text:
C 156/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29.6.2002
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 mægtigede: R. Tricot og J. Stuyck) angående en påstand
 den 10. januar 2002 om annullation af Kommissionens beslutning K(1999) 2140
 endelig udg. (REC 9/98) og K(1999) 2143 endelig udg. (REC
 9/98) af 19. juli 1999, hvori det fastslås, at der skal foretages
 i sag T-80/97 DEP, Starway SA mod Rådet for Den efteropkrævning, og om at afslå fritagelse for afgifter af import
 Europæiske Union (1) af fjernsyn fra Tyrkiet, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat
 af afdelingsformanden M. Jaeger og dommerne K. Lenaerts og
 (Fastsættelse af sagsomkostninger) J. Azizi; justitssekretær: H. Jung, den 9. april 2002 afsagt
 kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (2002/C 156/45)
 (Processprog: fransk) 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 I sag T-80/97 DEP, Starway SA, Luynes (Frankrig), ved avocats
 J.-F. Bellis og P. De Baere, og med valgt adresse i Luxembourg,
 mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede:
 A. Tanca og S. Marquardt), støttet af: Kommissionen for De (1) EFT C 79 af 18.3.2000.
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Kreuschitz og
 S. Meany), angående en anmodning om fastsættelse af de
 omkostninger, som sagsøgte skal erstatte sagsøgeren efter
 Rettens dom af 26. september 2000, sag T-80/97, Starway
 mod Rådet, Sml. II, s. 3099, har Retten (Tredje Udvidede
 Afdeling), bestående af afdelingsformand, M. Jaeger, og dom-
 merne R. Garcı́a-Valdecasas, K. Lenaerts, P. Lindh og J. Azizi;
 justitssekretær: H. Jung, den 10. januar 2002 afsagt kendelse,
 hvis konklusion lyder således:
 De omkostninger, som Rådet for Den Europæiske Union skal erstatte KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Starway SA i sag T-80/97, fastsættes til 58 031,87 EUR.
 den 14. januar 2002
 (1) EFT C 212 af 12.7.1997.
 i sag T-84/01, Association contre l’heure d’été (ACHE)
 mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske
 Union (1)
 (Annullationssøgsmål — direktiv 2000/84/EF — sommertid
 — søgsmålsinteresse — sammenslutning — afvisning)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (2002/C 156/47)
 den 9. april 2002
 (Processprog: fransk)
 i sag T-353/99, N.V. Calberson Belgium mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Annullationssøgsmål — import af fjernsyn fra Tyrkiet — I sag T-84/01, Association contre l’heure d’été (ACHE), tidligere
 ufornødent at træffe afgørelse) Association contre l’horaire d’été (ACHE), Marly-le-Roy (Frank-
 rig), ved avocat C. Lepage, mod Europa-Parlamentet (befuld-
 (2002/C 156/46) mægtigede: C. Pennera og M. Goméz-Leal) og Rådet for
 Den Europæiske Union (befuldmægtiget: A. Lopes Sabino),
 (Processprog: nederlandsk) angående en påstand om annullation af Europa-Parlamentets
 og Rådets direktiv 2000/84/EF af 19. januar 2001 om
 sommertid (EFT L 31, s. 21), har Retten (Anden Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos, og
 I sag T-353/99, N.V. Calberson Belgium ved advocat L. Ghey- dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: H. Jung,
 sen, og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af: Kongeriget den 14. januar 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 Nederlandene (befuldmægtigede: A. Fierstra og J. van Bakel), således:


