text:
27.1.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 20/33
 Sag anlagt den 14. december 2006 — Aalberts Industries m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-385/06)
 (2007/C 20/50)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Aalberts Industries NV (Utrecht, Nederlandene), Aquatis France (La Chapelle St. Mesmin, Frankrig), og Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG (Argenbühl-Eisenharz, Tyskland) (ved lawyers R. Wesseling og M. van de Woude)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Artikel 1, artikel 2, litra a), og artikel 3 annulleres.
 —
 Artikel 2, litra b), nr. 2, annulleres, for så vidt angår Aquatis og Simplex
 —
 Alternativt foretages en væsentlig nedsættelse af de bøder, som sagsøgerne er blevet pålagt.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning nr. K(2006) 4180 endelig udg. af 20. september 2006 i sag Comp/F-1/38.121 — Tilslutningsrør, hvorved Kommissionen lagde til grund, at sagsøgerne sammen med andre virksomheder havde overtrådt artikel 81 EF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ved at fastsætte priser, vedtage prislister, vedtage prisnedslag og rabatter, vedtage gennemførelsesmekanismer til indførelse af prisforhøjelser, tildeling af nationale markeder, tildeling af kunder og udveksling af andre handelsmæssige oplysninger.
 Sagsøgerne gør til støtte for deres søgsmål fem anbringender gældende med henblik på at godtgøre, at Kommissionens beslutning er støttet på åbenbare fejlskøn og tilsidesættelse af artikel 81 EF samt god forvaltningsskik.
 Sagsøgerne gør for det første gældende, at Alberts ikke udøvede bestemmende indflydelse over datterselskaberne Aquatis' og Simplex Armaturen + Fittings' kommercielle adfærd, og at Alberts har tilbagevist formodningen for bestemmende indflydelse. Sagsøgeren Alberts bør derfor ikke holdes ansvarlig for de overtrædelser, det hævdes, at Aquatis og Simplex Armaturen + Fittings har begået.
 Sagsøgerne gør for det andet gældende, at a) visse af de dokumenter og erklæringer, der bruges mod sagsøgerne, falder uden for den omstridte periode, for så vidt som de vedrører begivenheder efter den 1. april 2004, og b) andre beviser ikke kan bruges mod sagsøgerne, eftersom de ikke var indeholdt i den til sagsøgerne rettede meddelelse af klagepunkter. Alligevel gør sagsøgerne gældende, at disse dokumenter og erklæringer ikke enkeltvis eller samlet beviser, at de har begået en overtrædelse af artikel 81 EF.
 Sagsøgerne gør for det tredje gældende, at de elementer, som Kommissionen har støttet sig på, ikke på tilstrækkelig måde godtgør, at kartellet i almindelighed fortsatte efter kontrolundersøgelserne i april 2001. Den anfægtede beslutning indeholder ifølge sagsøgerne heller ingen begrundelse for at forbinde sagsøgernes adfærd på markedet med en sådan hævdet ordning.
 Sagsøgerne gør for det fjerde gældende, at bøden bør nedsættes, eftersom Kommissionen foretog en urigtig anvendelse af retningslinjerne for beregning af bøder og begik fejl ved beregningen af bøden, da den foretog en urigtig fastsættelse af grundbeløbet, idet a) den påståede overtrædelse ikke kan kvalificeres som »meget alvorlig«, b) overtrædelsens faktiske virkning er ikke taget korrekt i betragtning og c) det geografiske markeds størrelse er med urette blevet fastlagt til at udgøre EØS.
 Sagsøgerne gør endvidere gældende, at Kommissionen tilsidesatte artikel 253 EF, idet der i den anfægtede beslutning ikke er anført nogen begrundelse for at pålægge sagsøgerne Aquatis France og Simplex Armaturen + Fittings et yderligere bødebeløb på 2,04 mio. EUR.
 For det femte gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen tilsidesatte artikel 2 i forordning nr. 1/2003 (1) og princippet om parternes ligestilling ved at overvælte bevisbyrden på sagsøgerne, idet den i det hele henholdt sig til erklæringer afgivet med henblik på at opnå bødefritagelse og ved at afvise at gøre brug af sine beføjelser til at afdække de faktiske omstændigheder. Sagsøgerne gør endvidere gældende, at Kommissionen tilsidesatte artikel 11, stk. 2, i forordning nr. 773/2004, (2) idet den i den anfægtede beslutning anførte klagepunkter, der ikke var blevet rejst mod sagsøgerne i meddelelsen af klagepunkter.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7.4.2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EUT 2004 L 123, s. 18).


text:
Nr . C 299/ 18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11 . 11 . 95
 valgt adresse i Luxembourg hos Ruggeri Montanelli Marisa , begrundede den utilstrækkelige bedømmelse, der blev givet
 6 , rue de l'Ecole, Nospelt. for sprogkundskaber . Dette udgør imidlertid en klar tilsi
 desættelse fra udvælgelseskomitéens side af ånden i medde
 lelsen om udvælgelsesprøven . For selv om kundskaber i et
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : andet fremmedsprog kunne tillægges betydning og altså føre
 til tilkendelsen af et større antal point, kan mangelen på
 — Den mundtlige prøve i forbindelse med den interne disse kundskaber ikke på nogen måde begrunde en point
 udvælgelsesprøve CJ 51 /93 » assistenter « med henblik tildeling på under .50 % af det maksimale antal points, idet
 på oprettelse af en ansættelsesreserve af assistenter det jo ikke var betingelse for adgang til udvælgelsesprøven,
 ( M/K ) i lønklasse B5-B4 , annulleres at sagsøgerne havde sådanne kundskaber.
 — ansættelsesmyndighedens efterfølgende afgørelser ved
 rørende den af udvælgelseskomitéen udfærdigede reser
 veliste annulleres
 — klageudvalgets den 26 . juni 1995 meddelte afvisning af
 sagsøgerens klage 3/93 R , der blev indgivet den Sag anlagt den 22 . september 1995 af Tidningen Journalis
 14 . marts 1995 , annulleres ten , Svenska Journalistförbundets Tidning, mod Rådet for
 Den Europæiske Union
 — sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger . ( Sag T- 174/95 )
 ( 95/C 299/31 )
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 (Processprog: engelsk)
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande henvist til de
 overtrædelser af reglerne, der blev begået i forbindelse med Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den mundtlige prøve , han deltog i . den 22 . september 1995 anlagt sag mod Rådet for Den
 Europæiske Union af Tidningen Journalisten, Svenska
 Nævnte mundtlige prøve skulle efter meddelelsen om Journalistforbundets Tidning, ved advokaterne Onno W.
 udvælgelsesprøven have bestået i en samtale med udvælgel Brouwer og Frédéric P. Louis, Bruxelles, og med valgt
 seskomitéen med henblik på at vurdere a ) ansøgernes adresse i Luxembourg hos advokat Marc Loesch , 11 , rue
 Goethe .
 kundskaber og faglige erfaring samt deres sprogkundska
 ber, b ) ansøgernes holdning og motivation samt deres evne
 til at tilpasse sig de stillinger , der skulle besættes . Disse Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 angivelser viser utvetydigt, at prøven skal forløbe som en
 egentlig samtale mellem ansøgeren og udvælgelseskomitéen , — Rådets afgørelse af 6 . juli 1995 om ikke at give
 som skal finde sted på det af ansøgerne valgte første sprog, sagsøgeren aktindsigt i de dokumenter, sagsøgeren
 bortset naturligvis fra de dele , der vedrører hans andre havde begæret indsigt i , annulleres .
 sprogkundskaber .
 — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger , jf.
 For så vidt angår den mundtlige prøve, som sagsøgeren artikel 87 i Rettens procesreglement, herunder even
 deltog i, oplæste medlemmerne af udvælgelseskomitéen de tuelle intervenienters omkostninger .
 spørgsmål, de formulerede, hvilket viser, enten at de ikke var
 i stand til at stille dem spontant, eller at de — da de ikke
 havde ordnet dem i forvejen — ikke kunne tilføje andre Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 spørgsmål eller bede ansøgeren om at uddybe sine svar . På
 baggrund heraf mener sagsøgeren sig foranlediget til at Sagsøgeren, Det Svenske Journalistforbunds ugeavis, har
 betvivle udvælgelseskomitéens medlemmers egnethed til at nedlagt påstand om annullation af Rådets afgørelse om ikke
 gennemføre den mundtlige prøve på italiensk samt til at at give aktindsigt i nærmere angivne dokumenter, hvilket
 fastslå , at de bedømmelser og pointtildelinger, komitéen sagsøgeren havde begæret i henhold til Rådets afgørelse
 nåede frem til , sandsynligvis kunne være faldet anderledes 93/731 /EF af 20 . december 1993 om aktindsigt i Rådets
 ud af sproglige grunde, hvortil kommer, at de i alt fald blev dokumenter .
 fremsat under forhold , der vekslede fra ansøger til ansøger,
 idet nogle ansøgere havde udtrykt sig på sprog som Sagsøgeren har forklaret, at Rådet ved skrivelse af 6 . juli
 udvalgets medlemmer beherskede fuldstændigt, hvorfor der 1995 afviste at give sagsøgeren aktindsigt i 16 ud af de 20
 kunne foregå en egentlig samtale, hvilket derimod ikke var dokumenter vedrørende Europol , som sagsøgeren havde
 muligt i sagsøgerens tilfælde . begæret indsigt i , idet Rådet anførte , at offentliggørelsen af
 sådanne dokumenter ville kunne skade beskyttelsen af
 Hvad angår vurderingen af sagsøgerens sprogkundskaber offentlighedens interesser, navnlig den offentlige sikkerhed ,
 og navnlig hans beherskelse af andre officielle unionssprog og at de pågældende dokumenter omhandlede Rådets
 end italiensk , har sagsøgeren — idet han henholder sig til forhandlinger, herunder de standpunkter, Rådets medlem
 klageudvalgets besvarelse af den af ham indgivne klage — mer havde indtaget, og derfor var omfattet af tavshedsplig
 gjort gældende, at ringe kendskab til et andet fremmedsprog ten .
 ---pagebreak--- 11 . 11 . 95 | DA 1 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 299/ 19
 Sagsøgeren har anført, at Rådets afgørelse om ikke at give Slettelse af sag T- 11 2/92 (')
 aktindsigt er en tilsidesættelse af den grundlæggende ret til ( 95 /C 299/33 )
 aktindsigt i dokumenter fra Den Europæiske Unions insti
 tutioner, af princippet om beskyttelse af den berettigede
 forventning og af artikel 4 , stk . 1 og 2 , i Rådets afgørelse (Processprog: engelsk)
 93/73 l /EF , idet Rådet har anvendt de kriterier, der skal
 lægges til grund for et eventuelt afslag, og som er opstillet i Ved kendelse af 11 . juli 1995 har formanden for Fjerde
 de nævnte bestemmelser, forkert . Sagsøgeren har endvidere Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 anført, at Rådets afslag må annulleres , fordi Rådet ikke har Instans besluttet, at sag T- 1 1 2/92 , John Cooney mod
 begrundet det. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes
 af registret.
 (') EFT nr . C 34 af 6 . 2 . 1993 .
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 28 . september 1995
 Slettelse af sag T-425/93 ( )
 i sag T-95 /94 , Chambre syndicale nationale des entreprises ( 95 /C 299/34 )
 de transport de fonds et valeurs ( Sytraval ) og Brink's France
 SARL mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber (') (Processprog: engelsk)
 (Statsstøtte — klage fra en konkurrent — manglende
 Ved kendelse af 9 . august 1995 har formanden for Første
 iværksættelse af en undersøgelsesprocedure — retten til at
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 varetage sine interesser — annullationssøgsmål)
 Første Instans besluttet, at sag T-425/93 , David Wilcox mod
 ( 95/C 299/32 ) Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registret.
 (Processprog: fransk)
 (') EFT nr . C 238 af 2 . 9 . 1993 .
 I sag T-95/94 , Chambre syndicale nationale des entreprises
 de transport de fonds et valeurs ( Sytraval ) og Brink's France
 SARL, ved advokat Jean-Michel Payre , Paris , og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 ,
 Grand-Rue , mod Kommissionen for De Europæiske Fælles Slettelse af sag T-430/93 ( )
 skaber ( befuldmægtigede : Michel Nolin og Ben Smulders ) ( 95/C 299/35 )
 støttet af Den Franske Republik ( befuldmægtigede : Cather
 ine de Salins og Jean-Marc Belorgey ), hvori der er nedlagt
 påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af (Processprog: fransk)
 31 . december 1993 om ikke at imødekomme sagsøgernes
 anmodning om, at Kommissionen fastslår, at Den Franske Ved kendelse af 11 . august 1995 har formanden for Første
 Republik har tilsidesat traktatens artikel 92 og 93 ved at yde Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 støtte til Sécuripost SA, har Retten ( Fjerde Udvidede Første Instans besluttet, at sag T-430/93 , Jean Trelhu mod
 Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , K. Lenaerts , Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De
 og dommerne R. Schintgen, C. P. Briët, R. García- Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registret.
 Valdecasas og P. Lindh , justitssekretær : IT . Jung, den
 28 . september 19 95 afsagt dom, hvis konklusion lyder (') EFT nr . C 54 af 25 . 5 . 1993 .
 således :
 1 ) Kommissionens afgørelse af3 1 . december 1 993 om ikke
 at imødekomme sagsøgernes anmodning om , at Kom
 missionen fastslår, at Den Franske Republik har tilside Slettelse af de forenede sager T-436/93 — T-441 /93 ( )
 sat traktatens artikel 92 og 93 ved at yde støtte til ( 95/C 299/36 )
 Sécuripost, annulleres .
 (Processprog: engelsk)
 2 ) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler
 sagsøgernes .
 Ved kendelse af 12 . juli 1995 har formanden for Fjerde
 3 ) Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger. Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at de forenede sager T-436/93 —
 T-441 /93 , British Petroleum Company plc ., Barclays Bank
 (') EFT nr . C 103 af 11 . 4 . 1994 .
 plc ., Hanson plc ., Lucas Industries Public Limited Com
 pany, Mars UK Limited , Mars G.B. Limited , Intercon
 tinental Trading Limited, Effem Management Services

