølger)
 (Sag T-53/13) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om et EF-figurmærke, som gengiver en linje, der skråner og bølger - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - fornødent særpræg ikke opnået ved brug - artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009 - artikel 76 i forordning nr. 207/2009 - artikel 75 i forordning nr. 207/2009))
 (2014/C 462/35)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Vans, Inc. (Cypress, Californien, De Forenede Stater) (ved advokat M. Hirsch)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved O. Mondéjar Ortuño, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. november 2012 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 860/2012-5) vedrørende en ansøgning om registrering af et figurtegn, som gengiver en linje, der skråner og bølger, som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Vans, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 101 af 6.4.2013.


text:
20.3.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 71/25
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: J. Currall og F. Clotuche-Duvieusart),
 den 17. december 2003 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 beslutning om at afvise sagsøgerens anmodning om at blive
 indplaceret i den højeste lønklasse i hans stillingsgruppe ved
 i sag T-133/02, Pravir Kumar Chawdhry mod Kommissio- ansættelsen, har Retten, sat af dommer H. Legal; justitssekretær:
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1) fuldmægtig I. Natsinas, den 10. december 2003 afsagt dom,
 hvis konklusion lyder således:
 (Midlertidig ansat — stilling aflønnet over forskningsbevil-
 lingerne — indplacering i lønklasse)
 1) Kommissionens beslutning af 27. juli 2001 om afvisning af
 (2004/C 71/44) sagsøgerens anmodning om at blive indplaceret i den højeste
 lønklasse i hans stillingsgruppe ved ansættelsen annulleres.
 (Processprog: fransk)
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 I sag T-133/02, Pravir Kumar Chawdhry, midlertidig ansat ved (1) EFT C 219 af 14.9.2002.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i
 Sangiano (Italien), ved avocats G. Vandersanden og L. Levi, og
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og
 V. Joris), angående en påstand dels om annullation af Kommis-
 sionens beslutning om indplacering af sagsøgeren i lønklasse
 A6, lønrin 3, dels om erstatning for et tab, har Retten, sat af
 dommer J. Pirrung; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den
 17. december 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler en den 3. december 2003
 fjerdedel af sagsøgerens omkostninger.
 i sag T-305/02, Nestlé Waters France mod Kontoret
 3) Sagsøgeren bærer tre fjerdedele af sine egne omkostninger.
 for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og
 Design) (KHIM) (1)
 (1) EFT C 156 af 29.6.2002.
 (»EF-varemærker — tredimensionalt varemærke — en flas-
 kes form — absolutte registreringshindringer — fornødent
 særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF)
 nr. 40/94«)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (2004/C 71/46)
 den 10. december 2003
 (Processprog: fransk)
 i sag T-173/02, Pierre Tomarchio mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd — indplacering i lønklasse — afvisning af I sag T-305/02, Nestlé Waters France, Issy-les-Moulineaux
 en anmodning om ændret indplacering indgivet i medfør af (Frankrig), ved avocat A. Cléry, mod Kontoret for Harmonise-
 vedtægtens artikel 31, stk. 2) ring i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 (befuldmægtigede: A. Rassat og O. Waelbroeck), angående en
 (2004/C 71/45) påstand om annullation af afgørelsen, der blev truffet den
 12. juli 2002 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for
 (Processprog: fransk) Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag
 R 719/2000-4), om afslag på registrering af et tredimensionalt
 varemærke i form en gennemsigtig flaske, har Retten (Fjerde
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og
 I sag T-173/02, Pierre Tomarchio, tidligere tjenestemand ved dommerne P. Mengozzi og M. Vilaras; justitssekretær: assiste-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i rende justitssekretær B. Pastor, den 3. december 2003 afsagt
 Nancy (Frankrig), ved avocat N. Lloëst, og med valgt adresse i dom, hvis konklusion lyder således:


text:
7.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/25
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 10. april 2003 den 10. april 2003
 i sag T-366/00, Scott SA mod Kommissionen for De
 i sag T-353/00, Jean-Marie Le Pen mod Europa-Parlamen-
 Europæiske Fællesskaber (1)
 tet ( 1)
 (»Annullationssøgsmål — statsstøtte — forordning (EF)
 (»Retsakt vedtaget af Parlamentet — mandatbortfald for nr. 659/1999 — artikel 15 — forældelsesfrist — tilbagesøg-
 medlem af Europa-Parlamentet — anvendelse af national ret ning af støtte — handling, som afbryder forældelsen«)
 — annullationssøgsmål — retsakt, der kan gøres til genstand
 for søgsmål — afvisning«)
 (2003/C 135/38)
 (2003/C 135/37)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-366/00, Scott SA, Saint-Cloud (Frankrig), ved Sir
 Jeremy Lever, QC, barrister G. Peretz og solicitor R. Griffith,
 og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af Den Franske
 I sag T-353/00, Jean-Marie Le Pen, Saint-Cloud (Frankrig), ved Republik (befuldmægtigede: F. Million, G. de Bergues og
 avocat F. Wagner, mod Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: S. Seam), mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 H. Krück og C. Karamarcos), støttet af Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. Rozet og J. Flett), angående en påstand
 (befuldmægtigede: R. Abraham, G. de Bergues, D. Colas og om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2002/14/
 L. Bernheim), angående en påstand om annullation af den EF af 12. juli 2000 om den statsstøtte, Frankrig har iværksat til
 afgørelse, der blev truffet i form af en erklæring af 23. oktober fordel for Scott Paper SA/Kimberly-Clark (EFT L 12, s. 1), har
 2000 fra Europa-Parlamentets formand, og som vedrører Retten (Femte Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 bortfaldet af sagsøgerens mandat som medlem af Europa- manden, J.D. Cooke, og dommerne R. Garacía Valdecasas,
 Parlamentet, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afde- P. Lindh, N.J. Forwood og H. Legal; justitssekretær: ekspedi-
 lingsformanden, J.D. Cooke, og dommerne R. García-Valdeca- tionssekretær J. Palacio González, den 10. april 2003 afsagt
 sas og P. Lindh; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio dom, hvis konklusion lyder således:
 González, den 10. april 2003 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Påstanden om annullation af artikel 2 i Kommissionens
 beslutning 2002/14/EF af 12. juli 2000 tages ikke til følge,
 1) Sagen afvises. for så vidt som den er baseret på, at Kommissionen har tilsidesat
 artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts
 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens
 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Europa- artikel [88].
 Parlamentets omkostninger i hovedsagen og i sagen om
 foreløbige forholdsregler.
 2) I øvrigt fortsættes sagens behandling.
 3) Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger.
 3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 ( 1) EFT C 28 af 27.1.2001.
 (1 ) EFT C 61 af 24.2.2001.


text:
C 200/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.7.2001
 DOMSTOLENS DOM indhente, til den interne arbejdstagerrepræsentations organer,
 som anmoder herom. Meddelelse af dokumenter, som præciserer
 og forklarer de nødvendige informationer med henblik på
 (Sjette Afdeling)
 samme formål, kan endvidere forlanges, i det omfang det er
 nødvendigt at få meddelt dokumenterne, for at de pågældende
 af 29. marts 200 arbejdstagere eller deres repræsentanter kan få adgang til
 informationer, der kan sætte dem i stand til at bedømme, om
 de har ret til at kræve, at der indledes forhandlinger.
 i sag C-62/99, Betriebsrat der bofrost* Josef H. Boquoi
 Deutschland West GmbH, Co. KG mod bofrost* Josef H.
 Boquoi Deutschland West GmbH & Co. KG (anmodning (1) EFT C 160 af 5.6.1999.
 om præjudiciel afgørelse fra Landesarbeitsgericht Düssel-
 dorf) (1)
 (»Anmodning om præjudiciel afgørelse — artikel 11, stk. 1
 og 2, i direktiv 94/45/EF — oplysninger, som virksomhederne
 iefter anmodning skal stille til rådighed — oplysninger med
 henblik på at fastslå, om der findes en virksomhed, der
 udøver kontrol i en fællesskabskoncern«) DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 (2001/C 200/05)
 af 29. marts 2001
 (Processprog: tysk)
 i sag C-163/99, Den Portugisiske Republik mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Faelleskaber (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (»Konkurrence — eksklusive rettigheder — drift af lufthavne
 — landingsafgifter — EF-traktatens artikel 90, stk. 3 (nu
 I sag C-62/99, angående en anmodning, som Landesarbeitsge- artikel 86, stk. 3, EF)«)
 richt Düsseldorf (Tyskland) i medfør af EF-traktatens arti-
 kel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet ti1 Domstolen for i (2001/C 200/06)
 den for nævnte ret verserende sag, Betriebsrat der bofrost*
 Josef H. Boquoi Deutschland West GmbH & Co. KG mod
 bofrost* Josef H. Boquoi Deutschland West GmbH & Co. KG, (Processprog: portugisisk)
 at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 artikel 11, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 94/45/EF af 22. septem-
 ber 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncer- gjort i Samling af Afgørelser)
 ner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne (EFT
 L 254, s. 64), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af
 I sag C-163/99, Den Portugisiske Republik (befuldmægtigede:
 afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne V. Skouris,
 L. Fernandes, M.L. Duarte og F. Viegas) mod Kommissionen
 J.-P. Puissochet, R. Schintgen og F. Macken (refererende
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: først
 dommer); generaladvokat: A. Saggio; justitssekretær: R. Grass,
 K. Leivo og M. Afonso, derefter M. Afonso og M. Erhart),
 den 29. marts 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 beslutning 1999/199/EF af 10. februar 1999 om en procedure
 1) Artikel 11, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 94/45/EF af i henhold til EF-traktatens artikel 90 (sag IV/35.703 —
 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejds- portugisiske lufthavne) (EFT L 69, s. 31), har Domstolen (Sjette
 udvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fælles- Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og
 skabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdsta- dommerne V. Skouris, J.-P. Puissochet (refererende dommer),
 gere skal fortolkes således, at en virksomhed, der tilhører en R. Schintgen og F. Macken; generaladvokat: J. Mischo; justits-
 koncern, er forpligtet til at meddele oplysninger til den interne sekretær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, den
 arbejdstagerrepræsentations organer, selv om det endnu ikke er 29. marts 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 fastslået, at den ledelse, som arbejdstagerne henvender sig til, er
 ledelsen i en kontrollerende virksomhed i koncernen. 1. Kommissioner for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Når oplysninger om en koncerns struktur eller organisation 2. Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 hører til de informationer, der er nødvendige i forbindelse med
 indledning af forhandlinger med henblik på at nedsætte et
 europæisk samarbejdsudvalg eller at indføre en procedure med (1) EFT C 226 af 7.8.1999.
 henblik på information eller høring af arbejdstagerne på tværs
 af landegrænserne, skal en virksomhed i koncernen meddele de
 oplysninger, som den råder over, eller som den er i stand til at