text:
19.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 475/10
 Appel iværksat den 27. maj 2016 af Médis — Companhia portuguesa de seguros de saúde, SA til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 15. marts 2016 i sag T-774/15 — Médis mod EUIPO — Médis
 (Sag C-313/16 P)
 (2016/C 475/14)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Médis — Companhia portuguesa de seguros de saúde, SA (ved advogada M. Martinho do Rosário)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Domstolen (Ottende Afdeling) har ved kendelse af 19. oktober 2016 afvist appellen.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 131/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 1.6.2002
 Anmodninger om præjudiciel afgørelse forelagt ved ken- Sag anlagt den 20. marts 2002 af Kommissionen for
 delser afsagt den 21. januar 2002 af Tribunale di Brescia De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 — Anden Afdeling for Civilsager — i sagerne Società Tyskland
 Dolomite Italiana — SDI SpA (sag C-88/02), Dolomite
 Franchi SpA (sag C-89/02) mod Ministero delle Finanze,
 ved kendelser afsagt den 8. oktober 2001 Ugine Srl (sag (Sag C-104/02)
 C-95/02), TOMAR Srl (sag C-96/02), Rezzola Scavi Srl
 (sag C-97/02) og Villa Gemma SpA (sag C-98/02) mod (2002/C 131/09)
 Ministero delle Finanze
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 20. marts
 (Sagerne C-88/02, C-89/02, C-95/02, C-96/02 — C-98/02) 2002 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber ved Günter Wilms,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse hos
 Luis Escobar, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercen-
 (2002/C 131/08) tret C 254, Kirchberg, Luxembourg, som befuldmægtigede.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside-
 sat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 Kommissio-
 Ved kendelser afsagt den 21. januar 2002, indgået til Domstol- nens forordning (EØF) nr. 1214/92 (1) af 21. april 1992
 ens Justitskontor den 14. marts 2002, har Tribunale di Brescia om gennemførelsesbestemmelser til og forenkling af
 — Anden Afdeling for Civilsager — i sagerne Società Dolomite proceduren for fællesskabsforsendelse og henholdsvis
 Italiana — SDI SpA (sag C-88/02), Dolomite Franchi SpA (sag artikel 379 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/
 C-89/02) mod Ministero delle Finanze, ved kendelser afsagt 93 (2) af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmel-
 den 8. oktober 2001 Ugine Srl (sag C-95/02), TOMAR Srl (sag ser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (3) om
 C-96/02), Rezzola Scavi Srl (sag C-97/02) og Villa Gemma indførelse af en EF-toldkodeks i forbindelse med artikel 2,
 SpA (sag C-98/02) mod Ministero delle Finanze forelagt De stk. 1, i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 (4)
 Europæiske Fællesskabers Domstol anmodninger om præjudi- af 29. maj 1989 til gennemførelse af Rådets afgørelse
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål: (EØF/Euratom) nr. 88/376 om ordningen for Fællesska-
 bernes egne indtægter, idet den har betalt egne indtægter
 til Fællesskabet for sent.
 1. Er bestemmelsen i artikel 11, stk. 1, i italiensk lov nr. 448
 af 23. december 1998 GURI nr. 302 af 29.12.1998, 2) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland i henhold
 supplemento ordinario) om, at der skal betales registre- til artikel 11 i forordning nr. 1552/89 for tidsrummet
 ringsgebyr med et fast årligt beløb, som andrager indtil den 31. maj 2000 og artikel 11 i forordning
 750 000 ITL for aktieselskaber og kommanditaktieselska- nr. 1150/2000 (5) for tidsrummet efter den 31. maj 2000
 ber og 400 000 ITL for anpartsselskaber, for registrering er forpligtet til, at betale de renter til Fællesskabet, der
 af de andre selskabsdokumenter for hvert år fra 1985 til påløber som følge af den forsinkede kreditering.
 1992, i overensstemmelse med fællesskabsretten, særlig
 Rådets direktiv 69/335 (1) af 17. juli 1969? 3) Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 2. Er bestemmelsen i artikel 11, stk. 3, i italiensk lov nr. 448/
 1998, hvorefter renten af de beløb, der skal tilbagebetales,
 idet de overstiger de i artiklens stk. 1 fastsatte beløb, skal Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 beregnes med den fastsatte rentesats, der var gældende på
 datoen for lovens ikrafttræden (2,5 % p.a.), og ikke med
 den rentesats, der er fastsat i artikel 5, jf. artikel 1, i lov Artikel 49 i forordning nr. 1214/92 og artikel 379 i forordning
 nr. 29 af 26. januar 1961 med senere ændringer, i nr. 2454/93 fastsætter en entydig og bindende frist, inden for
 overensstemmelse med fællesskabsretten? hvilken toldmyndighederne i medlemsstaterne skal iværksætte
 efteropkrævning. Der er ikke blot tale om en vejledende
 frist. En sådan frist ville lovgiver have fastsat i form af en
 uforbindende formulering. Lovgivers hensigt og retsakternes
 (1) EFT 1969 II, s. 405. entydige formulering gør det kun muligt at nå frem til
 den konklusion, at artikel 49 i forordning nr. 1214/92 og
 artikel 379, stk. 2, i forordning nr. 2454/93 ikke blot
 fastsætter en uforbindende frist, men en forpligtelse. Der skal
 gennemføres efteropkrævning senest inden fjorten måneder.
 Da toldmyndighederne på dette tidspunkt kender debitor og