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
18.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 15/16
 Rettens kendelse af 11. november 2013 — Mory m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-545/12) (1)
 (Annullationssøgsmål - statsstøtte - almindelig kurertransport og ekspres kurertransport - beslutning om ikke at udvide tilbagesøgningsforpligtelsen til potentielle erhververe af støttemodtageren under insolvensbehandling - manglende retlig interesse - afvisning)
 2014/C 15/23
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Mory SA (Pantin, Frankrig), Mory Team (Pantin), Superga Invest, tidligere Compagnie française superga d’investissement dans le service (CFSIS) (Miraumont, Frankrig) (ved advokaterne B. Vatiert og F. Loubières)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved T. Maxian Rusche og B. Stromsky, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2012) 2401 endelig af 4. april 2012 vedrørende overtagelsen af Sernam-gruppens aktiver i forbindelse med gruppens rekonstruktion
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende interventionsbegæringerne fra Den Franske Republik og Calberson.
 3)
 Mory SA, Mory Team og Superga Invest bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 4)
 Den Franske Republik og Calberson bærer som intervenienter deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 71 af 9.3.2013.


text:
13.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/46
 Sag anlagt den 23. januar 2015 — ZZ mod EMA
 (Sag F-9/15)
 (2015/C 118/58)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke og T. Van Lysbeth)
 Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen truffet af Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) om at suspendere sagsøgeren og påstand om betaling af en foreløbig erstatning på 1 EUR for det angiveligt lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af EMA’s afgørelse af 31. marts 2014 om at placere sagsøgeren i »ikke-aktiv tjeneste« i en ubestemt periode.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en foreløbig erstatning på 1 EUR for det lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab.
 —
 EMA tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
14.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 10/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 7. oktober 2005 af Cour de cassation de Belgique i sagen Raffaele Talotta mod État belge
 (Sag C-383/05)
 (2006/C 10/21)
 Processprog: fransk
 Ved dom afsagt den 7. oktober 2005, indgået til Domstolens Justitskontor den 24. oktober 2005, har Cour de cassation de Belgique i sagen Raffaele Talotta mod État belge forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Skal EF-traktatens artikel 43 — tidligere artikel 52 — fortolkes således, at den er til hinder for en bestemmelse i national lovgivning, der, som artikel 182 i kongelig anordning af 27. august 1993 til gennemførelse af artikel 342, stk. 2, i code des impôts sur les revenus 1992, fastsætter et minimumsbeskatningsgrundlag, som kun gælder for ikke-hjemmehørende personer?


text:
15.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/30
 Rettens kendelse af 10. december 2013 — Gobierno de Aragón m.fl. mod Rådet
 (Sag T-150/11) (1)
 (Annullationssøgsmål - statsstøtte - beslutning om støtte til fremme af lukning af ikke-konkurrencedygtige kulminer - delvis annullation - uadskillelighed - afvisning)
 2014/C 45/48
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Gobierno de Aragón (Spanien), Principado de Asturias (Spanien) og Junta de Castilla y Léon (Spanien) (ved advokaterne C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, E. Echeverría Álvarez og M. López Garrido)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved A. Lo Monaco og F. Florindo Gijón, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier, L. Flynn og C. Urraca Caviedes, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Rådets afgørelse 2010/787/EU af 10. december 2010 om statsstøtte til fremme af lukning af miner, der ikke er konkurrencedygtige (EUT L 336, s. 24)
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Gobierno de Aragón (Spanien), Principado de Asturias (Spanien) og Junta de Castilla y Léon (Spanien) bærer deres egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 130 af 30.4.2011.


text:
9.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 46/10
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 2. december 2014 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-378/13) (1)
 ((Traktatbrud - direktiv 75/442/EØF - håndtering af affald - Domstolens dom, der fastslår et traktatbrud - undladelse af opfyldelse - artikel 260, stk. 2, TEUF - økonomiske sanktioner - fast beløb og tvangsbøde))
 (2015/C 046/13)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. Patakia, E. Sanfrutos Cano og A. Alcover San Pedro, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved E. Skandalou, af bistået af teknisk ekspert V. Liogkas)
 Konklusion
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 260, stk. 1, TEUF, idet den ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at opfylde dom Kommissionen mod Grækenland (C-502/03, EU:C:2005:592).
 2)
 Den Hellenske Republik tilpligtes at betale Europa-Kommissionen en halvårlig tvangsbøde, der skal indbetales på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter«, regnet fra dagen for afsigelsen af nærværende dom og indtil opfyldelsen af dom Kommissionen mod Grækenland (EU:C:2005:592), for så vidt som det i domskonklusionens punkt 1 fastslåede traktatbrud fortsat består på denne dato, beregnet — for så vidt angår det første periode på seks måneder efter denne afsigelse — fra udløbet af denne periode på grundlag af et indledende beløb fastsat til 1 4 5 20 000 EUR, hvorfra der trækkes et beløb på 40 000 EUR for hvert ukontrolleret affaldsbortskaffelsesanlæg, der var omfattet af det fastslåede traktatbrud, og som enten er nedlukket eller rehabiliteret efter den 13. maj 2014, samt et beløb på 80 000 EUR for de berørte anlæg, der både er blevet nedlukket og rehabiliteret siden denne dato. Med henblik på de efterfølgende perioder på seks måneder beregnes tvangsbøden for hver periode ved denne periodes afslutning på grundlag af den tvangsbøde, der blev fastsat for den foregående periode, idet der på tilsvarende vis fratrækkes beløb svarende til de nedlukninger og rehabiliteringer, som har fundet sted i løbet af den pågældende periode på seks måneder, af anlæg, som var omfattet af det fastslåede traktatbrud.
 3)
 Den Hellenske Republik betaler til Kommissionen et fast beløb på 10 mio. EUR, der skal indbetales på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter«.
 4)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 260 af 7.9.2013.


text:
24.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 245/3
 Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 4. juli 2013 — Fastweb SpA mod Azienda Sanitaria Locale di Alessandria (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Italien)
 (Sag C-100/12) (1)
 (Offentlige kontrakter - direktiv 89/665/EØF - klageprocedurer i forbindelse med offentlige kontrakter - klage over en tildelingsbeslutning indgivet af en tilbudsgiver, hvis bud ikke er blevet antaget - klage støttet på, at det valgte bud ikke opfyldte udbuddets tekniske specifikationer - særskilt sag, anlagt af den tilbudsgiver, hvis bud er blevet antaget, støttet på manglende overholdelse af visse tekniske specifikationer i udbuddet for så vidt angår det bud, der blev indgivet af den tilbudsgiver, der har iværksat klagesagen - begge bud ikke i overensstemmelse med udbuddets tekniske specifikationer - national retspraksis, hvorefter det særskilte søgsmål skal behandles først, og hvis dette kan tiltrædes, afvisning af hovedsagen fra realitetsbehandling - forenelighed med EU-retten)
 2013/C 245/05
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Fastweb SpA
 Sagsøgt: Azienda Sanitaria Locale di Alessandria
 Procesdeltagere: Telecom Italia SpA og Path-Net SpA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italien) — fortolkning af Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (EFT L 395, s. 33), som ændret ved direktiv 2007/66/EF (EUT L 335, s. 31) — principperne om ligebehandling, forbud mod forskelsbehandling og beskyttelse af konkurrencen — retspraksisbaseret national regel, hvorefter den nationale ret, hvorved der er anlagt annullationssøgsmål til prøvelse af en tildelingsbeslutning inden for rammerne af offentligt udbud og et modsøgsmål, hvorved deltagelsen i udbuddet for tilbudsgiver, der ikke fik kontrakten tildelt og som også er sagsøger i hovedsagen, anfægtes, kun kan træffe afgørelse om realiteten i hovedsagen, hvis modsøgsmålet forkastes — begrænset udbud med kun to tilbudsgivere, der ikke havde afgivet gyldige bud
 Konklusion
 Artikel 1, stk. 3, i Rådets direktiv 89/665 af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF af 11. december 2007, skal fortolkes således, at såfremt tilbudsgiver, hvis bud er blevet antaget, og som har iværksat et særskilt søgsmål, inden for rammerne af en klageprocedure gør en formalitetsindsigelse gældende med henvisning til, at den tilbudsgiver, hvis bud ikke er blevet antaget, og som har iværksat denne klagesag, savner søgsmålskompetence, idet buddet fra denne sidstnævnte skulle have været afvist af den ordregivende myndighed, fordi det ikke var i overensstemmelse med de tekniske specifikationer som fastsat i udbudsmaterialet, er denne bestemmelse til hinder for, at klagen afvises fra realitetsbehandling, efter at denne formalitetsindsigelse er blevet vurderet forudgående, såfremt der ikke er blevet taget stilling til, om såvel buddet fra tilbudsgiver, hvis bud er blevet antaget, som buddet fra tilbudsgiver, hvis bud ikke blev antaget, og som har iværksat klagesagen, er i overensstemmelse med de tekniske specifikationer.
 (1) EUT C 151 af 26.5.2012.