text:
14.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/24
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 26. juni 2017 — Jalkh mod Parlamentet
 (Sag T-26/17 R)
 ((Særlige rettergangsformer - regler for institutionerne - medlem af Europa-Parlamentet - privilegier og immuniteter - ophævelse af et medlem af Europa-Parlamentets parlamentariske immunitet - begæring om udsættelse af gennemførelsen - ingen uopsættelighed))
 (2017/C 269/35)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Frankrig) (først ved advokat J.-P. Le Moigne, derefter ved advokat M. Ceccaldi)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved M. Dean og S. Alonso de León, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål baseret på artikel 278 TEUF og artikel 279 TEUF med påstand om udsættelse af gennemførelsen af Parlamentets beslutning af 22. november 2016 om ophævelse af Jean-François Jalkhs parlamentariske immunitet med henblik på en retsforfølgning (nr. 1422400530) indledt ved tribunal de grande instance de Paris (ret i første instans, Paris) (Frankrig).
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.


text:
18.5.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 118/5
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i — i medfør af artikel 9, stk. 3, i dekret nr. 129/92 og
 henhold til artikel 12, 22, 27 og 31 i Rådets direktiv 85/ artikel 7 og 8 i dekret nr. 776/94 forpligter arkitekter,
 384/EØF af 10 juni 1985 om gensidig anerkendelse af der er etableret i andre medlemsstater, og som ønsker at
 eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser udføre tjenesteydelser i Italien, til at blive registreret hos
 inden for arkitekturområdet, herunder om foranstaltninger, som den territoriale arkitektsammenslutning, der er ansvarlig
 skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri for området, og i kraft af denne formalitet i strid med
 udveksling af tjenesteydelser, som ændret ved Rådets direktiv artikel 22 i direktiv 85/384 forsinker disse arkitekters
 86/17/EØF af 27 januar 1986 om ændring, som følge af udførelse af deres første tjenesteydelser i Italien.
 Portugals tiltrædelse, af direktiv 85/384 og, for så vidt angår
 det i artikel 9, stk. 1, i dekret nr. 129/92 fastsatte forbud, i 2) I øvrigt frifindes Den Italienske Republik.
 henhold til EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49
 EF), idet den
 3) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 — ikke har vedtaget alle de foranstaltninger, der er nødvendi-
 (1) EFT C 299 af 16.10.1999.
 ge med henblik på gennemførelsen af artikel 4, stk. 1,
 andet afsnit, artikel 4, stk. 2, artikel 11, litra k), syvende
 led, samt artikel 14 i direktiv 85/384
 — ikke har vedtaget alle de foranstaltninger, der er nødvendi-
 ge med henblik på gennemførelsen af den automatiske
 anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre
 kvalifikationsbeviser i overensstemmelse med artikel 2, 3, DOMSTOLENS DOM
 7, 8 og 9 i direktiv 85/384
 af 19 marts 2002
 — har vedtaget artikel 4, stk. 2, litra a), i lovbekendtgørelse
 nr. 129 af 27 januar 1992 fra republikkens præsident, i de forenede sager C-393/99 og C-394/99, Institut national
 hvorefter det i strid med EF-traktatens artikel 52 (efter d’assurances sociales pour travailleurs indépendants (Ina-
 ændring nu artikel 43 EF) og artikel 59 generelt kræves, sti) mod Claude Hervein, Hervillier SA (sag C-393/99),
 at ansøgningen om anerkendelse af et kvalifikationsbevis Guy Lorthiois, Comtexbel SA (sag C-394/99) (anmodnin-
 skal være ledsaget af et originalt eksamensbevis eller en ger om præjudiciel afgørelse fra Tribunal du travail de
 bekræftet kopi af dette eksamensbevis Tournai) (1)
 (»Fri bevægelighed for arbejdstagere og etableringsfrihed —
 — har vedtaget artikel 4, stk. 2, litra c), i dekret nr. 129/92
 social sikring — bestemmelse af, hvilken lovgivning der skal
 og artikel 4, stk. 1, litra c), i dekret nr. 776 af 10 juni
 anvendes — personer, som samtidig har lønnet beskæftigelse
 1994 fra ministeren for universiteter og videnskabelig og
 og selvstændig beskæftigelse på forskellige medlemsstaters
 teknologisk forskning, hvorefter det i strid med traktatens
 område — omfattet af hver af disse staters lovgivning om
 artikel 52 generelt kræves, at ansøgningen om an-
 social sikring — gyldigheden af artikel 14c, stk. 1, litra b),
 erkendelse af et kvalifikationsbevis skal være ledsaget af et
 nu artikel 14c, litra b), i og bilag VII til forordning (EØF)
 bevis for statsborgerskab
 nr. 1408/71«)
 — har vedtaget artikel 4, stk. 3, i dekret nr. 129/92 og (2002/C 118/07)
 artikel 10 i dekret nr. 776/94, hvorefter der i strid med
 traktatens artikel 52 i alle tilfælde kræves en officiel
 oversættelse af samtlige dokumenter, der er vedlagt en (Processprog: fransk)
 ansøgning om anerkendelse af et kvalifikationsbevis
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 — har vedtaget artikel 11, stk. 1, litra c) og d), i dekret
 nr. 129/92, der i strid med artikel 12 i direktiv 85/
 384 anerkender kvalifikationsbeviser erhvervet efter den
 5 august 1987 I de forenede sager C-393/99 og C-394/99, angående to
 anmodninger, som Tribunal du travail de Tournai (Belgien) i
 medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i de for
 — har opretholdt artikel 9, stk. 1, i dekret nr. 129/ nævnte ret verserende sager, Institut national d’assurances
 92, hvorefter arkitekter, der er etableret i en anden sociales pour travailleurs indépendants (Inasti) mod Claude
 medlemsstat, og som ønsker at udføre tjenesteydelser i Hervein, Hervillier SA (sag C-393/99), Guy Lorthiois, Comtex-
 Italien i strid med traktatens artikel 59, generelt ikke må bel SA (sag C-394/99), at opnå en præjudiciel afgørelse
 oprette et hovedsæde eller en filial på det italienske område vedrørende gyldigheden af artikel 14c, stk. 1, litra b), nu
 ---pagebreak--- C 118/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.5.2002
 artikel 14c, litra b), i og bilag VII til Rådets forordning (EØF) DOMSTOLENS DOM
 nr. 1408/71 af 14 juni 1971 om anvendelse af de sociale
 sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdri-
 vende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for (Femte Afdeling)
 Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning
 (EØF) nr. 2001/83 af 2 juni 1983 (EFT L 230, s. 6), og
 som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 3811/86 af af 21 marts 2002
 11 december 1986 (EFT L 355, s. 5), har Domstolen,
 sammensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelings-
 formændene P. Jann, F. Macken og N. Colneric samt dommerne
 i sag C-451/99, Cura Anlagen GmbH mod Auto Service
 C. Gulmann, D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet (refererende
 Leasing GmbH (ASL) (anmodning om præjudiciel afgørel-
 dommer), M. Wathelet og V. Skouris; generaladvokat: F.G. Ja-
 se fra Handelsgericht Wien) (1)
 cobs; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Hol-
 stein, den 19 marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således:
 (»Leasing af biler — forbud mod i en medlemsstat at anvende
 et køretøj, der er indregistreret i en anden medlemsstat, ud
 over en vis frist — pligt til indregistrering og betaling af en
 forbrugsafgift i den medlemsstat, hvor køretøjet anvendes —
 Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, der pligt til at forsikre køretøjet hos et forsikringsselskab, der er
 kan rejse tvivl om gyldigheden af: godkendt i den medlemsstat, hvor køretøjet anvendes — pligt
 til teknisk kontrol — begrænsninger i den frie udveksling af
 tjenesteydelser — berettigelse«)
 — artikel 14c, stk. 1, litra b), i og bilag VII til Rådets forordning
 (EØF) nr. 1408/71 af 14 juni 1971 om anvendelse af (2002/C 118/08)
 de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige
 erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden
 for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (Processprog: tysk)
 (EØF) nr. 2001/83 af 2 juni 1983
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 — artikel 14, litra b), i og bilag VII til samme forordning,
 som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 3811/86 af
 11 december 1986.
 I sag C-451/99, angående en anmodning, som Handelsgericht
 Wien (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 Det tilkommer dog i givet fald den nationale ret, for hvem der er Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Cura
 indbragt sager om anvendelsen af disse bestemmelser, dels at Anlagen GmbH mod Auto Service Leasing GmbH (ASL), at
 efterprøve, at de herved anvendte nationale lovgivninger er blevet opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 anvendt på en måde, som er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 49 EF-55 EF og artikel 28 EF, har Domstolen (Femte
 artikel 48 og 52 (efter ændring nu artikel 39 EF og 43 EF) — og Afdeling), sammensat af formanden for Fjerde Afdeling, S. von
 navnlig, at den nationale lovgivning, hvis anvendelsesbetingelser Bahr, som fungerende formand for Femte Afdeling, og dom-
 anfægtes, giver den pågældende arbejdstager eller selvstændige merne D.A.O. Edward, A. La Pergola, M. Wathelet (refererende
 erhvervsdrivende en social beskyttelse, dels at efterprøve, om de nævnte dommer) og C.W.A. Timmermans; generaladvokat: F.G. Ja-
 bestemmelser efter anmodning fra den pågældende arbejdstager cobs; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Hol-
 eller selvstændige erhvervsdrivende undtagelsesvis ikke bør anvendes, stein, den 21 marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 såfremt de medfører, at han mister en social sikringsfordel, som han således:
 oprindelig havde i medfør af en overenskomst om social sikring, der
 var indgået mellem to eller flere medlemsstater.
 EF-traktatens bestemmelser vedrørende den frie udveksling af tjeneste-
 ydelser (artikel 49 EF-55 EF) er til hinder for en medlemsstats
 lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der pålægger en
 virksomhed, der har hjemsted i denne medlemsstat, og som leaser et
 køretøj, der er indregistreret i en anden medlemsstat, at indregistrere
 (1) EFT C 366 af 18.12.1999. det i den førstnævnte medlemsstat for dér at kunne anvende køretøjet
 længere end en periode, der er så kort — i denne sag en periode på
 tre dage — at det er umuligt eller urimeligt vanskeligt at overholde
 de pålagte forpligtelser. De samme bestemmelser i traktaten er til
 hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen
 omhandlede, der pålægger en virksomhed, der har hjemsted i denne
 medlemsstat, og som leaser et køretøj, der er indregistreret i en anden


text:
6.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 193/21
 Sag anlagt den 15. juni 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland
 (Sag C-249/05)
 (2005/C 193/33)
 Processprog: finsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15. juni 2005 anlagt sag mod Republikken Finland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved D. Triantafyllou og I. Koskinen, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Republikken Finland ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 21 og 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 om moms, og i henhold til artikel 28 EF og 49 EF, idet afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i Finland, men som foretager afgiftspligtige transaktioner i Finland, og som er etableret i en anden medlemsstat eller i et tredjeland, der er part i en overenskomst om gensidig bistand, som er indgået med Finland, og hvis anvendelsesområde svarer til anvendelsesområdet for Rådets direktiv 76/308/EØF (2) af 15. marts 1976 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger, og for Rådets forordning (EF) nr. 1798/2003 (3) af 7. oktober 2003 om administrativt samarbejde vedrørende merværdiafgift og ophævelse af forordning (EØF) nr. 218/92, er forpligtet til at udpege en repræsentant over for skattemyndighederne.
 2.
 Republikken Finland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 I medfør af artikel 21, stk. 2, i sjette momsdirektiv 77/388/EØF har medlemsstaterne ikke ret til at pålægge en erhvervsdrivende, der ikke er etableret i landet, men i en anden medlemsstat, at udpege en repræsentant over for skattemyndighederne. I et sådant tilfælde er det frivilligt, om en erhvervsdrivende, der ikke er etableret i landet, vil udpege en repræsentant over for skattemyndighederne.
 I denne henseende er den finske ordning som følger: a) såfremt en erhvervsdrivende er en afgiftspligtig person, der ikke er etableret i Finland, er det modtageren, der er momspligtig (»omvendt afgiftspligt«); b) såfremt man giver en erhvervsdrivende, der ikke er etableret i Finland, mulighed for at blive registreret som momspligtig i Finland, skal den pågældende obligatorisk udpege en repræsentant over for skattemyndighederne i Finland.
 Den finske ordning er for så vidt angår udpegelsen af en repræsentant over for skattemyndighederne ikke i overensstemmelse med fællesskabsretten. Forpligtelsen til at udpege en repræsentant over for skattemyndighederne er i strid med artikel 21, stk. 2, i sjette momsdirektiv.
 Den finske ordning kan overlade det til den erhvervsdrivende, der ikke er etableret i Finland, frit at vælge at lade sig registrere som momspligtig i Finland, men Finland kan ikke gøre et sådant valg betinget af, at der er udpeget en repræsentant over for skattemyndighederne, idet dette er i strid med sjette momsdirektiv og i direkte strid med formålet med direktiv 2000/65/EF (4) samt med principperne om frie varebevægelser og om fri udveksling af tjenesteydelser, der er sikret ved EF-traktaten.
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145 af 13.6.1977 s. 1).
 (2) EFT L 73 af 19.3.1976 s. 18.
 (3) EUT L 264 af 15.10.2003 s. 1.
 (4) Rådets direktiv 2000/65/EF af 17.10.2000 om ændring af direktiv 77/388/EØF for så vidt angår bestemmelse af betalingspligten for merværdiafgiften (EFT L 269 af 21.10.2000 s. 44).


text:
C 317/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.11.2001
 1) Et holdingselskabs indgriben i administrationen af selskaber, mod Handels- og Kontorfunktionærernes Forbund i Danmark
 som det har erhvervet kapitalandele i, er en økonomisk (HK) som mandatar for Marianne Brandt-Nielsen, at opnå en
 virksomhed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4, præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 5,
 stk. 2, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om
 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og
 omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensar- kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsud-
 tet beregningsgrundlag, i det omfang denne indgriben indebærer dannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (EFT L 39, s. 40) og
 iværksættelse af transaktioner, der er undergivet merværdiafgift af artikel 10 i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober
 i henhold til direktivets artikel 2, herunder holdingselskabets 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af
 levering af tjenesteydelser med hensyn til administration samt sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere,
 finansielle, kommercielle og tekniske forhold til datterselska- som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende
 berne. særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv
 89/391/EØF) (EFT L 348, s. 1), har Domstolen (Femte Afde-
 2) Udgifter, som et holdingselskab har afholdt til forskellige ling), sammensat af afdelingsformanden, A. La Pergola, og
 tjenesteydelser, som det har erhvervet i forbindelse med overtagel- dommerne M. Wathelet (refererende dommer), P. Jann,
 se af kapitalandele i et datterselskab, indgår i dets generalom- L. Sevón og C.W.A. Timmermans; generaladvokat: D. Ruı́z-
 kostninger og har således i princippet en direkte og umiddelbar Jarabo Colomer; justitssekretær: assisterende justitssekretær
 tilknytning til dets samlede økonomiske virksomhed. Hvis H. von Holstein, den 4. oktober 2001 afsagt dom, hvis
 holdingselskabet således udfører såvel transaktioner, der giver konklusion lyder således:
 ret til fradrag, som transaktioner, der ikke giver ret hertil, følger
 det af artikel 17, stk. 5, første afsnit, i sjette direktiv 77/388,
 at det alene kan fradrage den del af merværdiafgiften, der
 forholdsmæssigt svarer til beløbet for den førstnævnte form for 1) Artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar
 transaktioner. 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af
 mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse,
 3) Modtagelse af udbytte er ikke omfattet af anvendelsesområdet erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår og arti-
 for merværdiafgiften. kel 10 i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om
 iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden
 (1) EFT C 79 af 18.3.2000. og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide,
 som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold
 til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), skal fortolkes
 således, at bestemmelserne er til hinder for afskedigelse af en
 arbejdstager på grund af graviditet,
 DOMSTOLENS DOM — når arbejdstageren er ansat for en bestemt periode
 (Femte Afdeling)
 — når hun har undladt at oplyse sin arbejdsgiver om
 af 4. oktober 2001 graviditeten skønt hun var vidende herom ved indgåelsen
 af ansættelsesaftalen
 i sag C-109/00, Tele Danmark A/S mod Handels- og
 Kontorfunktionærernes Forbund i Danmark (HK) (an-
 modning om præjudiciel afgørelse fra Højesteret) (1) — og når hun på grund af sin tilstand ikke vil kunne arbejde
 i en væsentlig del af ansættelsesperioden.
 (»Ligebehandling af mænd og kvinder — artikel 5, stk. 1, i
 direktiv 76/207/EØF — artikel 10 i direktiv 92/85/EØF
 — afskedigelse af en gravid arbejdstager — tidsbestemt 2) Det har ikke nogen betydning for fortolkningen af artikel 5,
 ansættelsesaftale«) stk. 1, i direktiv 76/207 og artikel 10 i direktiv 92/85, at
 arbejdstageren er ansat i en meget stor virksomhed, der hyppigt
 (2001/C 317/10) anvender vikaransættelser.
 (Processprog: dansk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (1) EFT C 149 af 27.5.2000.
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-109/00, angående en anmodning, som Højesteret
 (Danmark) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 for i den for nævnte ret verserende sag, Tele Danmark A/S


text:
22.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 134/27
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte d’Appello di Torino (Italien) den 15. marts 2010 — SCF — Consorzio Fonografici mod Marco Del Corso
 (Sag C-135/10)
 2010/C 134/42
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte d’Appello di Torino
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SCF — Consorzio Fonografici
 Sagsøgt: Marco Del Corso
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Finder romkonventionen om forbundne rettigheder af 26. oktober 1961, TRIPS-aftalen (The agreement on Trade Related Aspects of Intellectual Property) og WIPO-traktaten (World Intellectual Property Organization) om fremførelser og fonogrammer (WPPT) direkte anvendelse i Fællesskabets retsorden?
 2)
 Finder de nævnte internationale retskilder af ensartet karakter desuden direkte anvendelse i private forhold?
 3)
 Er de forskellige begreber om »overføring til almenheden« i de nævnte konventioner de samme som i fællesskabsretten som omhandlet i direktiv 92/100/EF (1) og 2001/29/EEF (2), og hvilken retskilde har i benægtende fald forrang?
 4)
 Udgør den gratis udbredelse af fonogrammer i en privat tandlægepraksis, hvor der udøves selvstændig faglig økonomisk virksomhed, til gavn for praksissens kunder uafhængigt af deres egen viljesakt »overføring til almenheden« eller »tilrådighedsstillelse for offentligheden« i henhold til artikel 3, stk. 2, litra b), i direktiv 2001/29/EF?
 5)
 Giver nævnte aktivitet med udbredelse fonografiproducenterne ret til vederlag?
 (1) EFT L 346, s. 61.
 (2) EFT L 167, s. 10.