text:
11.6.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 173/16
 Sag anlagt den 5. april 2011 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-37/11)
 2011/C 173/36
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne P. Nelissen Grade og G. Leblanc)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om at udelukke sagsøgeren fra den almindelige udvælgelsesprøve EPSO AD/177/10.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 13. juli 2010 om at udelukke sagsøgeren fra den almindelige udvælgelsesprøve EPSO AD/177/10 annulleres.
 —
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 5. januar 2011 om afslag på sagsøgerens klage annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger
 —
 Subsidiært fastslås det, at sagsøgeren ikke skal betale Europa-Kommissionens sagsomkostninger.


text:
4 . 5 . 96 | DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 133 /25
 tilsidesat artikel 7, stk . 3 , i Rådets afgørelse 93/73 l /EF og Flan har for det første gjort gældende, at da han er blevet
 EF-traktatens artikel 190 . tilsidesat til fordel for en ansøger, der ikke opfyldte
 mindstekravene til særlige kundskaber og erfaring, er
 udnævnelsen i strid med vedtægtens artikel 7 og er ikke sket
 i tjenestens bedste interesse . Det fremgår nødvendigvis
 heraf, at udnævnelsen er foretaget under udøvelse af
 magtfordrejning.
 Sag anlagt den 21 . februar 1996 af Antonio Giannini mod Der er endvidere sket tilsidesættelse af princippet om
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber beskyttelse af den berettigede forventning, for så vidt som
 beskrivelsen af den ledige stilling på et væsentligt punkt
 ( Sag T-21 /96 ) afveg i forhold til den sædvanlige fremgangsmåde i Kom
 ( 96/C 133/57 ) missionen, idet der i modsætning til de sædvanlige beskri
 velser af næsten alle de stillinger, Kommissionen offentlig
 gør, ikke var nogen omtale af de arbejdsopgaver, der skulle
 (Processprog: fransk) udføres, eller af de krævede kvalifikationer med hensyn til
 kendskab til og erfaring med disse arbejdsopgaver . Det
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der følger heraf, at Kommissionens adfærd i den foreliggende
 den 21 . februar 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De sag hverken er forenelig med formålet med en meddelelse
 Europæiske Fællesskaber af Antonio Giannini, Bruxelles, om ledig stilling, som er udførligt at oplyse de berørte om ,
 ved advokat Marc Dallemagne og advokat Carlo Locchi , hvilke krav der stilles til ansøgerne om de pågældende
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat stilling, eller med princippet om, at en tjenestemand skal
 Jeannot Biver, 7, côte d'Eich . kunne fæste lid til , at den administrative myndighed
 fortsætter sin praksis .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Endelig har sagsøgeren påberåbt sig, at der i den forelig
 gende sag er anlagt et åbenbart urigtigt skøn under
 — Kommissionens afgørelse om at afslå sagsøgerens ansøg- 1 tilsidesættelse af vedtægtens artikel 4, artikel 29 , stk . 1 , og
 ning om stillingen KOM/151 /94 , som blev meddelt artikel 45 , samt af selve meddelelsen om ledig stilling .
 sagsøgeren den 28 . april 1995 , annulleres . Konkret fremgår det ved en gennemgang af kvalifikatio
 nerne hos den ansøger, der fik stillingen, at han ikke
 — Sagsøgtes afgørelse om i henhold til meddelelsen om opfyldte de mindstekrav, der i meddelelsen om ledig stilling
 ledig stilling KOM/ 15 1 /94 at udnævne en anden ansøger stilles til ansøgernes kvalifikationer . Den pågældende har
 til chef for den administrative enhed med ansvar for ingen erfaring med forhandlinger om og forvaltning af
 » forhandlinger om og forvaltning af tekstilaftalerne; internationale tekstilaftaler . Han har endvidere ikke de
 fodtøj ; diverse « ( GD I/D/l ), indplaceret i lønklasse A 3 , nødvendige kundskaber til udførelse af arbejdsopgaverne i
 der blev meddelt sagsøgeren den 3 , maj 1995 , annulle denne enhed. Det følger heraf, at ansættelsesmyndigheden
 res . har overskredet de i meddelelsen fastlagte rammer .
 — Afgørelsen om at afslå sagsøgerens klage indgivet den
 25 . juli 1995 , som blev meddelt sagsøgeren den 23 . no
 vember 1995 , annulleres .
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren 5 000 ECU i Sag anlagt den 27. februar 1996 af Elsa De Persio mod
 erstatning for ikke-økonomisk skade under forbehold af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 forhøjelse eller nedsættelse under sagens forløb .
 ( Sag T-23/96 )
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren 15 000 ECU i ( 96/C 133/58 )
 erstatning for økonomisk skade under forbehold af
 forhøjelse eller nedsættelse under sagens forløb . (Processprog: italiensk)
 — Sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagsomkostnin Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 ger . den 27 . februar 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af tjenestemand ved Kommissio
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: nen for De Europæiske Fællesskaber Elsa De Persio,
 Bruxelles, ved advokaterne Giovanni Petroni og Franco
 Giampietro, Rom , og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Sagsøgeren, der er tjenestemand i lønklasse A 4 i Kommis advokat Gilles Bounéou, 15 , avenue du Bois .
 sionen, anfægter afslaget på hans ansøgning om stillingen
 som chef for den administrative enhed med ansvar for
 » forhandlinger om og forvaltning af tekstilaftalerne; fodtøj ; Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 diverse « ( GD I/D/ l ), indplaceret i lønklasse A 3 , særligt med
 hensyn til meddelelsen om ledig stilling, i henhold til hvilken — Det fastslås, at det er ulovligt at fratage sagsøgeren
 den pågældende stilling blev besat . hendes opgaver samt at presse og true hende med


text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/37
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litauen) den 28. juni 2016 — UAB »Gelvora« mod Valstybiné vartotojų teisių apsaugos tarnyba
 (Sag C-357/16)
 (2016/C 335/50)
 Processprog: litauisk
 Den forelæggende ret
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: UAB »Gelvora«
 Sagsøgt: Valstybiné vartotojų teisių apsaugos tarnyba
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Er retsforholdet mellem et selskab, der har erhvervet rettigheder til en gæld i henhold til en aftale om overdragelse af krav, og en fysisk person, hvis gældsbyrde er opstået i henhold til en forbrugerkreditaftale, omfattet af anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF (1) af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004, når selskabet foretager gældsinddrivelseshandlinger?
 2.
 Såfremt svaret på spørgsmål 1 er bekræftende, omfatter udtrykket »produkt« i direktivets artikel 2, litra c), da handlinger foretaget i forbindelse med udøvelsen af rettigheder til gæld, der er erhvervet i henhold til aftalen om overdragelse af krav, i sammenhæng med gældsinddrivelse hos en fysisk person, hvis gældsbyrde er opstået i henhold til en forbrugerkreditaftale indgået med den oprindelige kreditor?
 3.
 Er retsforholdet mellem et selskab, der har erhvervet rettigheder til en gæld i henhold til en aftale om overdragelse af krav, og en fysisk person, hvis gældsbyrde er opstået i henhold til en forbrugerkreditaftale, og hvilken gældsbyrde allerede er blevet fastslået ved en endelig retsafgørelse og overgivet til fogeden med henblik på fuldbyrdelse, omfattet af direktivets anvendelsesområde, når selskabet foretager parallelle gældsinddrivelseshandlinger?
 4.
 Såfremt svaret på spørgsmål 3 er bekræftende, omfatter udtrykket »produkt« i direktivets artikel 2, litra c), da handlinger foretaget i forbindelse med udøvelsen af rettigheder til gæld, der er erhvervet i henhold til aftalen om overdragelse af krav, i sammenhæng med gældsinddrivelse hos en fysisk person, hvis gældsbyrde er opstået i henhold til en forbrugerkreditaftale indgået med den oprindelige kreditor og er blevet fastslået ved en endelig retsafgørelse og overgivet til fogeden med henblik på fuldbyrdelse?
 (1) EUT 2005, L 149, s. 22.


text:
1.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 292/6
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 3. juli 2014 — Kamino International Logistics BV (sag C-129/13) og Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (sag C-130/13) mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)
 (Forenede sager C-129/13 og C-130/13) (1)
 ((Opkrævning af en toldskyld - princippet om overholdelse af retten til forsvar - ret til at blive hørt - adressat for en opkrævningsafgørelse, der ikke er blevet hørt af toldmyndighederne før vedtagelsen af afgørelsen, men først under den efterfølgende klagefase - tilsidesættelse af retten til forsvar - fastlæggelse af de retlige konsekvenser af den manglende overholdelse af retten til forsvar))
 2014/C 292/08
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Kamino International Logistics BV (sag C-129/13) og Datema Hellmann Worldwide Logistics BV (sag C-130/13)
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën
 Konklusion
 1)
 Princippet om forvaltningens overholdelse af retten til forsvar og den ret til at blive hørt, inden der træffes nogen afgørelse, som kan berøre vedkommendes interesser negativt, der for enhver følger heraf, således som de finder anvendelse i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2700/2000 af 16. november 2000, kan påberåbes af borgerne direkte for de nationale domstole.
 2)
 Princippet om overholdelse af retten til forsvar og navnlig retten for enhver til at blive hørt, inden der træffes en negativ individuel foranstaltning, skal fortolkes således, at når en adressat for et betalingspåkrav, der er vedtaget i henhold til forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 2700/2000, i forbindelse med en procedure for efteropkrævning af importtold ikke er blevet hørt af forvaltningen, før denne afgørelse blev truffet, er denne adressats ret til forsvar blevet tilsidesat, selv om den pågældende har haft mulighed for at gøre sit synspunkt gældende under en efterfølgende administrativ klagefase, såfremt den nationale lovgivning ikke gør det muligt for adressater for sådanne påkrav, der ikke forudgående er blevet hørt, at opnå udsættelse af betalingspåkravenes gennemførelse, indtil de eventuelt ændres. Dette er under alle omstændigheder tilfældet, såfremt den nationale administrative procedure, der gennemfører artikel 244, stk. 2, i forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 2700/2000, begrænser indrømmelsen af en sådan udsættelse, når der er grund til at formode, at den anfægtede afgørelse ikke er i overensstemmelse med toldforskrifterne, eller der må frygtes uoprettelig skade for den pågældende.
 3)
 Betingelserne, hvorunder overholdelse af retten til forsvar skal sikres, og konsekvenserne af tilsidesættelsen af denne ret er omfattet af national ret, for så vidt som de foranstaltninger, der er truffet i den forbindelse, er af samme grad som dem, borgerne i lignende situationer nyder godt af i henhold til national ret (ækvivalensprincippet), og de ikke i praksis gør det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve rettighederne i henhold til Unionens retsorden (effektivitetsprincippet).
 De nationale domstole, som har pligt til at sikre EU-rettens fulde virkning, kan, når de vurderer konsekvenserne af en tilsidesættelse af retten til forsvar, herunder navnlig retten til at blive hørt, tage i betragtning, at en sådan tilsidesættelse kun kan medføre, at den afgørelse, der er truffet ved afslutningen af den omhandlede administrative procedure, annulleres, såfremt denne procedure kunne have ført til et andet resultat, hvis den pågældende fejl ikke havde foreligget.
 (1) EUT C 171 af 15.6.2013.