text:
25.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 270/13
 Appel iværksat den 4. juni 2015 af The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 26. marts 2015 i sag T-581/13 — Royal County of Berkshire Polo Club mod KHIM
 (Sag C-278/15 P)
 (2016/C 270/17)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd (ved solicitor J. Maitland-Walker)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Domstolen (Sjette Afdeling) har ved kendelse afsagt den 14. januar 2016 afvist appellen.


text:
16.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 21. november 2014 — X mod Staatssecretaris van Financiën
 (Sag C-528/14)
 (2015/C 056/07)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: X
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er det efter forordning nr. 1186/2009 (1) muligt, at en fysisk person samtidigt kan have sædvanligt opholdssted både i en medlemsstat og i et tredjeland, og i bekræftende fald, gælder den i artikel 3 omhandlede afgiftsfritagelse ved import da for personlig ejendele, som flyttes til EU i forbindelse med bortfaldet af det sædvanlige opholdssted i tredjelandet?
 2)
 Såfremt forordning nr. 1186/2009 udelukker muligheden af to sædvanlige opholdssteder, og en afvejning af alle omstændigheder ikke er tilstrækkelig til at fastslå det sædvanlige opholdssted, på grundlag af hvilke regler eller ved hjælp af hvilke kriterier skal det da med henblik på forordningens anvendelse afgøres, i hvilket land den pågældende har sit sædvanlige opholdssted i et tilfælde som det foreliggende, hvor den pågældende har såvel private som erhvervsmæssige tilhørsforhold i tredjelandet og private tilhørsforhold i medlemsstaten?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1186/2009 af 16.11.2009 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter (EUT L 324, s. 23).


text:
30.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 194/18
 Rettens dom af 22. maj 2012 — EnBW Energie Baden-Württemberg mod Kommissionen
 (Sag T-344/08) (1)
 (Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - sagsakterne i en kartelsag - afslag på aktindsigt - undtagelse vedrørende beskyttelsen af undersøgelsens formål - undtagelse vedrørende beskyttelse af en tredjeparts forretningsmæssige interesser - undtagelse om beskyttelse af beslutningsprocessen - den pågældende institutions forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse af indholdet af de dokumenter, hvori der anmodes om aktindsigt)
 2012/C 194/27
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Karlsruhe, Tyskland) (ved advokaterne A. Bach og A. Hahn)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved P. Costa de Oliveira, A. Antoniadis og O. Weber, derefter ved A. Bouquet, P. Costa de Oliveira og A. Antoniadis, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Kongeriget Sverige (ved K. Petkovska, S. Johannesson og A. Falk, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Siemens AG (Berlin og München, Tyskland) (ved advokaterne I. Brinker, C. Steinle og M. Holm-Hadulla) og ABB Ltd (Zürich, Schweiz) (først ved solicitor J. Lawrence og barrister E. Whiteford, derefter ved J. Lawrence og solicitor D. Howe)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 af 16. juni 2008, hvorved der gives afslag på aktindsigt i sagsakterne i sag COMP/F/38.899 — GIS-anlæg
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelse SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 af 16. juni 2008, hvorved der gives afslag på aktindsigt i sagsakterne i sag COMP/F/38.899 — GIS-anlæg, annulleres.
 2)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af EnBW Energie Baden-Württemberg AG afholdte omkostninger.
 3)
 Kongeriget Sverige, ABB Ltd og Siemens AG bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 272 af 25.10.2008.


text:
15.10.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 257/9
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 8. september 2005 — CeWe Color/KHIM
 (Forenede sager T-178/03 og T-179/03) (1)
 (»EF-varemærker - ordmærkerne DigiFilm og DigiFilmMaker - absolutte registreringshindringer - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94«)
 (2005/C 257/16)
 Processprog: tysk
 Parter:
 Sagsøger(e): CeWe Color AG & Co. OHG (Oldenburg, Tyskland) [ved: Rechtsanwälte C. Spintig, S. Richter, U. Sander og H. Förster]
 Sagsøgt(e): Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) [ved: I. Mayer og G. Schneider, som befuldmægtigede]
 Sagens genstand:
 To sager om annullation af afgørelser truffet den 12. marts 2003 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 638/2002-3 og sag R 641/2002-3) vedrørende registrering af ordmærkerne DigiFilmMaker og DigiFilm som EF-varemærker.
 Domskonklusion:
 1)
 Kontoret for Harmoniserings i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 184 af 2.8.2003.


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/52
 Sag anlagt den 1. juli 2011 — Restion mod KHIM (EQUIPMENT)
 (Sag T-356/11)
 2011/C 269/116
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Christian Restoin (Paris, Frankrig) (ved advokat A. Alcaraz)
 Sagsøgte: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse af 14. april 2011 truffet af Fjerde Appelkammer i sag R 1430/2010-4 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale at betale Christian Restoin’s sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og vigtigste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »EQUIPMENT« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 9, 14, 18, 25 og 35 — registreringsansøgning nr. 8722076
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, da det ansøgte mærke har fornødent særpræg i forhold til opfattelsen i den omhandlede kundekreds og i forhold til de varer og tjenesteydelser ansøgningen gælder for. Endvidere tilsidesættelse af artikel 75 i samme forordning, da Appelkammerets begrundelse (i) ikke kan være generel, idet de omhandlede varer ikke er tilstrækkeligt ensartede, og (ii) ikke er sammenhængende.


text:
26.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/7
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. december 2010 — Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH mod Landeshauptmann von Wien (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Unabhängiger Verwaltungssenat Wien, Østrig)
 (Sag C-338/09) (1)
 (Fri udveksling af tjenesteydelser - etableringsfrihed - konkurrenceregler - cabotagekørsel - national busrute - ansøgning om rutedrift - koncession - tilladelse - betingelser - hjemsted eller fast forretningssted på nationalt område - indtægtstab, der skader rentabiliteten af en rutedrift, der allerede er givet tilladelse til)
 2011/C 63/12
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Unabhängiger Verwaltungssenat Wien
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH
 Sagsøgt: Landeshauptmann von Wien
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — fortolkning af artikel 49 ff. EF og af artikel 81 ff. EF — lovgivning i en medlemsstat, hvorefter tildeling af koncession til at drive en busrute dels er betinget af, at ansøgeren om denne koncession er etableret i denne stat, dels betinget af, at den nye rute ikke skaber fare for rentabiliteten af en eksisterende lignende busrute
 Konklusion
 1)
 Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats retsforskrifter som dem, der er omhandlet i hovedsagen, hvorefter tildeling af en tilladelse til at drive en offentlig bybusrute, hvorved faste stoppesteder betjenes regelmæssigt i henhold til en køreplan, kræver, at de ansøgende virksomheder, der er etableret i andre medlemsstater, skal have et hjemsted eller et andet forretningssted i denne medlemsstat, før der er givet dem tilladelse til rutedriften. Derimod skal artikel 49 TEUF fortolkes således, at den ikke er til hinder for nationale retsforskrifter, der fastsætter et krav om etablering, når etablering først er krævet, efter at tilladelse er givet, og inden ansøgeren påbegynder rutedriften.
 2)
 Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for nationale retsforskrifter, hvorefter der alene på grundlag af en udtalelse fra en konkurrerende virksomhed, der er indehaver af en tilladelse til at betjene en rute, der er helt eller delvis identisk med den, der ansøges om, gives afslag på en ansøgning om tilladelse til drift af en turistbusrute på grund af dårligere rentabilitet hos den konkurrerende virksomhed.
 (1) EUT C 282 af 21.11.2009.


text:
C 7/2 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 10. 1. 98
 1) EF-traktatens artikel 37 er ikke til hinder for nationale denne er fastsat i bilaget til Rådets forordning (EéF)
 bestemmelser som de i forelñggelseskendelsen nñvnte nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomen-
 om et sñrligt monopol på detailhandel med alkohol- klaturen og den fñlles toldtarif, og er fùlgelig ikke omfat-
 holdige drikkevarer og om dettes funktion. tet af Rådets forordning (EéF) nr. 1010/86 af 25. marts
 1986 om almindelige regler for produktionsrestitutioner
 2) EF-traktatens artikel 30 og 36 er til hinder for natio- for visse produkter fra sukkersektoren, der anvendes i den
 nale bestemmelser, hvorefter import af alkoholholdige kemiske industri.
 drikkevarer er forbeholdt erhvervsdrivende, der har en
 fremstillings- og engroshandelstilladelse, på vilkår som (1) EFT C 233 af 10. 8. 1996.
 de i den svenske lovgivning fastsatte.
 (1) EFT C 208 af 12. 8. 1995.
 DOMSTOLENS DOM
 af 11. november 1997
 DOMSTOLENS DOM i sag C-251/95, SABEL BV mod Puma AG, Rudolf
 Dassler Sport (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra
 (Fjerde Afdeling)
 Bundesgerichtshof) (1)
 af 6. november 1997
 (Direktiv 89/104/EéF Ð indbyrdes tilnñrmelse af lov-
 i sag C-201/96, Laboratoires de theÂrapeutique moderne givningerne om varemñrker Ð risiko for forveksling, her-
 (LTM) mod Fonds d'intervention et de reÂgularisation under at der er en forbindelse med et ñldre varemñrke)
 du marcheÂ du sucre (FIRS) (anmodning om prñjudiciel
 (98/C 7/04)
 afgùrelse fra Tribunal Administratif de Paris) (1)
 (Restitutioner for anvendelse af sukker ved fremstillingen
 (Processprog: tysk)
 af visse kemiske produkter Ð multivitaminholdige
 produkter og produkter, der indeholder aminosyrer Ð
 tarifering) (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 (98/C 7/03) offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Processprog: fransk) I sag C-251/95, angående en anmodning, som Bundesge-
 richtshof i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende sag,
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 SABEL BV mod Puma AG, Rudolf Dassler Sport, at opnå
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af
 artikel 4, stk. 1, litra b), i Rådets fùrste direktiv 89/104/
 I sag C-201/96, angående en anmodning, som Tribunal EéF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnñrmelse af
 Administratif de Paris i medfùr af EF-traktatens artikel 177 medlemsstaternes lovgivning om varemñrker (EFT L 40 af
 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte ret verse- 11. 2. 1989, s. 1), har Domstolen, sammensat af prñsiden-
 rende sag Laboratoires de theÂrapeutique moderne (LTM) ten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformñndene C.
 mod Fonds d'intervention et de reÂgularisation du marcheÂ Gulmann (refererende dommer), H. Ragnemalm og M.
 du sucre (FIRS) at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrù- Wathelet samt dommerne G. F. Mancini, J. C. Moitinho
 rende fortolkningen af Rådets forordning (EéF) nr. 1010/ de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, D. A. O.
 86 af 25. marts 1986 om almindelige regler for produkti- Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann og L. Sevón;
 onsrestitutioner for visse produkter fra sukkersektoren, der generaladvokat: F. G. Jacobs; justitssekretñr: ekspeditions-
 anvendes i den kemiske industri (EFT L 94 af 9. 4. 1986, sekretñr H. A. Rühl, den 11. november 1997 afsagt dom,
 s. 9), som ñndret ved artikel 9 i Kommissionens forord- hvis konklusion lyder således:
 ning (EéF) nr. 1714/88 af 13. juni 1988 (EFT L 152 af
 18. 6. 1988, s. 23), og af kapitel 21 og 30 i den kombine-
 rede nomenklatur, således som fastsat ved Rådets forord- Kriteriet »risiko for forveksling, herunder at der er en for-
 ning (EéF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og stati- bindelse med det ñldre vñremñrke«, i artikel 4, stk. 1,
 stiknomenklaturen og den fñlles toldtarif (EFT L 256 af litra b), i Rådets fùrste direktiv 89/104/EéF af 21. decem-
 7. 9. 1987, s. 1), har Domstolen (Fjerde Afdeling), sam- ber 1988 om indbyrdes tilnñrmelse af medlemsstaternes
 mensat af afdelingsformanden, H. Ragnemalm, og dom- lovgivning om varemñrker skal fortolkes således, at den
 merne P. J. G. Kapteyn og J. L. Murray (refererende dom- association, der i offentlighedens bevidsthed kan vñre mel-
 mer); generaladvokat: M. B. Elmer; justitssekretñr: ekspe- lem to varemñrker i kraft af, at de har samme menings-
 ditionssekretñr H. A. Rühl, den 6. november 1997 afsagt indhold, ikke i sig selv er tilstrñkkelig til, at der er risiko
 dom, hvis konklusion lyder således: for forveksling i bestemmelsens forstand.
 (1) EFT C 248 af 23. 9. 1995.
 Produkter, som indeholder de samme stoffer som Alvityl
 50 drageÂes og Strongenol 20 ampoules og i samme for-
 hold, må ikke tariferes i pos. 3004 i KN, således som


text:
14.12.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 367/41
 Sag anlagt den 4. oktober 2013 — ZZ mod ECB
 (Sag F-99/13)
 2013/C 367/73
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)
 Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af bedømmelsesrapporten for 2012 og de afgørelser, der blev truffet på grundlag heraf, og tilkendelse af erstatning for den lidte ikke-økonomiske skade.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for 2012.
 —
 Om fornødent annullation af afgørelsen af 18. april 2013 om afslag på ansøgningen om en administrativ fornyet gennemgang og af afgørelsen af 23. juli 2013 om afslag på klagen.
 —
 Annullation af afgørelsen truffet på grundlag af den ulovlige bedømmelsesrapport for 2012.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at erstatte den lidte ikke-økonomiske skade, som efter ret og billighed kan opgøres til 10 000 EUR.
 —
 Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
20.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 29. april 2005 af Komárom-Esztergom Megyei Bíróság i sagen Lakép Kft., Pár-Bau Kft. og Rottelma Kft. mod Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal
 (Sag C-261/05)
 (2005/C 205/24)
 Processprog: ungarsk
 Ved kendelse afsagt den 29. april 2005, indgået til Domstolens Justitskontor den 22. juni 2005, har Komárom-Esztergom Megyei Bíróság i sagen Lakép Kft., Pár-Bau Kft. og Rottelma Kft. mod Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Efter hvilke kriterier kan en skat kvalificeres som en omsætningsafgift i henhold til Rådets Sjette Direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977?
 2)
 Kan en skat, for hvilken beskatningsgrundlaget udgøres af et nettoprovenu, som fremkommer ved, at indtægt, der hidrører fra salg af varer eller levering af tjenesteydelser, fratrækkes omkostningerne til erhvervelse af de solgte varer og de tjenesteydelser, som leveres af tredjemand, samt materialeudgifter eller en vis del heraf, anses for at have karakter af omsætningsafgift?
 3)
 Skal direktivets artikel 33 fortolkes således, at der i medlemsstaterne kun kan opretholdes én afgift, der har karakter af omsætningsafgift?
 4)
 Hvis der i en medlemsstat opretholdes to eller flere afgifter, der har karakter af omsætningsafgift, udgør en afgiftsopkrævning, som foretages efter tiltrædelsen af Den Europæiske Union med tilbagevirkende kraft for et tidsrum før tiltrædelsen, da en tilsidesættelse af direktivets artikel 33?
 (1) EFT L 145, s. 1.


text:
22.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 287/40
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 20. juni 2012 — Cristina mod Kommissionen
 (Sag F-83/11) (1)
 (Personalesag - almindelig udvælgelsesprøve - udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at give sagsøgeren adgang til at deltage i bedømmelsesprøverne - retsmidler - søgsmål anlagt uden at afvente afgørelsen på den administrative klage - formaliteten - særlige adgangsbetingelser til udvælgelsesprøven - erhvervserfaring, som har sammenhæng med arbejdets karakter)
 2012/C 287/74
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Alma Yael Cristina (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne S. Rodrigues, A. Blot og C. Bernard-Glanz)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og Eggers, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af den af formanden for udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/AST/112/10 — assistenter (AST 3) trufne afgørelse om ikke at give sagsøgeren adgang til bedømmelsesprøverne.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Alma Yael Cristina bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 340 af 19.11.2011, s. 41.


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/83
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 10. september 2009 — Van Arum mod Parlamentet
 (Sag F-139/07) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - bedømmelse - bedømmelsesrapport - rækkevidden af den klage, der er omhandlet i vedtægtens artikel 90)
 2009/C 267/149
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Rinse Van Arum (Winksele, Belgien) (ved avocat W. van den Muijsenbergh)
 Sagsøgt: Europa- Parlamentet (ved J.F. De Wachter, C. Burgos og K. Zejdová, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Personalesag — påstand om ændring, subsidiært annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport, og om at sagsøgte tilpligtes at betale en symbolsk erstatning på 1 EUR.
 Konklusion
 1)
 Europa- Parlamentet frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 92 af 12.4.2009, s. 49.