text:
19.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/21
 Rettens dom af 13. januar 2010 — IFAW Internationaler Tierschutz Fonds mod Kommissionen
 (Sag T-362/08) (1)
 (Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende gennemførelsen af et industriprojekt i et fredet område i henhold til direktiv 92/43/EØS - dokumenter, der hidrører fra en medlemsstat - indsigelse fremsat af en medlemsstat - delvist afslag på aktindsigt - undtagelse vedrørende en medlemsstats økonomiske politik - artikel 4, stk. 5-7, i forordning nr. 1049/2001)
 2011/C 55/36
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: IFAW Internationaler Tierschutz Fonds gGmbH (Hamburg, Tyskland) (ved solicitir S. Crosby og advokat S. Santoro)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. O’Reilly og P. Costa de Oliveira, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Kongeriget Danmark (ved J. Bering Liisberg og B. Weis Fogh, som befuldmægtigede), Republikken Finland (først ved J. Heliskoski, M. Pere og H. Leppo, som befuldmægtigede, derefter ved J. Heliskoski som befuldmægtiget) og Kongeriget Sverige (ved K. Petkovska, A. Falk og S. Johannesson, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 19. juni 2008 om afslag på at give sagsøgeren aktindsigt i et dokument, som de tyske myndigheder har sendt til Kommissionen i forbindelse med en sag om nedklassificering af en lokalitet beskyttet i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7)
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes
 2)
 IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Europa-Kommissionen.
 3)
 Kongeriget Danmark, Republikken Finland og Kongeriget Sverige bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 301 af 22.11.2008.


text:
20.7.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 236/14
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 21. maj 2015 — JAS Jet Air Service France (SARL) mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-53/14 P) (1)
 ((Appel - toldunion og fælles toldtarif - EF-toldkodeks - artikel 239 - gennemførelsesforordning til toldkodeksen - artikel 905 - indførsel af jeans fra USA - indførselsafgifter - afgørelse, hvorved det fastslås, at fritagelsen for disse afgifter ikke er berettiget - ingen »særlig situation«))
 (2015/C 236/19)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: JAS Jet Air Service France (SARL) (ved avocats T. Gallois og E. Dereviankine)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved A. Caeiros, B.-R. Killmann og C. Soulay, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 JAS Jet Air Service France SARL bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 102 af 7.4.2014.


text:
16.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 174/25
 Sag anlagt den 16. april 2012 — Bank Tejarat mod Rådet
 (Sag T-176/12)
 2012/C 174/43
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Bank Tejarat (Teheran, Iran) (ved solicitors S. Zaiwalla, P. Reddy og F. Zaiwalla, og D. Wyatt, QC, samt barrister R. Blakeley)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Punkt 2 i tabel I.B. i bilag I til Rådets afgørelse 2012/35/FUSP af 23. januar 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 19, S. 22), annulleres, for så vidt som det vedrører sagsøgeren.
 —
 Punkt 2 i tabel I.B. i bilag I til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 54/2012 af 23. januar 2012 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 19, s. 1), annulleres, for så vidt som det vedrører sagsøgeren.
 —
 Punkt 105 i tabel B i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT L 88, s. 1), annulleres, for så vidt som det vedrører sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at artikel 20, stk. 1, i Rådets afgørelse 2010/413/FUSP ikke finder anvendelse på sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at artikel 23, stk. 2, i Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 ikke finder anvendelse på sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at annullationen af punkt 2 i tabel I.B. i bilag I til Rådets afgørelse 2012/35/FUSP og Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 54/2012 og punkt 105 i tabel B i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 har umiddelbar virkning.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1)
 Med første anbringende gøres gældende, at
 —
 de materielle kriterier for udpegelsen af sagsøgeren i henhold til de anfægtede foranstaltninger er ikke opfyldt, og der er intet retligt eller faktuelt grundlag for dennes udpegelse, og/eller at Rådet anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved afgørelsen af, om kriterierne var opfyldt eller ej.
 —
 Rådet har udpeget sagsøgeren på et grundlag, der ikke er tilstrækkeligt til at etablere, at kriterierne var opfyldt, og har derved anlagt (endnu) et åbenbart urigtigt skøn, da sagsøgeren ikke opfylder nogen af de fem kriterier for udpegelse i artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 267/2012, og at Rådet ikke har fremlagt bevis for det modsatte.
 2)
 Med andet anbringende gøres gældende, at
 —
 udpegelsen af sagsøgeren tilsidesætter hans grundlæggende frihedsrettigheder, herunder hans ret til at handle og drive sin forretning, ejendomsretten og/eller tilsidesætter proportionalitetsprincippet.
 3)
 Med tredje anbringende gøres gældende, at
 —
 Rådet under alle omstændigheder har tilsidesat væsentlige formkrav om at (a) underrette sagsøgeren individuelt om optagelsen af banken på listen, (b) give en fyldestgørende og tilstrækkelig begrundelse og (c) respektere retten til forsvar og retten til effektiv retsbeskyttelse.


text:
12.8.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/36
 Sag anlagt den 26. juni 2006 — Lebedef-Caponi mod Kommissionen
 (Sag F-71/06)
 (2006/C 190/68)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luxembourg) (ved avocat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af sagsøgerens karriereudviklingsrapport for perioden 1.1.2004–31.12.2004.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet påberåbt sig tre anbringender om:
 —
 for det første tilsidesættelse af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 vedrørende de faglige og vedtægtsbestemte repræsentanter for de ansatte samt tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af reglen patere legem quam ipse fecisti
 —
 for det andet tilsidesættelse af princippet om forbud mod usaglig sagsbehandling og af princippet om forbud mod magtmisbrug samt tilsidesættelse af begrundelsespligten og af retten til kontradiktion
 —
 for det tredje tilsidesættelse af omsorgspligten.


text:
C 71/12 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 13.3.1999
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse Sag anlagt den 18. december 1998 af Kommissionen for
 afsagt den 17. december 1998 af Kammarrätten i De Europñiske Fñllesskaber mod Republikken éstrig
 Stockholm i sagen Kemikalieinspektionen mod Toolex
 Alpha AB (Sag C-475/98)
 (Sag C-473/98)
 (1999/C 71/21)
 (1999/C 71/19)
 Ved kendelse afsagt den 17. december 1998, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 21. december 1998, har Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 Kammarrätten i Stockholm i sagen Kemikalieinspektionen 18. december 1998 anlagt sag mod Republikken éstrig af
 mod Toolex Alpha AB forelagt De Europñiske Fñllesska- Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved de
 bers Domstol en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af juridiske konsulenter Jörn Sack og Frank Benyon, som
 fùlgende spùrgsmål: befuldmñgtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjene-
 ste, Wagnercentret, Kirchberg.
 Er et forbud mod erhvervsmñssig anvendelse af trichlor-
 ethylen, som beskrevet i kendelsen, under hensyn til sit
 formål en foranstaltning, der er tilladt efter Rom-trakta-
 tens artikel 36, således som bestemmelsen anvendes i fñl-
 lesskabsretten, selv om det strider mod bestemmelserne i Kommissionen har nedlagt fùlgende påstande:
 artikel 30?
 1) Det fastslås, at Republikken éstrig har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, herunder
 artikel 5 og 52, samt den i henhold hertil vedtagne
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved dom afledte ret, navnlig Rådets forordning (EéF)
 afsagt den 19. november 1998 af Tribunal administratif de nr. 2407/92 af 23. juli 1992 om udstedelse af licenser
 Lille (4. Afdeling) i sagen Clinique GreÂgoire SA mod til luftfartsselskaber (1), Rådets forordning (EéF)
 Direction reÂgionale des impôts i Nord-Pas de Calais nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers
 (Sag C-474/98) adgang til luftruter inden for Fñllesskabet (1), Rådets
 forordning (EéF) nr. 2409/92 af 23. juli 1992 om bil-
 (1999/C 71/20) letpriser og rater inden for luftfart (1), Rådets forord-
 ning (EéF) nr. 2299/89 af 24. juli 1989 om en
 adfñrdskodeks for edb-reservationssystemer (2), som
 Ved dom afsagt den 19. november 1998, indgået til Dom- ñndret ved Rådets forordning (EéF) nr. 3089/93 (3)
 stolens Justitskontor den 21. december 1998, har Tribunal af 29. oktober 1993, og Rådets forordning (EéF)
 administratif de Lille (4. Afdeling) i sagen Clinique GreÂ- nr. 95/93 af 18. januar 1993 om fñlles regler for til-
 goire SA mod Direction reÂgionale des impôts i Nord-Pas deling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fñllesska-
 de Calais forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol bets lufthavne (4), idet den i 1995 individuelt har for-
 en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs- handlet, paraferet og indgået en »Open Skies«-aftale
 mål: med USA på luftfartsområdet.
 Er bestemmelserne i artikel 261 i Code geÂneÂral des impôts,
 i det omfang de kan antages at forbeholde momsfritagel-
 sen for transaktioner vedrùrende humant fuldblod, forene- 2) Subsidiñrt fastslås det, at for så vidt som aftalen af
 lige med de målsñtninger, som er opstillet i artikel 13, 1995 ikke anses for radikalt at have ñndret og dermed
 punkt A, stk. 1, litra d), i Rådets sjette direktiv erstattet tidligere indgåede aftaler, har Republikken
 77/388/EéF af 17. maj 1977 (1), hvori det bestemmes, at éstrig tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-trak-
 »1⁄4 (medlemsstaterne) fritager på betingelser, som de fast- tatens artikel 234, som affattet ved artikel 6 i tiltrñdel-
 sñtter for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af sesakten, idet den ikke har fjernet bestemmelser i tid-
 nedennñvnte fritagelser1⁄4: d) levering af . . . blod . . . fra ligere aftaler, der er uforenelige med EF-traktaten,
 mennesker«, hvorved bestemmelsen må forstås som omfat- navnlig artikel 52, eller den i henhold hertil vedtagne
 tende såvel humant fuldblod som dets komponenter, som afledte ret, og ikke har taget alle retligt mulige skridt
 er genstand for sñrskilt anvendelse, samt dets afledte pro- med henblik herpå.
 dukter?
 (1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 3) Republikken éstrig tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.


text:
25.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 145/33
 Sag anlagt den 1. marts 2016 — Sheridan mod Parlamentet
 (Sag T-94/16)
 (2016/C 145/40)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Gavin Sheridan (Midleton, Irland) (ved advokat N. Pirc Musar)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Parlamentets afgørelse A(2015)13844 C af 14. januar 2016 om afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring om aktindsigt i visse dokumenter vedrørende oplysninger om Europa-Parlamentets medlemmers rejseudgifter, dagpenge, godtgørelser for generelle udgifter og udgifter til personaleordninger annulleres
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger i henhold til artikel 134 og 140 i Rettens procesreglement, herunder de af eventuelle intervenerende parter afholdte sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter, som sagsøgeren har gjort gældende, er i det væsentlige identiske med eller ligner dem, der påberåbes i sag T-639/15, Psara mod Parlamentet (EUT 2016 C 48, s. 53).