text:
29.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 156/37
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for sin påstand anført, at der foreligger Den kommissionsbeslutning, som nærværende søgsmål er
 en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45, stk. 1, samt af rettet imod, er den samme som den, der er anfægtet i sag
 princippet om forbud mod forskelsbehandling, og et åbenbart T-109/02 (1), Bolloré mod Kommissionen. I denne beslutning
 fejlskøn. Ifølge sagsøgeren var det efter en objektiv sammenlig- har Kommissionen bebrejdet sagsøgeren, at selskabet har
 ning af fortjenesterne hos alle de forfremmelsesværdige tjene- deltaget i møder på nationalt niveau i det hemmelige europæi-
 stemænd ikke muligt at udelukke sagsøgeren. ske kartel under Asociación Europea de Fabricantes de Papel
 Autocopiativo (AEMCP), at selskabet har vedtaget og sam-
 ordnet iværksættelse af prisstigninger, fordeling af salgskvoter
 og markedsandele i sektoren for selvkopierende papir, samt at
 selskabet har etableret kontrolfunktioner.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren anført, at Kommis-
 sionen har tilsidesat princippet om, at man er uskyldig, indtil
 det modsatte er bevist, samt bevisbyrdefordelingen. Det afvises
 Sag anlagt den 18. april 2002 af Papelera Guipuzcoana de i den forbindelse, at sagsøgeren har deltaget i de møder, der
 Zicuñaga, S.A. mod Kommissionen for De Europæiske omhandlede opbygningen af det europæiske kartel. Sagsøgeren
 Fællesskaber. gør gældende, at den sagsøgte institution ikke blot har set bort
 fra, at sagsøgeren ikke tilhører AEMCP, men også at denne
 forening ikke er i besiddelse af oplysninger vedrørende sagsø-
 (Sag T-136/02) gerens priser og omsætning.
 (2002/C 156/68)
 For så vidt angår den bøde, som sagsøgeren er blevet pålagt,
 (Processprog: spansk) begæres en nedsættelse med mindst 60% af dennes størrelse.
 Ud over det, der allerede er anført i ovenstående afsnit,
 fremhæves, at de overtrædelser, som er blevet sanktioneret,
 har fundet sted i en kortere periode end et år.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 18. april 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Papelera Guipuzcoana de
 Zicuñaga, S.A., Hernani (Guipúzcoa, Spanien), ved letrado en (1) Endnu ikke offentliggjort i EFT.
 ejercicio Iñigo Quintana Aguirre.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Artikel 1, 3 og 4 i Kommissionens beslutning af 20. de-
 cember 2001 om en procedure i henhold til EF-traktatens
 artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (meddelt under
 COMP/E-1/36.212 — selvkopierende papir) annulleres,
 for så vidt angår Zicuñagas deltagelse i overtrædelsen og
 varigheden af denne (artikel 1) og den bøde, der er blevet
 pålagt (artikel 3). Sag anlagt den 8. maj 2002 af Armin Petrich mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 — Subsidiært nedsættes den bøde, sagsøgeren er blevet
 pålagt, idet
 (Sag T-145/02)
 a) den skærpelse på 10 %, som Kommissionen har
 anvendt, annulleres, idet sagsøgeren ikke kan drages (2002/C 156/69)
 til ansvar for en overtrædelse, der strækker sig ud
 over et år
 (Processprog: fransk)
 b) der foretages en betydelig (mindst 60 %) nedsættelse
 af bøden henset til de formildende omstændigheder,
 sagsøgeren har henvist til
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 c) sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger den 8. maj 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 inklusive de udgifter og renter, som er forbundet Europæiske Fællesskaber af Armin Petrich, Travemünde (Tysk-
 med den sikkerhed, som sagsøgeren har stillet, og land), ved avocat Patrick Goergen, og med valgt adresse i
 som følger af hele sagens behandling. Luxembourg.


text:
7.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/24
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 20. januar 2009 — Pioneer Hi-Bred International mod KHIM (OPTIMUM)
 (Sag T-424/07) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om OPTIMUM som EF-ordmærke - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 - begrundelsespligt - Harmoniseringskontorets ex officio prøvelse af de faktiske omstændigheder - artikel 73 og artikel 74, stk. 1, i forordning nr. 40/94)
 (2009/C 55/44)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Iowa, De Forenede Stater) (ved avocats G. Würtenberger, R. Kunze og T. Wittmann)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved P. Bullock, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 11. september 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 288/2007-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket OPTIMUM som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Pioneer Hi-Bred International, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 8 af 12.1.2008.


text:
4 . 5 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 133/9
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 ( Sjette Afdeling ) ( Første Afdeling )
 af 29 . februar 1996 af 29 . februar 1996
 i sag C-239/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles i sag C-300/94, Tirma SA mod Administración General del
 skaber mod Irland ( ! ) Estado ( anmodning om praejudiciel afgorelse fra Tribunal
 (Traktatbrud — direktiv 91/263/EØF — manglende gen Superior de Justicia de Andalucía ) ( ] )
 nemførelse) (Protokol nr. 2 til tiltrædelsesakten vedrørende Spanien og
 ( 96/C 133/ 17 Portugal — De Kanariske Øer — Fællesskabets toldområde
 — forarbejdede landbrugsprodukter — toldfritagelse —
 artikel 5 i forordning (EØF) nr. 3033/80 — variabelt
 element)
 (Processprog: engelsk) ( 96/C 133 / 18 )
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) (Processprog: spansk)
 I sag C-239/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber ( befuldmægtigede : Thomas F. Cusack og David (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 Mclntyre ) mod Irland ( befuldmægtiget: Michael A. Buck offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 ley ), hvori der er nedlagt påstand om, at det fastslås, at
 Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets
 direktiv 91 /263/EØF af 29 . april 1991 om indbyrdes
 tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om I sag C-300/94 , angående en anmodning, som Tribunal
 teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets Superior de Justicia de Andalucia ( Spanien ) i medfør af
 overensstemmelse ( EFT nr . L 128 , s . 1 ), jf. navnlig arti EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i
 kel 17, samt EF-traktatens artikel 189 , stk . 3 , principalt ved den for nævnte ret verserende sag, Tirma SA mod Admi
 ikke inden for den fastsatte frist at have udstedt de ved lov
 nistraciôn General del Estado, at opnå en præjudiciel
 eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er nødven afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets forordning
 dige for at efterkomme direktivet, eller, subsidiært, ved at ( EØF ) nr. 3033/80 af 11 . november 1980 om fastsættelse af
 undlade at underrette Kommissionen om sådanne foran
 en ordning for handelen med visse varer fremstillet af
 staltninger, har Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af landbrugsprodukter ( EFT nr. L 323 , s . 1 ) med hensyn til det
 afdelingsformanden, C. N. Kakouris, og dommerne G. variable element i afgiften for varer fremstillet af land
 Hirsch , G. F. Mancini ( refererende dommer ), F. A. Schock brugsprodukter, har Domstolen ( Første Afdeling ), sammen
 weiler og P. J. G. Kapteyn ; generaladvokat: C. O. Lenz; sat af afdelingsformanden, D. A. O. Edward ( refererende
 justitssekretær : R. Grass, den 29 . februar 1996 afsagt dom, dommer ), og dommerne P. Jann og M. Wathelet; general
 hvis konklusion lyder således : advokat: N. Fennelly; justitssekretær : R. Grass, den 29 . fe
 bruar 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 1 ) Ved ikke inden for den fastsatte frist at have udstedt de
 ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der
 er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv Det variable element, der indgår i afgiften for forarbejdede
 91 /263/EØF af 29. april 1991 om indbyrdes tilnær landbrugsprodukter, og som er omhandlet i artikel 5 i
 melse af medlemsstaternes lovgivning om teleterminal Rådets forordning (EØF) nr. 3033/80 af 11 . november
 udstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overens 1980 om fastsættelse af en ordning for handelen med visse
 stemmelse, har Irland tilsidesat sine forpligtelser i varer fremstillet af landbrugsprodukter, er omfattet af
 henhold til direktivets artikel 1 7 samt EF-traktatens ordningen i artikel 1 , stk . 1 , 2 og 3, i protokol nr. 2
 artikel 189, stk . 3 . tiltrædelsesakten vedrørende Kongeriget Spanien og Repu
 blikken Portugal og ikke af fritagelsesbestemmelsen i
 protokollens artikel 2 .
 2 ) Irland betaler sagens omkostninger.
 (!) EFT nr . C 370 af 24 . 12 . 1994 .
 ( ] ) EFT nr . C 288 af 15 . 10 . 1994 .


text:
13.5.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 135/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 se afsagt den 14. februar 2000 af Tribunal Supremo, følgende påstande:
 Afdelingen for Administrative Sager, Tredje Afdeling, i
 sagen Telefónica de España, S.A., mod Administración del 1. Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 Estado y Retevisión, S.A. forpligtelser i henhold til traktaten og i henhold til
 Kommissionens direktiv 96/86/EF (1) af 13. december
 (Sag C-79/00) 1996 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets
 direktiv 94/55/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlems-
 staternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej,
 (2000/C 135/15) idet Den Hellenske Republik ikke inden for den fastsatte
 frist har udstedt de love eller administrative bestemmelser,
 Ved kendelse afsagt den 14. februar 2000, indgået til Domstol- der er nødvendige for fuldt ud at efterkomme dette direktiv,
 ens Justitskontor den 3. marts 2000, har Tribunal Supremo, eller sendt meddelelse herom til Kommissionen.
 Afdelingen for Administrative Sager, Tredje Afdeling, i sagen
 Telefónica de España, S.A., mod Administración del Estado y 2. Den Hellenske Republik tilpligtes at bære sagens omkost-
 Retevisión, S.A., forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom- ninger.
 stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Skal artikel 4, stk. 2, og 9, stk. 2, sammenholdt med bilag VII
 [del 2, litra c)], i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv I henhold til EF-traktatens artikel 249 og artikel 10 (tidligere
 97/33/EG (1) af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområdet artikel 189 og artikel 5 i EF-traktaten) er medlemsstaterne
 med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabi- forpligtet til at træffe alle foranstaltninger, som er nødvendige
 litet ved anvendelse af ONP-principperne fortolkes således, til at sikre gennemførelsen af direktiverne i national ret inden
 for den foreskrevne frist med hensyn til det tilsigtede mål og
 a) at de nationale tilsynsmyndigheder ex ante kan pålægge en straks at meddele Kommissionen disse foranstaltninger. Fristen
 operatør, som har en stærk markedsposition, at give de for gennemførelsen af det pågældende direktiv udløb den
 øvrige operatører adgang til at etablere forbindelse til 1. januar 1997, uden at Den Hellenske Republik har meddelt
 brugerens netdel og at tilbyde sammenkobling i de lokale Kommissionen de foranstaltninger, den har truffet til gennem-
 omstillingscentraler og i omstillingscentraler på højere førelse af det omhandlede direktiv i national ret.
 niveau
 b) eller — modsat — at de nævnte myndigheder med hensyn (1) EFT L 335 af 24.12.1996, s. 43.
 til adgang til og sammenkobling på disse særlige punkter i
 nettet alene kan »fremme« aftaler, der er forhandlet mellem
 operatører, men ikke kan stille disse to betingelser som en
 forpligtelse ex ante for en operatør, som har en stærk
 markedsposition?
 (1) EFT L 199 af 26.7.1997, s. 32.
 Sag anlagt den 10. marts 2000 af Europa-Parlamentet mod
 Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-93/00)
 (2000/C 135/17)
 Sag anlagt den 7. marts 2000 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 10. marts 2000 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske
 Union af Europa-Parlamentet ved kontorchef Christian Pennera
 (Sag C-85/00) og Evelyn Waldherr, begge Parlamentets Juridiske Tjeneste,
 som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg på
 (2000/C 135/16) Europa-Parlamentets Generalsekretariat, Post- og registrerings-
 tjenesten, Alcide de Gasperi-bygningen, kontor 017.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 7. marts
 2000 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissio- Europa-Parlamentet har nedlagt følgende påstande:
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Marie Wolfcarius og
 Maria Patakia, begge Kommissionens Juridiske Tjeneste, og — Rådets forordning (EF) nr. 2772/1999 af 21. december
 med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, 1999 om fastsættelse af generelle regler for en obligatorisk
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg. mærkningsordning for oksekød (1), annulleres.