text:
30.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 352/21
 Sag anlagt den 20. september 2013 — Euromed mod KHIM — DC Druck-Chemie (EUROSIL)
 (Sag T-523/13)
 2013/C 352/39
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Euromed, SA (Mollet del Vallès, Spanien) (ved advokat E. Sugrañes Coca)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: DC Druck-Chemie GmbH (Ammerbuch-Altingen, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 27. juni 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1854/2012-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: DC Druck-Chemie GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »EUROSIL« for varer i klasse 1 — EF-varemærkeansøgning nr. 8 558 751
 Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Euromed, SA
 De påberåbte varemærker eller tegn: Ordmærket »EUROSIL-85« for varer i klasse 5 — EF-varemærkeregistrering nr. 6 140 099 og ordmærket »EUROSIL-85« for varer i klasse 5 — spansk registrering nr. 2 785 209
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afviste indsigelsen i sin helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b).


text:
3.7.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 188/13
 2. Den Hellenske Republik tilpligtes at bære sagens omkost- — Manglende begrundelse: førsteinstansen kunne ikke —
 ninger. uden at tage hensyn til sagsøgerens anbringende —
 forkaste anbringendet om den personnelle retsstillings
 ensartethed, som er forskelligt fra anbringendet om tilside-
 sættelse af princippet om ligebehandling.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Manglende saglig kompetence: hverken fællesskabslovgive-
 I henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 3, og artikel 5 ren eller fællesskabsinstitutionerne kan fastsaette, ændre
 er medlemsstaterne forpligtet til at træffe de nødvendige eller fortolke deres tjenestemænds familiemæssige status.
 foranstaltninger til at gennemføre direktivet i national ret
 inden udløbet af den herfor fastsatte frist og straks at meddele — Tilsidesættelse af princippet om ensartetheden af fælles-
 disse foranstaltninger til Kommissionen. Fristen for direktivet skabsborgerens personnelle retsstilling: sagsøgerens perso-
 gennemførelse udløb den 31. juli 1997, uden at Den Hellenske nelle retsstilling er fastsat i henhold til svensk ret, hvoraf
 Republik har meddelt Kommissionen bestemmelserne til gen- følger, at en registreret partner skal betragtes som værende
 nemførelse af direktivet i national ret. gift.
 — Tilsidesættelse af princippet om arbejdskraftens frie bevæ-
 (1) EFT L 169 af 27.6.1997, s. 72. gelighed og af princippet om ligebehandling og om forbud
 mod forskelsbehandling.
 — Tilsidesættelse af artikel 8 i Den Europæiske Menneskeret-
 tighedskonvention: beskyttelsen af privatlivets fred omfat-
 ter anerkendelsen af eksistensen og retsvirkningerne af en
 retmæssigt erhvervet familiemæssig status. Retten har med
 urette henvist til Grant-dommen (1), da denne omhandlede
 et fast samlivsforhold.
 Appel iværksat den 13. april 1999 af D til prøvelse af dom
 afsagt den 28. januar 1999 af De Europæiske Fællesskabers
 Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-264/97,
 (1) Domstolens dom af 17.2.1998, sag C-249/96, Grant, Sml. I,
 D, støttet af Kongeriget Sverige, mod Rådet for Den s. 621.
 Europæiske Union
 (Sag C-122/99 P)
 (1999/C 188/29)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 13. april 1999 iværksat appel af D ved advokaterne Jean- Sag anlagt den 13. april 1999 af Kommissionen for De
 Noël Louis, Gréta-Françoise Parmentier og Véronique Peere, Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 SARL, 30, rue de Cessange, til prøvelse af dom afsagt den
 28. januar 1999 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første (Sag C-123/99)
 Instans (Anden Afdeling) i sag T-264/97, D, støttet af Kongeri-
 get Sverige, mod Rådet for Den Europæiske Union.
 (1999/C 188/30)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 13. april
 1999 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissio-
 — Dommen af 28. januar 1999 fra De Europæiske Fællesska- nen for De Europæiske Fællesskaber ved Maria Kontou-
 bers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-264/97, Durande, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt
 D, støttet af Kongeriget Sverige, mod Rådet for Den adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagner-
 Europæiske Union, annulleres. centret, Kirchberg.
 — Sagsøgte betaler sagsomkostningerne i begge instanser.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 Anbringender og væsentligste argumenter forpligtelser i henhold til traktaten og i henhold til
 Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF (1) af
 — Retten har retsstridigt ændret sagens genstand, idet den 20. december 1994 om emballage og emballageaffald, idet
 alene har taget stilling til, om Rådet var berettiget til at den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de love
 anlægge en selvstændig fortolkning af, om registreret eller administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 partnerskab kunne sidestilles med ægteskab. efterkomme dette direktiv.
 ---pagebreak--- C 188/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3.7.1999
 2. Den Hellenske Republik tilpligtes at bære sagens omkost- Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 ninger. se afsagt den 30. marts 1999 af Oberster Gerichtshof
 (Østrig) i sagen Johann Kappel mod Pensionsversiche-
 rungsanstalt der Arbeiter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Sag C-128/99)
 I henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 3, og artikel 5
 er medlemsstaterne forpligtet til at træffe de nødvendige (1999/C 188/32)
 foranstaltninger til at gennemføre direktivet i national ret
 inden udløbet af den herfor fastsatte frist og straks at meddele
 Ved kendelse afsagt den 30. marts 1999, indgået til Domstol-
 disse foranstaltninger til Kommissionen. Fristen for direktivet
 ens Justitskontor den 15. april 1999, har Oberster Gerichtshof
 gennemførelse udløb den 30. juni 1996, uden at Den Hellenske
 (Østrig) i sagen Johann Kappel mod Pensionsversicherungsan-
 Republik har meddelt Kommissionen bestemmelserne til gen-
 stalt der Arbeiter forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom-
 nemførelse af direktivet i national ret.
 stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:
 (1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.
 1) Skal artikel 7, stk. 1, litra a), i direktiv 79/7/EØF (1) fortolkes
 således, at en medlemsstat efter bestemmelsen kun kan
 fastsætte en forskellig pensionsalder for erhvervelse af
 ret til alderspension og anden form for pension, som
 udelukkende ydes på grundlag af risikoen alderdom,
 eller vedrører den nævnte undtagelsesbestemmelse også
 alderspensions- og andre pensionsrettigheder, som ganske
 vist først erhverves efter opnåelse af en bestemt alder, men
 Appel iværksat den 15. april 1999 af Kongeriget Sverige derudover kun på grund af bestående invaliditet (nedsat
 til prøvelse af dom afsagt den 28. januar 1999 af De arbejdsevne)?
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden
 Afdeling) i sag T-264/97, D, Støttet af Kongeriget Sverige, 2) Skal artikel 7, stk. 1, litra a), og stk. 2, i direktiv
 mod Rådet for Den Europæiske Union 79/7/EØF fortolkes således, at en medlemsstat i henhold
 til bestemmelsen efter udløbet af gennemførelsesfristen
 (Sag C-125/99 P) kan ændre en tidligere bestående ordning med ligebehand-
 ling med hensyn til pensionsalderen (konkret det fyldte
 55. år for både mænd og kvinder) på en sådan måde, at
 (1999/C 188/31) der herefter fastsættes en forskellig pensionsalder (konkret
 det fyldte 57. år for mænd og det fyldte 55. år for kvinder)?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 15. april 1999 iværksat appel af Kongeriget Sverige ved
 juridisk konsulent Lotty Nordling, og med valgt adresse i (1) EFT L 6, s. 24.
 Luxembourg på Kongeriget Sveriges Ambassade, 2, rue Hein-
 rich Heine, til prøvelse af dom afsagt den 28. januar 1999 af
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden
 Afdeling) i sag T-264/97, D, støttet af Kongeriget Sverige, mod
 Rådet for Den Europæiske Union.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 15. april 1999 af Forbundsrepublikken
 Tyskland mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 — Dommen fra De Europæiske Fællesskabers Ret i Første skaber
 Instans samt Rådets afgørelse, hvorved den afslog at tildele
 D de af denne ansøgte ydelser, annulleres.
 (Sag C-129/99)
 — Rådet tilpligtes at betale Kongeriget Sveriges sagsomkost-
 ninger for Domstolen. (1999/C 188/33)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15. april
 Anbringender og væsentligste argumenter 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber af Forbundsrepublikken Tyskland ved afdelings-
 Tilsidesættelse af artikel 1 i bilag VII til vedtægten, idet chef Wolf-Dieter Plessing og kontorchef Claus-Dieter
 udtrykkene »gift« og »ægtefælle« fortolkes på en måde, som Quassowski, Forbundsfinansminiteriet, Postfach 13 08,
 ikke tager hensyn til tjenestemændenes familiemæssige status 53 003 Bonn, Tyskland.
 i henhold til deres nationale lovgivning og på denne baggrund
 ikke sidestiller tjenestemænd, som har indgået registreret Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 partnerskab, med gifte tjenestemænd.
 • Kommissionens beslutning 1999/187/EF af 3. februar
 1999 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over
 de udgifter, som de har afholdt for Den Europæiske


text:
6.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/53
 Sag anlagt den 9. september 2010 — Villeroy & Boch — Belgium mod Kommissionen
 (Sag T-402/10)
 ()
 2010/C 301/85
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Villeroy & Boch — Belgium (Bruxelles, Belgien) (ved advocaten O. Brouwer og J. Blockx)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede beslutning annulleres, for så vidt som den angår Villeroy & Boch Belgium N.V./S.A.
 —
 Subsidiært nedsættes den bøde, der er pålagt sagsøgeren.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2010 4185 endelig af 23. juni 2010 (sag COMP/39092 — sanitære installationer) vedrørende en overtrædelse af artikel 101, stk. 1, TEUF på markedet for armaturer, brusekabiner og keramiske produkter.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 101 TEUF og artikel 53 i EØS-aftalen samt fast retspraksis, idet Kommissionen med urette har lagt til grund, at der var tale om en samlet og vedvarende overtrædelse.
 —
 Tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF, idet begrundelsen for formodningen om en samlet og vedvarende overtrædelse er utilstrækkelig og fejlagtig.
 —
 Tilsidesættelse af begrundelsespligten med hensyn til sagsøgerens formodede deltagelse i den påtalte overtrædelse på det belgiske marked, og manglende bevis på, at sagsøgeren har deltaget i denne overtrædelse på det belgiske marked.
 —
 Tilsidesættelse af princippet om nulla poena sine lege i henhold til artikel 49, stk. 1, i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og af princippet om proportionalitet i strafudmålingen i henhold til artikel 49, stk. 3, sammenholdt med artikel 48, stk. 1, i charteret, idet sagsøgeren og dennes moderselskab er gjort solidarisk ansvarlige for betalingen af den pålagte bøde, samt tilsidesættelse af artikel 23 i forordning (EF) nr. 1/2003.
 —
 Ukorrekt beregning af bøden, da denne ligeledes vedrører omsætning, der ikke har nogen sammenhæng med den påtalte overtrædelse.
 —
 Et uretmæssigt afslag på at nedsætte bøden på grund af en uforholdsmæssig lang sagsbehandling, hvilket er i strid med charterets artikel 41.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 23, stk. 3, i forordning nr. 1/2003 på grund af en fejlagtig fastlæggelse af bøden i forhold til overtrædelsens grovhed og en fejlagtig fastlæggelse af »afskrækkelsesfaktoren«, samt bødens uforholdsmæssige størrelse i absolut betydning.


text:
C 264/40 DA Den Europæiske Unions Tidende 1.11.2003
 Slettelse af sag T-288/99 (1) Slettelse af sag T-111/03 (1)
 (2003/C 264/70)
 (2003/C 264/72)
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 2. september 2003 har formanden for Anden
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-288/99, Evers V.O.F. mod Ved kendelse af 16. juli 2003 har formanden for Anden
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 registeret. besluttet, at sag T-111/03, Michel Nolin mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 63 af 4.3.2000.
 (1) EUT C 124 af 24.5.2003.
 Slettelse af sag T-318/99 (1)
 (2003/C 264/71)
 Slettelse af sag T-249/03 R
 (Processprog: nederlandsk)
 (2003/C 264/73)
 Ved kendelse af 2. september 2003 har formanden for Anden
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i (Processprog: fransk)
 Første Instans besluttet, at sag T-318/99, Avia Nederland
 Coöperatie UA mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 5. august 2003 har præsidenten for De
 (1) EFT C 63 af 4.3.2000.
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at
 sag T-249/03 R, Y mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, skal slettes af registeret.


text:
9.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court of the United Kingdom (Det Forenede Kongerige) den 4. august 2010 — Dermod Patrick O'Brien mod Ministry of Justice (tidligere Department for Constitutional Affairs)
 (Sag C-393/10)
 ()
 2010/C 274/25
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Supreme Court of the United Kingdom
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Dermod Patrick O'Brien
 Sagsøgt: Ministry of Justice (tidligere Department for Constitutional Affairs)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Tilkommer det national ret at fastslå, hvorvidt dommere som helhed betragtet er »ansatte, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold« i den forstand hvori udtrykket er anvendt i rammeaftalens § 2, stk. 1, eller findes der en fællesskabsretlig norm, efter hvilken dette spørgsmål skal afgøres?
 2)
 Hvis dommere som helhed betragtet er ansatte, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i rammeaftalens § 2, stk. 1, er det da tilladeligt, at national ret sondrer a) mellem fuldtids- og deltidsdommere, eller b) mellem forskellige slags deltidsdommere med hensyn til pensioner?


text:
26.9.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 299/27
 5. Vedrùrende skifteholdsarbejde og skifteholdsarbejdere. Ð Tilsidesñttelse af artikel 26 og 43 i tjenestemandsved-
 tñgten: Modsat Rettens udsagn har de manglende
 Idet det lñgges til grund, at arbejdstiden for så vidt bedùmmelser for både 1991-1993 og 1993-1995 ikke
 angår rådighedstjenesten udelukkende er på skift, og blot påvirket sagsùgerens administrative og karriere-
 idet der ikke foreligger harmoniseringsforskrifter, spùr- mñssige situation, men også frataget ham enhver
 ges, om de berùrte lñgers arbejde kan anses for skifte- mulighed for kontradiktion.
 holdsarbejde, og om de skal betragtes som skifteholds-
 arbejdere efter definitionen i direktivets artikel 2, nr. 5
 og 6?
 Ð Tilsidesñttelse af begrebet tjenestens interesse og af
 princippet om kontradiktion og ligebehandling samt
 ( ) Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse
 1
 aspekter i forbindelse med tilrettelñggelse af arbejdstiden (EFT om forbuddet mod forskelsbehandling: Retten har ved
 L 307 af 13.12.1993, s. 18). at antage, at Kommissionen ikke burde godtgùre hver-
 (2) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1. ken omstñndighederne eller de pågñldende to tjeneste-
 mñnds del af ansvaret, overtrådt sin egen praksis og
 således stiltiende erkendt den af Kommissionen fore-
 tagne fejlagtige vurdering og magtfordrejning.
 Appel ivñrksat den 3. august 1998 af W. til prùvelse af
 Ð Tilsidesñttelse af artikel 25, stk. 2, i tjenestemandsved-
 dom afsagt den 28. maj 1998 af De Europñiske Fñllesska-
 tñgten.
 bers Ret i Fùrste Instans (Femte Afdeling) i de forenede
 sager T-78/96 og T-170/96, W. mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag T-170/96)
 (Sag C-304/98 P)
 (98/C 299/41)
 Ð Tilsidesñttelse af EF-traktatens artikel 215, stk. 2, og
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den artikel 178: Gennemgangen af erstatningssùgsmålet,
 3. august 1998 ivñrksat appel af W. ved advokat Gilles som Retten foretog, sammen med en påstand om yder-
 Bouneou, Luxembourg, og med valgt adresse i Luxem- ligere erstatning i forbindelse med annullationssùgsmå-
 bourg 4, rue de l'Avenir, til prùvelse af dom afsagt den let fordrejede appellantens påstande. Men den ùkono-
 28. maj 1998 af De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste miske og ikke-ùkonomiske skade, som der krñves
 Instans (Femte Afdeling) i de forenede sager T-78/96 og erstatning for under nñrvñrende sag, er en fùlge af en
 T-170/96, W. mod Kommissionen for De Europñiske adfñrd fra administrationen, som ikke har karakter af
 Fñllesskaber. en afgùrelse, og som er forvoldt appellanten af en
 optrñden, der på grund af manglende retsvirkninger
 Appellanten har nedlagt fùlgende påstande:
 ikke kan bestemmes som en bebyrdende retsakt. Dette
 Ð Appellen fremmes til realitetsbehandling, og appellan- gñlder således for anbringendet, som består i, at tjene-
 ten gives medhold stemandsvedtñgtens artikel 4 og 29 er tilsidesat, og
 for anbringendet om tilsidesñttelse af omsorgspligten
 fùlgelig: samt om magtfordrejning og utilstrñkkelig begrun-
 delse.
 Ð ophñves dommen i sagerne T-78/96 og T-170/96
 Ð gives der appellanten medhold i hans påstande for Ret-
 ten
 Ð tilpligtes Kommissionen at betale alle sagens omkost-
 ninger.
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 Anbringender og vñsentligste argumenter: afsagt den 14. juli 1998 af Divisional Court, Queen's
 Bench Division, i sagen The Queen mod 1) Minister of
 (Sag T-78/96) Agriculture, Fisheries and Food, 2) Secretary of State for
 the Environment, ex parte: Monsanto plc, og I Pi Ci SpA,
 Ð Procedurefejl: Retten har ñndret de for den fremlagte
 intervenient
 faktiske omstñndigheder og har ikke taget hensyn til
 de beviser og angivelse af bevismidler, som appellanten (Sag C-306/98)
 har fremfùrt.
 (98/C 299/42)
 Ð Retten har begrñnset retten til kontradiktion.
 Ð Dommens begrundelse er selvmodsigende og ufuld-
 stñndig på grund af en fejlagtig fastlñggelse af de fak- Ved kendelse afsagt den 14. juli 1998, indgået til Domsto-
 tiske omstñndigheder. lens Justitskontor den 4. august 1998, har Divisional
 Court, Queen's Bench Division, i sagen The Queen mod
 Ð Tilsidesñttelse af artikel 90 og 91 i tjenestemandsved- 1) Minister of Agriculture, Fisheries and Food, 2) Secre-
 tñgten. tary of State for the Environment, ex parte: Monsanto plc,


text:
10.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/10
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 25. januar 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 (Sag C-405/05) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 91/271/EØF - forurening og gener - rensning af byspildevand - manglende foranstaltninger til at sikre en tilstrækkelig rensning af byspildevand fra flere byområder)
 (2007/C 56/16)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved S. Pardo Quintillán, X. Lewis og H. van Vliet, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved C. White, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1 og 3, i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135, s. 40) — undladelse af at sikre en tilstrækkelig rensning af byspildevand fra flere byområder
 Konklusion
 1)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, og 3, i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at byspildevand fra byområderne Bangor, Brighton, Broadstairs, Carrickfergus, Coleraine, Donaghadee, Larne, Lerwick, Londonderry, Margate, Newtonabbey, Omagh og Portrush senest den 31. december 2000 gøres til genstand for en tilstrækkelig rensning.
 2)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 48 af 25.2.2006.


text:
9.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 371/38
 Sag anlagt den 16. september 2015 — LG Electronics mod KHIM — Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)
 (Sag T-534/15)
 (2015/C 371/39)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: LG Electronics, Inc. (Seoul, Republikken Korea) (ved advokat M. Graf)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlin, Tyskland)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Ansøger af det omtvistede varemærke: LG Electronics, Inc.
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke indeholdende ordbestanddelen »Viewty GT« — registreringsansøgning nr. 9 017 237
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. juni 2015 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (forenede sager R 1937/2014-2 og R 1564/2014-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
16.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 14/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugal) den 13. oktober 2016 — Meo — Serviços de Comunicações e Multimédia S.A. mod Autoridade da Concorrência
 (Sag C-525/16)
 (2017/C 014/26)
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Meo — Serviços de Comunicações e Multimédia S.A.
 Sagsøgt: Autoridade da Concorrência
 Procesdeltager: GDA — Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes ou Executantes, CRL
 Præjudicielle spørgsmål
 (i)
 Såfremt der i en sanktionsprocedure foreligger indicier eller beviser for faktiske omstændigheder vedrørende virkningerne af en virksomhed med en dominerende stillings eventuelle diskriminerende prispolitik med hensyn til en af dens detailhandelsvirksomheder, som skader denne detailhandelsvirksomhed i forhold til konkurrenterne, er en antagelse om, at denne adfærd »stiller [sidstnævnte virksomhed] ringere i konkurrencen« som omhandlet i artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF, bestemt af en yderligere vurdering af grovheden, relevansen eller betydningen af disse virkninger for den berørte virksomheds konkurrencemæssige situation eller konkurrenceevne, navnlig hvad angår virksomhedens evne til at bære forskellen i udgifter i forbindelse med engrostjenesten?
 (ii)
 Såfremt der i en sanktionsprocedure foreligger indicier eller beviser for, at en virksomhed med en dominerende stillings diskriminerende prispolitik har en væsentlig reduceret betydning for de udgifter, der er afholdt, de indtægter, der er opnået, og det afkast, der er opnået af den berørte detailhandelsvirksomhed, er en fortolkning om, at der ikke foreligger indicier for misbrug af en dominerende stilling og ulovlig praksis, da forenelig med artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF og med den retspraksis, der følger af dommene British Airways (1) og Clearstream (2)?
 (iii)
 Eller er dette tværtimod ikke tilstrækkeligt til at udelukke, at den pågældende adfærd kan betragtes som at udgøre et misbrug af en dominerende stilling og ulovlig praksis som omhandlet i artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF, og kun relevant i forbindelse med graden af ansvaret eller sanktionen for den overtrædende virksomhed?
 (iv)
 Skal udtrykket »som derved stilles ringere i konkurrencen« i artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF fortolkes således, at det svarer til et krav om, at den fordel, der opstår som følge af forskelsbehandlingen, herefter svarer til en minimumsprocentdel af den berørte virksomheds udgiftsstruktur?
 (v)
 Skal udtrykket »som derved stilles ringere i konkurrencen« i artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF fortolkes således, at det svarer til et krav om, at den fordel, der opstår som følge af forskelsbehandlingen, herefter svarer til en minimumsforskel mellem de gennemsnitlige udgifter, der er afholdt af de konkurrerende virksomheder i forbindelse med den pågældende engrostjeneste?
 (vi)
 Kan udtrykket »som derved stilles ringere i konkurrencen« i artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF fortolkes således, at det svarer til et krav om, at den fordel, der opstår som følge af forskelsbehandlingen, i forbindelse med det pågældende marked og den pågældende tjeneste skal svare til værdier, som er højere end de forskelle, som er angivet i [...] tabel 5, 6 og 7, med henblik på at kvalificere den omtvistede adfærd som en ulovlig praksis?
 (vii)
 Såfremt enten spørgsmål (iv) eller (v) besvares bekræftende, hvorledes skal en sådan minimumsgrænse for ulempens betydning i forhold til udgiftsstrukturen eller de gennemsnitlige udgifter, der er afholdt af de konkurrerende virksomheder i forbindelse med den pågældende detailtjeneste, defineres?
 (viii)
 Såfremt en sådan minimumsgrænse defineres, bevirker en manglende opfyldelse af denne grænse hvert år, at formodningen i Clearstream-dommen, hvorefter det må fastslås, at »når en virksomhed, der har et faktisk monopol på markedet i de foregående led, anvender ulige priser for sammenlignelige tjenesteydelser over for en handelspartner, og det uafbrudt igennem en periode på fem år, kan dette kun give anledning til en konkurrencemæssig ulempe for denne handelspartner«, afkræftes?
 (1) C-95/04, EU:C:2007:166.
 (2) T-301/04, EU:T:2009:317.