text:
9.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/39
 Sag anlagt den 25. oktober 2016 — La Quadrature du Net m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-738/16)
 (2017/C 006/49)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: La Quadrature du Net (Paris, Frankrig), French Data Network (Amiens) og Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs (Fédération FDN) (Amiens) (ved advokat H. Roy)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Det fastslås, at Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1250 af 12. juli 2016 er i strid med artikel 7, 8 og 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 —
 Den nævnte afgørelse annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.
 1.
 Første anbringende om tilsidesættelse af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) på grund af den generelle karakter af de indsamlinger, som er tilladt i henhold til USA’s lovgivning. Ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1250 af 12. juli 2016 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF om tilstrækkeligheden af den beskyttelse, der opnås ved hjælp af EU’s og USA’s værn om privatlivets fred (herefter »den anfægtede afgørelse«), er der blevet begået en sådan tilsidesættelse, idet der ikke er blevet draget den konklusion, at USA’s lovgivning bl.a. udgør et indgreb i det væsentligste indhold af den grundlæggende ret til respekt for privatlivet, der sikres ved chartrets artikel 7.
 2.
 Andet anbringende om tilsidesættelse af chartret, idet det i den anfægtede afgørelse med urette er blevet fastslået, at EU’s og USA’s værn om privatlivets fred sikrer et beskyttelsesniveau for de grundlæggende rettigheder, som i det væsentlige svarer til det niveau, der er sikret inden for Unionen, selv om den virksomhed, der er tilladt i henhold til USA’s lovgivning, ikke er begrænset til det strengt nødvendige.
 3.
 Tredje anbringende om tilsidesættelse af chartret, for så vidt som der i den anfægtede afgørelse ikke er blevet taget hensyn til, at der ikke er fastsat effektive retsmidler i USA’s lovgivning, og for så vidt som det på trods af denne undladelse er blevet fastslået i afgørelsen, at ovennævnte beskyttelse er ækvivalent.
 4.
 Fjerde anbringende om tilsidesættelse af chartret, eftersom det i den anfægtede afgørelse åbenbart fejlagtigt er blevet fastslået, at EU’s og USA’s værn om privatlivets fred sikrer et beskyttelsesniveau, som svarer til det niveau, der er sikret i Unionen, og dette til trods for, at der ikke er fastsat nogen uafhængig kontrol i USA’s lovgivning.


text:
21.4.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 118/23
 Slettelse af sag C-367/99 (1) Slettelse af sag C-463/99 (1)
 (2001/C 118/40) (2001/C 118/43)
 Ved kendelse af 13. september 2000 har præsidenten for De Ved kendelse af 26. september 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-367/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-463/99,
 Hugo Boss AG mod Coalle FA-93 (anmodning om præjudiciel Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 afgørelse forelagt af Landesgericht Korneuburg (Østrig)), skal Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 slettes af registeret.
 (1) EFT C 47 af 19.2.2000.
 ( 1) EFT C 352 af 4.12.1999.
 Slettelse af sag C-467/99 (1)
 Slettelse af sag C-246/97 (1)
 (2001/C 118/44)
 (2001/C 118/41)
 Ved kendelse af 26. september 2000 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 19. september 2000 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-467/99,
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-246/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Den Portugisiske Republik mod Kommissionen for De Euro- Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 pæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 47 af 19.2.2000.
 (1) EFT C 271 af 6.9.1997.
 Slettelse af sag C-47/00 (1)
 Slettelse af sag C-330/97 (1)
 (2001/C 118/45)
 (2001/C 118/42)
 Ved kendelse af 26. september 2000 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 19. september 2000 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-47/00,
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-330/97, Hasan Gevin mod Bundesanstalt für Arbeit-Kindergeldkasse
 Den Portugisiske Republik mod Kommissionen for De Euro- (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundessozialgericht),
 pæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret. skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 357 af 22.11.1997. (1) EFT C 122 af 29.4.2000.


text:
21.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 170/4
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 7. juni 2007 — J. van der Weerd, Maatschap Van der Bijl, J.W. Schoonhoven (sag C-222/05), H. de Rooy sr., H. de Rooy jr. (sag C-223/05), Maatschap H. en J. van 't Oever, Maatschap F. van 't Oever en W. Fien, B. van 't Oever, Maatschap A. en J. Fien, Maatschap K. Koers en J. Stellingwerf, H. Koers, Maatschap K. en G. Polinder, G. van Wijhe (sag C-224/05), B.J. van Middendorp (sag C-225/05) mod Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nederlandene)
 (Forenede sager C-222/05-225/05) (1)
 (Landbrug - bekæmpelse af mund- og klovesyge - direktiv 85/511/EØF - den nationale rets påkendelse af egen drift af fællesskabsretten - procesautonomi - ækvivalens- og effektivitetsprincippet)
 (2007/C 170/05)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: J. van der Weerd, Maatschap Van der Bijl, J.W. Schoonhoven (sag C-222/05), H. de Rooy sr., H. de Rooy jr. (sag C-223/05), Maatschap H. en J. van 't Oever, Maatschap F. van 't Oever en W. Fien, B. van 't Oever, Maatschap A. en J. Fien, Maatschap K. Koers en J. Stellingwerf, H. Koers, Maatschap K. en G. Polinder, G. van Wijhe (sag C-224/05), B.J. van Middendorp (sag C-225/05)
 Sagsøgt: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — College van Beroep voor het bedrijfsleven — fortolkning af Rådets direktiv 85/511/EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge (EFT L 315, s. 11) — artikel 11, stk. 1, første led, artikel 13, stk. 1, andet led, og bilag B — direkte virkning — laboratorium, der ikke er anført i bilag B — nationale myndigheders skønsmargen
 Konklusion
 Den nationale ret er ikke i henhold til fællesskabsretten i sager som hovedsagerne forpligtet til af egen drift at tage et anbringende om tilsidesættelse af fællesskabsretlige bestemmelser under påkendelse, eftersom dette hverken kræves i henhold til ækvivalensprincippet eller effektivitetsprincippet.
 (1) EUT C 193 af 6.8.2005.


text:
16.5.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/28
 Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Store Afdeling den 2. februar 2009 — Brigitte Ruf, født Elsässer, og Gertrud Elsässer, født Sommer, mod Den Europæiske Centralbank (ECB), Coop Himmelblau Prix og Dreibholz & Partner ZT GmbH; procesdeltager: Frankfurt am Main (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Frankfurt am Main — Tyskland)
 (Sag C-408/07) (1)
 2009/C 113/52
 Processprog: tysk
 Formanden for Store Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 283 af 24.11.2007.


text:
18.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 309/18
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 10. maj 2017 — Whirlpool Europe Srl m.fl. mod Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
 (Sag C-263/17)
 (2017/C 309/24)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Whirlpool Europe Srl, Fenice — Qualità Per L’ambiente SpA, FCA Italy SpA, FCA Group Purchasing Srl, FCA Melfi SpA, Barilla G. e R. Fratelli SpA og Versalis SpA
 Sagsøgt: Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal bestemmelserne i direktiv 2009/72/EF (1), og i særdeleshed artikel 3, stk. 5 og 6, samt artikel 28, fortolkes således, at et system oprettet og drevet af en privat aktør, som et begrænset antal produktions- og forbrugsenheder er tilkoblet, og der selv er tilkoblet det offentlige net, nødvendigvis udgør et elektricitetsnet og således et »distributionssystem« som omhandlet i direktivet, uden mulighed for fra denne klassificering at undtage private systemer med sådanne karakteristika, der blev oprettet inden direktivets ikrafttræden og oprindeligt var bestemt til egenproduktion?
 2)
 Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, består den eneste mulighed i henhold til direktivet for at tage højde for de særlige forhold med hensyn til et privat elektricitetsnet da i, at dette net henhører under kategorien af lukkede distributionssystemer som omhandlet i direktivets artikel 28, eller kan den nationale lovgiver fastsætte en anden kategori af distributionssystemer, som er omfattet af en forenklet regulering, der adskiller sig fra reguleringen af lukkede distributionssystemer?
 3)
 Uanset besvarelsen af de foregående spørgsmål, skal direktivet da fortolkes således, at de i artikel 28 omhandlede lukkede distributionssystemer under alle omstændigheder har pligt til at tillade tilkobling af tredjeparter?
 4)
 Uanset besvarelsen af de foregående spørgsmål, kan den nationale lovgiver på grundlag af klassificeringen af et privat elektricitetsnet som et lukket distributionssystem som omhandlet i artikel 28 i direktiv 2009/72/EF da med hensyn til dette system fastsætte alene de undtagelser fra de almindelige bestemmelser om distributionssystemer, som udtrykkeligt er nævnt i direktivets artikel 28 og artikel 26, stk. 4, eller kan eller skal medlemsstaten — i lyset af 29. og 30. betragtning til direktivet — da fastsætte yderligere undtagelser fra anvendelsen af de almindelige bestemmelser om distributionssystemer med henblik på varetagelse af de i ovenstående betragtninger angivne formål?
 5)
 Såfremt Domstolen måtte finde, at en medlemsstat kan eller skal indføre bestemmelser, som tager højde for de særlige forhold med hensyn til lukkede distributionssystemer, er bestemmelserne i direktiv 2009/72/EF — og i særdeleshed 29. og 30. betragtning hertil, artikel 15, stk. 7, artikel 37, stk. 6, litra b), og artikel 26, stk. 4 — da til hinder for nationale bestemmelser, såsom de i den foreliggende sag relevante, hvorefter lukkede distributionssystemer omfattes af bestemmelser om lastfordeling og adskillelse, som er identiske med reguleringen af offentlige net, og som med hensyn til generelle omkostninger forbundet med el-systemet fastsætter, at betaling af de respektive afgifter delvis skal stå i rimeligt forhold til elektricitetsforbruget inden for det lukkede system?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13.7.2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF (EUT L 211, s. 55).


text:
16.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/6
 Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 24. marts 2011 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Mora Kommun — Sverige) — i forbindelse med undersøgelsen af en klage indgivet af Dan Bengtsson
 (Sag C-344/09) (1)
 (Præjudiciel forelæggelse - begrebet »national ret« - krav om, at der skal foreligge en tvist og en sag, som er bestemt til at resultere i en afgørelse, der har karakter af udøvelse af dømmende myndighed - Domstolen ikke kompetent)
 2011/C 211/09
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Mora Kommun
 Part i hovedsagen
 Dan Bengtsson
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — fortolkning af Rådets henstilling 1999/519/EF af 12. juli 1999 om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz — 300 GHz) (EUT L 199, s. 59) samt princippet om forebyggelse — virkninger på helbredet for elektromagnetisk stråling fra basisstationer til telekommunikation og trådløse datatjenester — referenceniveauer fastsat i henstillingen
 Konklusion
 Den Europæiske Unions Domstol har ikke kompetence til at besvare det spørgsmål, som Mora kommun, Miljö- och hälsoskyddsnämnden (Sverige), har forelagt ved afgørelse af 2. juni 2009.
 (1) EUT C 317 af 20.11.2010.


text:
22 . 6 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 180/5
 1 ) Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine 20. juni 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta
 forpligtelser i henhold til artikel 8 i Kommissionens ternes lovgivning om aktive, implantable medicinske
 direktiv 93/67/EØF af 20. juli 1993 om fastsættelse af anordninger, idet det ikke har vedtaget de love og
 principperne for vurderingen af risikoen for mennesker administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 og miljøet ved stoffer, der anmeldes i overensstemmelse efterkomme direktivet.
 med Rådets direktiv 67/S48/EØF, idet den ikke inden
 for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og
 administrative bestemmelser for at efterkomme direktiv 2 . Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 93 /67/EØF.
 (') EFT nr . C 229 af 2 . 9 . 1995 .
 2 ) Den Italienske Republik betaler sagens omkostnin
 ger.
 C ) EFT nr . C 229 af 2 . 9 . 1995 .
 DOMSTOLENS DOM
 af 19 . marts 1996
 DOMSTOLENS DOM i sag C-25/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber mod Rådet for Den Europæiske Union (')
 ( Sjette Afdeling)
 (FAO — fiskerikonvention — stemmeret — medlemsstater
 af 14 . marts 1996 — Fællesskabet)
 i sag C-239/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles ( 96/C 180/10 )
 skaber mod Kongeriget Belgien ( 1 )
 (Traktatbrud — gennemførelse afdirektiv 90/385/EØF om
 indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om (Processprog: fransk)
 aktive, implantable medicinske anordninger)
 ( 96/C 180/09 )
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive I sag C-25/94 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) skaber ( befuldmægtiget: Jorn Sack ) mod Rådet for Den
 Europæiske Union ( befuldmægtigede : Rüdiger Bandilla og
 Felix van Craeyenest ), støttet af Det Forenede Kongerige
 I sag C-239/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles Storbritannien og Nordirland ( befuldmægtigede : John E.
 skaber ved juridisk konsulent Hendrik van Lier mod Collins, bistået af Richard Plender ), angående en påstand
 Kongeriget Belgien ved directeur d'administration Jan om annullation af den af Rådet ( fiskeri ) trufne beslutning af
 Devadder, angående en påstand om, at det fastslås, at 22 . november 1993 , hvorved medlemsstaterne tillægges
 Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold stemmeret i De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og
 til Rådets direktiv 90/385/EØF af 20 . juni 1990 om Landbrugsorganisation med henblik på vedtagelse af en
 indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om aftale til sikring af, at internationale bevarings- og forvalt
 aktive , implantable medicinske anordninger ( EFT L 189, ningsforanstaltninger respekteres af fiskerfartøjer på det
 s . 17 ), navnlig artikel 16 , idet det har undladt at træffe de åbne hav, har Domstolen, sammensat af præsidenten, G. C.
 foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre Rodriguez Iglesias, afdelingsformændene J. -P. Puissochet og
 direktivet, eller subsidiært har undladt at give Kommissio G. Hirsch samt dommerne G. F. Mancini, F. A. Schockwei
 nen meddelelse herom, har Domstolen, sammensat af ler ( refererende dommer ), J. C. Moitinho de Almeida,
 afdelingsformanden, C. N. Kakouris, og dommerne G. P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J. L. Murray, H. Ragnemalm
 Hirsch, G. F. Mancini , F. A. Schockweiler og J. L. Murray og L. Sevón; generaladvokat : F. G. Jacobs; justitssekretær :
 ( refererende dommer); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo ekspeditionssekretær D. Louterman-Hubeau , den 19 . marts
 Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 14 . marts 1996 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 1 ) Den afRådet (fiskeri) trufne beslutning af22 . november
 1 . Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i 1993 , hvorved medlemsstaterne tillægges stemmeret i
 henhold til artikel 16 i Rådets direktiv 90/385/EØF af De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Land


text:
20.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 207/20
 Appel iværksat den 29. april 2013 af Savoia e Jolanda Srl til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 20. februar 2013 i de forenede sager T-278/00 — T-280/00, T-282/00 — T-286/00 og T-288/00 — T-295/00, Albergo Quattro Fontane m.fl. mod Kommissionen
 (Sag C-235/13 P)
 2013/C 207/33
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Savoia e Jolanda Srl (ved avvocati A. Bianchini og F. Busetto)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen og Comitato »Venezia vuole vivere«
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede kendelse afsagt af Retten ophæves.
 —
 Der gives appellanten medhold i de i første instans nedlagte påstande:
 —
 Europa-Kommissionens anfægtede beslutning 2000/394/EF af 25. november 1999 om støtteforanstaltninger til fordel for virksomheder i Venedig og Chioggia fastsat ved lov nr. 30/1997 og nr. 206/1995 om nedsættelse af sociale bidrag, annulleres for så vidt det er relevant og i sagsøgerens interesse.
 —
 Subsidiært annulleres den ovennævnte beslutning for så vidt som den pålægger en forpligtelse til at tilbagesøge de indrømmede nedsættelser, og for så vidt som den pålægger en forhøjelse af det beløb, der skal tilbagesøges, med renter for de i dommen fastsatte perioder.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har til støtte for appellen fremsat ni anbringender:
 Første anbringende: Kendelsen er behæftet med fejl, idet der ikke er taget hensyn til, at de pågældende foranstaltninger ikke gav de berørte begunstigede nogen fordel, idet foranstaltningerne havde karakter af kompensation.
 Andet anbringende: Kendelsen er behæftet med fejl, idet det heri fastslås, at de pågældende foranstaltninger ikke er egnede, men det alligevel vurderes, at foranstaltningerne påvirker konkurrencen og samhandlen på fællesmarkedet.
 Tredje anbringende: Kendelsen er behæftet med fejl, idet det heri afvises, at undtagelserne i henhold til artikel 87, stk. 2, litra. b), EF [nu artikel 107, stk. 2, litra b), TEUF] og artikel 87, stk. 3, litra b), EF [nu artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF] skulle kunne finde anvendelse.
 Fjerde anbringende: Kendelsen er behæftet med fejl, idet det heri afvises, at undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra. c), EF [nu artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF] skulle kunne finde anvendelse.
 Femte anbringende: Kendelsen er behæftet med fejl, idet det heri afvises, at undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra. d) og e), [nu artikel 107, stk. 3, litra d) og e), TEUF] skulle kunne finde anvendelse.
 Sjette anbringende: Kendelsen er behæftet med fejl, idet det heri afvises, at undtagelsen i artikel 86, stk. 2, EF [nu artikel 106, stk. 2, TEUF] skulle kunne finde anvendelse.
 Syvende anbringende: Kendelsen er behæftet med fejl, idet det heri udelukkes, at der foreligger støtte med deraf følgende tilsidesættelse af artikel 88, stk. 3, EF [nu artikel 108, stk. 3, TEUF] og af artikel 15 i forordning nr. 659/1999 (1).
 Ottende anbringende: Kendelsen er behæftet med fejl, idet det heri afvises, at artikel 14, stk. 1, i forordning nr. 659/1999 finder anvendelse vedrørende tilbagesøgningskravet.
 Niende anbringende: Kendelsen er behæftet med fejl, idet det heri afvises, at artikel 14, stk. 1, i forordning nr. 659/1999 finder anvendelse vedrørende pålæggelse af renter.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).