text:
9.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 81/17
 Rettens dom af 22. januar 2015 — Novomatic mod KHIM — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
 (Sag T-172/13) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-varemærket AFRICAN SIMBA - det ældre nationale figurmærke Simba - relativ registreringshindring - reel brug af det ældre varemærke - artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009 - begrundelsespligt - artikel 75 i forordning nr. 207/2009 - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009))
 (2015/C 081/21)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Østrig) (ved advokat W. Mosing)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Schifko, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Tyskland) (ved advokaterne O. Ruhl og C. Sachs)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. januar 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 157/2012-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Simba Toys GmbH & Co. KG og Novomatic AG.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Novomatic AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 141 af 18.5.2013.


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/48
 Sag anlagt den 15. april 2010 — Kommissionen mod SEMEA
 (Sag T-168/10)
 (2010/C 161/76)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved S. Petrova, som befuldmægtiget, og avocat E. Bouttier)
 Sagsøgt: Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (Millau, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron ved dets ad hoc fuldmagtshaver tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb svarende til 41 012 EUR, principalt med renter, der er påløbet siden 10. marts 1992, eller subsidiært: siden 27. april 1993.
 —
 Der træffes bestemmelse om, at renterne kapitaliseres.
 —
 Selskabet SEMEA tilpligtes at betale 5 000 EUR som følge af dets overdrevne modstand.
 —
 Selskabet SEMEA tilpligtes at betale udgifterne til nærværende sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det Europæiske Fællesskab ved Kommissionen har den 6. juli 1990 med Société d'économie mixte d'equipement de l'Aveyron (SEMEA) indgået en støttekontrakt vedrørende lokal udvikling, bestående i udførelse af forberedende arbejder og påbegyndelse af et europæisk center for lokal virksomhed i Millau.
 Kommissionen har gjort gældende, at i henhold til denne kontrakt skulle SEMEA udføre forskellige ydelser og aflægge regnskab til Kommissionen ved fremlæggelse af løbende rapporter, mens Kommissionen skulle yde økonomisk støtte til udførelsen af disse arbejder med et maksimalt beløb svarende til 135 000 EUR, begrænset til 50 % af de dokumenterede udgifter til arbejdet.
 I maj 1991 ansøgte SEMEA Kommissionen om, at den nævnte kontrakt skulle udføres af en anden struktur, Association CEI12, hvilket Kommissionen accepterede med den præcisering, at aftalen ikke fritog SEMEA fra dennes forpligtelser, og SEMEA bekræftede, at den garanterede en god udførelse af kontraktens ydelser.
 Efter en kontrol af, hvor langt arbejdet var skredet frem, blev det konstateret, at de samlede dokumenterede udgifter beløb sig til 187 977 EUR, og at Kommissionens bidrag derfor skulle fastsættes til 50 % af dette beløb, dvs. et beløb svarende til 93 988 EUR.
 I det omfang SEMEA i henhold til kontrakten allerede havde modtaget et beløb svarende til 135 000 EUR, har nærværende søgsmål til formål at tilpligte SEMEA at tilbagebetale det, SEMEA har modtaget for meget.


text:
6.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 294/8
 Sag anlagt den 21. juli 2011 af EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Norge
 (Sag E-9/11)
 2011/C 294/08
 EFTA-Tilsynsmyndigheden, rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgium ved Xavier Lewis, Florence Simonetti Gjermund Mathisen, som befuldmægtigede, har den 21. juli 2011 anlagt sag mod Norge ved EFTA-Domstolen.
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Kongeriget Norge ved at opretholde begrænsningerne af de rettigheder, som personer og virksomheder i EØS-staterne, har til at eje kapitalandele og udøve stemmeret i regulerede markeder i Norge, jf. § 35, stk.1), 2) og (3) og § 36 i lov af 29. juni 2007 nr. 74 om regulerede markeder (børsloven) og § 5-3, stk. 1, 2 og 3 og § 5-4 i lov af 5. juli 2002 om registrering af finansielle instrumenter (værdipapiregisterloven), har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 31 og 40 i EØS-aftalen.
 2.
 Norge tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Retlige og faktiske omstændigheder samt anbringender:
 —
 Den norske lovgivning begrænser besiddelse af og stemmeret i finansielle institutioner. Børsloven forbyder som hovedregel besiddelse af kapitalandele på over 20 % af aktierne i fondsbørser samt stemmeret på over 20 % af den samlede stemmeberettigede kapital eller 30 % af de stemmer, der er repræsenteret ved generalforsamlingen. Tilsvarende regler vedrørende værdipapircentraler er fastsat i loven om værdipapircentraler.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden gør gældende, at den anfægtede lovgivning hverken er forenelig med etableringsfriheden i artikel 31 i EØS-aftalen eller de frie kapitalbevægelser i artikel 40 i EØS-aftalen.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden gør især gældende, at den anfægtede lovgivning er unødvendig for at sikre, at finansmarkederne er velfungerende og effektive, samt at aktørerne på markedet har tillid til institutionernes uafhængighed og upartiskhed. Den anfører, at der er alternative, mindre restriktive foranstaltninger, som er tilstrækkeligt effektive.


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/27
 Rettens dom af 11. juli 2013 — BVGD mod Kommissionen
 (Forenede sager T-104/07 og T-339/08) (1)
 (Konkurrence - aftaler og misbrug af dominerende stilling - markedet for rådiamanter - »SoC«- distributionssystemet - beslutning om afvisning af en klage - manglende fællesskabsinteresse - hjemmel - en klagers processuelle rettigheder - aktindsigt - forpligtelser vedrørende oplysning af en klage - udelukkelse fra markedet - åbenbart urigtigt skøn)
 2013/C 252/41
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) (Anvers, Belgien) (først ved L. Levi og C. Ronzi, samt, i sag T-104/07, G. Vandersanden, derefter ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved F. Castillo de la Torre, R. Sauer og J. Bourke, derefter ved F. Castillo de la Torre og R. Sauer, som befuldmægtigede, bistået af, i sag T-104/07, først advokat S. Drakakakis, og solicitor T. Soames, derefter T. Soames, og, i sag T-339/08, T. Soames)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: De Beers (Luxembourg, Luxembourg), og De Beers UK Ltd, tidligere The Diamond Trading Co. Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (først ved solicitors W. Allan og S. Horwitz, derefter ved advokaterne W. Allan, J. Ysewyn, og solicitor N. Gràcia Malfeito, og endelig ved advokaterne N. Gràcia Malfeito, B. van de Walle de Ghelcke, J. Marchandise, samt solicitor P. Riedel)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 26. januar 2007 (sag COMP/39.221/B-2 — BVGD mod De Beers) og af 5. juni 2008 (sag COMP/39.221/E-2 — De Beers mod DTC Supplier of Choice), hvorved den klage, som sagsøgeren havde indgivet over intervenienterne for tilsidesættelse af artikel 81 EF og artikel 82 EF på markedet for rådiamanter som følge af disses anvendelse af distributionsaftaler, der er kendt som »Supplier of Choice« (SoC), blev afvist.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 3)
 De Beers og De Beers UK Ltd bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 129 af 9.6.2007.


text:
C 34/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.2.2000
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold 1) Et familiemedlem til en vandrende arbejdstager med marokkansk
 til artikel 4, stk. 1, og artikel 8, første led, i Rådets direktiv statsborgerskabkan ikke, når arbejdstageren har erhvervet stats-
 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved borgerskab i værtsmedlemsstaten før det tidspunkt, hvor det
 Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, idet den ikke pågældende familiemedlem begyndte at bo hos arbejdstageren i
 har truffet de nødvendige foranstaltninger med henblik på at nævnte medlemsstat og ansøgte om at få tilkendt en social
 sikre, at det affald, der henkastes i det vandløb, som løber i San sikringsydelse i henhold til medlemsstatens lovgivning, påberåbe
 Rocco-dalen, bortskaffes uden at skabe fare for menneskers sig artikel 41, stk. 1, i samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske
 sundhed og uden at skade miljøet, og idet den ikke har truffet de Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Marokko, undertegnet i
 foranstaltninger, der er nødvendige for, at det affald, der er Rabat den 27. april 1976 og godkendt på Fællesskabets vegne
 modtaget på en ulovlig losseplads, overlades til en privat eller ved Rådets forordning (EØF) nr. 2211/78 af 26. september
 offentlig indsamler eller til en bortskaffelsesvirksomhed. 1978 for at støtte ret på nævnte arbejdstagers marokkanske
 statsborgerskab med henblik på at blive omfattet af det ligebe-
 2) I øvrigt frifindes Den Italienske Republik. handlingsprincip på området for social sikring, der er knæsat ved
 denne bestemmelse.
 3) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 Et sådant familiemedlem til en marokkansk vandrende arbejdsta-
 ger kan kun, såfremt arbejdstageren også har statsborgerskab i
 (1) EFT C 387 af 20.12.1997. værtsmedlemsstaten, påberåbe sig arbejdstagerens marokkanske
 statsborgerskab med henblik på anvendelsen af aftalens artikel
 41, stk. 1, på grundlag af den pågældende medlemsstats ret,som
 det imidlertid alene tilkommer den nationale ret at fortolke og
 anvende i den for retten verserende sag.
 2) Begrebet »familiemedlemmer« til en marokkansk vandrende
 DOMSTOLENS DOM arbejdstager i denbetydning, hvori udtrykket er anvendt i afftalens
 artikel 41, stk. 1, omfatter slægtninge i opstigende linje til
 (Sjette Afdeling) arbejdstageren og hans ægtefælle, som bor hos arbejdstageren i
 værtsmedlemsstaten.
 af 11. november 1999
 (1) EFT C 209 af 4.7.1998.
 i sag C-179/98, État belge mod Fatna Mesbah (anmodning
 om præjudiciel afgørelse fra Cour du travail de Bruxel-
 les) (1)
 (»Samarbejdsaftalen EØF-Marokko — artikel 41, stk. 1 —
 princippet om forbud mod forskelsbehandling på området
 for social sikring — personelt anvendelsesområde«) DOMSTOLENS KENDELSE
 (2000/C 34/14) (Første Afdeling)
 af 14. oktober 1999
 (Processprog: fransk)
 i sag C-437/98 P, Industria del Frio Auxiliar Conservera
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- SA (Infrisa) mod Kommissionen for De Europæiske
 gjort i Samling af Afgørelser) Fællesskaber (1)
 I sag C-179/98, angående en anmodning, som Cour du travail (»Appel — åbenbart, at appellen helt eller delvis skal afvises
 de Bruxelles (Belgien), i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu eller forkastes — sundhedspoliti — beskyttelsesforanstalt-
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ninger — beslutning 95/119/EF«)
 ret verserende sag, État belge mod Fatna Mesbah, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 41, (2000/C 34/15)
 stk. 1, i samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økono-
 miske Fællesskab og Kongeriget Marokko, undertegnet i Rabat
 den 27. april 1976 og godkendt på Fællesskabets vegne ved (Processprog: spansk)
 Rådets forordning (EØF) nr. 2211/78 af 26. september 1978
 (EFT L 264, s. 1), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat
 af formanden for Anden Afdeling, R. Schintgen (refererende (Foreløbig oversættelse: Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 dommer), som fungerende formand for Sjette Afdeling, og gjort i Samling af Afgørelser)
 dommerne P.J.G. Kapteyn og H. Ragnemalm; generaladvokat:
 S. Alber; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louterman- I sag C-437/98 P, Industria del Frio Auxiliar Conservera SA
 Hubeau, den 11. november 1999 afsagt dom, hvis konklusion (Infrisa), Bermeo (Spanien), ved advokaterne I. Sáenz-
 lyder således: Cortabarrı́a Fernández og Morales Isasi, Vizcaya, og med valgt
 ---pagebreak--- 5.2.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 34/9
 adresse i Luxembourg hos advokat G. Harles, 8-10, rue Mathias 1) Appellen afvises.
 Hardt, angående en påstand om ophævelse af kendelse afsagt
 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 15. september 2) N betaler sagens omkostninger.
 1998 i sag T-136/95, Infrisa mod Kommissionen, Sml. II,
 s. 3301 — den anden part i appelsagen: Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: J. Guerra Fernán- (1) EFT C 71 af 13.3.1999.
 dez), har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelings-
 formanden, L. Sevón (refererende dommer), og dommerne
 P. Jann og M. Wathelet; generaladvokat F.G. Jacobs; justitssekre-
 tær: R. Grass, den 14. oktober 1999 afsagt kendelse, hvis
 konklusion Iyder således:
 1) Appellen afvises.
 Sag anlagt den 13. oktober 1999 af Kommissionen for De
 2) Industria del Frio Auxiliar Conservera SA (Infrisa) betaler sagens Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 omkostninger.
 (Sag C-392/99)
 (1) EFT C 20 af 23.1.1999.
 (2000/C 34/17)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 13. ok-
 tober 1999 anlagt sag mod Den Portugisiske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Lena
 Ström og Ant6nio Caeiros, som befuldmægtigede, og med
 DOMSTOLENS KENDELSE valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg.
 (Tredje Afdeling)
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 af 19. oktober 1999
 a) Det fastslås, at Den Portugisiske Republik
 i sag C-21/99 P, N mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (1) — ikke har truffet foranstaltninger, således at den kompe-
 tente myndighed, inden den giver tilladelse til virksom-
 heder, der regenererer olieaffald eller anvender olieaf-
 (»Appel — forhenværende tjenestemænd — bedømmelse — fald som brændsel, sikrer sig, at der er truffet passende
 retlig interesse i søgsmålet — afvisning«) foranstaltninger for at beskytte sundhed i forbindelse
 med anvendelse af olieaffald som brændsel, og at der
 (2000/C 34/16) anvendes den bedste til rådighed stående teknologi,
 forudsat at dette ikke medfører alt for store omkostnin-
 ger i forbindelse med regenerering af olieaffald og
 (Processprog: fransk) anvendelse af olieaffald som brændsel
 — ikke har udstedt bestemmelser om, at affald efter
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- forbrænding af olieaffald skal bortskaffes i overens-
 gjort i Samling af Afgørelser) stemmelse med artikel 9 i direktiv 78/319/EØF (1) og,
 med virkning fra den 27. juni 1995, i overensstemmel-
 I sag C-21/99 P, N, forhenværende tjenestemand ved Kommis- se med artikel 9 i direktiv 75/442/EØF (2), der, som
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles (Belgien), ved ændret ved direktiv 91/156/EØF (3), i medfør af direktiv
 advokat G. Sakellaropoulos, Athen, og med valgt adresse i 91/689/EØF (4) har erstattet artikel 9 i direktiv
 Luxembourg på advokat A. May’s kontor, 31, Grand-Rue, 78/319/EØF
 angående appel af kendelse afsagt den 30. november 1998 af
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-97/94, — hverken foretager en regelmæssig kontrol af de virk-
 N mod Kommissionen, hvori der er nedlagt påstand dels om, somheder, der regenererer olieaffald, eller som anven-
 at kendelsen ophæves, dels om, at der gives sagsøgeren der olieaffald som brændsel, eller følger udviklingen i
 medhold i hans påstande for første instans — den anden part teknologien og/eller miljøsituationen med henblik på
 i appelsagen er Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om nødvendigt at revidere en tilladelse, der er meddelt
 (befuldmægtigede: G. Valsesia og F. Duvieusart-Clotuche), som en virksomhed
 har påstået appellen afvist, henholdsvis forkastet — har
 Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsforman- — ikke har meddelt Kommissionen oplysninger om sin
 den J.C. Moitinho de Almeida, og dommerne C. Gulmann tekniske viden og sine erfaringer og resultater fra
 (refererende dommer) og J.-P. Puissochet; generaladvokat: anvendelsen af de bestemmelser, der er truffet i medfør
 F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 19. oktober 1999 af direktiv 75/439/EØF (5), som ændret ved direktiv
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: 87/101/EØF (6)


text:
10.5.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/27
 S. Zunarelli, og med valgt adresse i Luxembourg, mod 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: først ved L. Visaggio og derefter ved C. Cattabriga
 og M. Moretto), angående en påstand om annullation af (1 ) EFT C 372 af 23.12.2000.
 Kommissionens beslutning K(2000) 1099 af 3. maj 2000 om
 suspension af det tilskud fra Den Europæiske Udviklings- og
 Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, til projekt
 nr. 9 (støttemodtager: Massalombarda Colombani), der indgår
 i det operative program nr. 91.CT.IT.01, som er godkendt ved
 Kommissionens beslutning K(91) 2255/6 af 28. oktober 1991,
 har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og
 J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 11. marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 den 26. februar 2003
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Conserve Italia bærer sine egne samt Kommissionens omkost- i de forenede sager T-344/00 og T-345/00, CEVA Santé
 ninger. animale SA og Pharmacia Entreprises SA mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 ( 1) EFT C 285 af 7.10.2000.
 (»Forordning (EØF) nr. 2377/90 — veterinærmedicinske
 præparater — anmodning om, at »progesteron« opføres på
 listen over stoffer, for hvilke det ikke er nødvendigt at
 fastsætte en maksimalgrænseværdi for restkoncentrationer
 — udtalelse fra Udvalget for Veterinærlægemidler — fornyet
 behandling i Udvalget for Veterinærlægemidler — Kommis-
 sionens undladelse af at vedtage udkast til foranstaltninger
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS — passivitetssøgsmål — stillingtagen, der bringer passivite-
 ten til ophør — ufornødent at træffe afgørelse — erstat-
 ningssøgsmål — Fællesskabets ansvar — årsagsforbindelse
 den 27. februar 2003
 — mellemdom«)
 i sag T-329/00, Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) (2003/C 112/51)
 (»Told — indførsel af oksekød fra Sydamerika — artikel 13, (Processprog: engelsk)
 stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1430/79 — ansøgning om
 fritagelse for importafgift — ret til kontradiktion — særlige
 forhold«)
 I de forenede sager T-344/00 og T-345/00, CEVA Santé
 (2003/C 112/50) animale SA, Libourne (Frankrig), og Pharmacia Entreprises SA,
 tidligere Pharmacia & Upjohn SA, Luxembourg, ved avocats
 D. Waelbroeck og D. Brinckman, og med valgt adresse i
 (Processprog: tysk) Luxembourg, støttet af Fédération européenne de la santé
 animale (Fedesa), Bruxelles, ved avocat A. Vandencasteele, og
 med valgt adresse i Luxembourg, intervenient i sag T-345/
 00, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 I sag T-329/00, Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH, Troisdorf (befuldmægtigede: T. Christoforou og M. Shotter), angående
 (Tyskland), ved Rechtsanwalt D. Ehle, og med valgt adresse i
 dels en påstand om, at det i medfør af artikel 232 EF fastslås,
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- at Kommissionen har undladt at opfylde sine fællesskabsretlige
 skaber (befuldmægtigede: X. Lewis og M. Núñez-Müller),
 forpligtelser, idet den ikke har truffet de nødvendige foranstalt-
 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 ninger med henblik på at opføre stoffet progesteron i bilag II
 beslutning af 25. juli 2000 om, at fritagelse for importafgifter til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om
 ikke er begrundet i særlige forhold (REM 49/99), har Retten
 en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænse-
 (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger,
 værdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præpa-
 og dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær: fuldmæg-
 rater i animalske levnedsmidler (EFT L 224, s. 1), dels en
 tig D. Christensen, den 27. februar 2003 afsagt dom, hvis
 påstand om tilkendelse af erstatning i henhold til artikel 235
 konklusion lyder således: EF og artikel 288, stk. 2, EF, har Retten (Anden Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos, og
 1) Kommissionens beslutning af 25. juli 2000 om, at fritagelse dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: fuldmæg-
 for importafgifter ikke er begrundet i særlige forhold (REM 49/ tig J. Plingers, den 26. februar 2003 afsagt dom, hvis konklu-
 99), annulleres. sion lyder således:


text:
31.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 402/39
 Rettens dom af 15. september 2016 — Philip Morris mod Kommissionen
 (Sag T-800/14) (1)
 ((Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter udfærdiget som led i det forberedende arbejde i forbindelse med vedtagelsen af direktivet om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og relaterede produkter - afslag på aktindsigt - undtagelse vedrørende beskyttelsen af juridisk rådgivning - undtagelse vedrørende beskyttelsen af beslutningsprocessen - retten til forsvar - tungtvejende offentlig interesse))
 (2016/C 402/44)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Philip Morris Ltd (Richmond, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne K. Nordlander og M. Abenhaïm)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Baquero Cruz og F. Clotuche-Duvieusart, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelse Ares (2014) 3388066 af 29. september 2014, for så vidt som den giver sagsøgeren afslag på fuld aktindsigt i de begærede dokumenter, bortset fra indsigt i de deri indeholdte redigerede personoplysninger.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Philip Morris Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 56 af 16.2.2015.