text:
19.12.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 312/39
 Sag anlagt den 14. oktober 2009 — Honda Motor mod KHIM — Blok (BLAST)
 (Sag T-425/09)
 2009/C 312/64
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Honda Motor Co., Ltd. (Tokyo, Japan) (ved lawyer M. Graf)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Hendrik Blok (Oudenaarde, Belgien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 16. juli 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1097/2008-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Honda Motor Co., Ltd.
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »BLAST« for varer i klasse 7 og 12
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Hendrik Blok
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering af ordmærket »BLAST« for varer og tjenesteydelser i klasse 7, 35 og 37; Benelux-varemærkeregistrering af ordmærket »BLAST« for varer og tjenesteydelser i klasse 7, 35 og 37
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009), da appelkammeret med urette fandt, at der var risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker.


text:
9.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/4
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 28. april 2005
 i sag C-157/04, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien (1)
 (Traktatbrud - affaldshåndtering - direktiv 75/442/EØF, 91/689/EØF og 1999/31/EF - lossepladser i Punta de Avalos og i Olvera)
 (2005/C 171/08)
 Processprog: spansk
 I sag C-157/04, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Valero Jordana og M. Konstantinidis) mod Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: L. Fraguas Gadea), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. Silva de Lapuerta, og dommerne C. Gulmann og J. Klučka (refererende dommer); generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitssekretær: R. Grass, den 28. april 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1.
 Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, 8, 9 og 13 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald og artikel 14 i Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for så vidt angår deponeringen af ukontrolleret affald i området Punta de Avalos på øen Gomera (den selvstyrende region De Kanariske Øer) for at sikre anvendelsen af de nævnte direktiver.
 2.
 Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, 8, 9 og 13 i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for så vidt angår deponeringen af ukontrolleret affald i Olvera, provinsen Cádiz (den selvstyrende region Andalusien) for at sikre anvendelsen af det nævnte direktiv.
 3.
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2004.


text:
5.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 291/7
 Sag anlagt den 9. august 2013 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-76/13)
 2013/C 291/08
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne D. Abreu Caldas og J.-N. Louis)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen om ikke at anse sagsøgeren for at opfylde adgangsbetingelserne i forbindelse med indkaldelsen af interessetilkendegivelser CAST/02/2010 og om afslag på ansøgningen fra Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder (PMO) om ansættelse på en kontrakt som kontraktansat.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 8. november 2012 om ikke at anse sagsøgeren for at opfylde adgangsbetingelserne i forbindelse med indkaldelsen af interessetilkendegivelser CAST2010 og om at afslå tilbuddet til ham om en tidsubegrænset kontrakt som kontraktansat i ansættelsesgruppe III (GFIII).
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
5.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 148/28
 Rettens dom af 21. april 2010 — Peek & Cloppenburg og van Graaf mod KHIM — Queen Sirikit Institute of Sericulture (Thai Silk)
 (Sag T-361/08) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket Thai Silk - det ældre nationale figurmærke, der gengiver et bevinget dyr - formaliteten - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2010/C 148/50
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Tyskland) og van Graaf GmbH & Co. KG (Wien, Østrig) (ved avocats V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde og J. Pause)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved S. Schäffner, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: The Queen Sirikit Institute of Sericulture, Office of the Permanent Secretary, Ministry of Agriculture and Cooperatives, Thailand (Thailand) (Bangkok, Thailand), efter tilladelse til at træde i stedet for Office of the Permanent Secretary, The Prime Minister’s Office, Thailand (Thailand) (ved avocat A. Kockläuner)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 10. juni 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1677/2007-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Peek & Cloppenburg og Office of the Permanent Secretary, The Prime Minister’s Office, Thailand
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Peek & Cloppenburg samt van Graaf GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 301 af 22.11.2008.


text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/27
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 24. juni 2004 af Finanzgericht Köln i sagen Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde og Marina Stöffler mod Finanzamt Bonn-Innenstadt
 (Sag C-292/04)
 (2004/C 228/55)
 Ved kendelse afsagt den 24. juni 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 9. juli 2004, har Finanzgericht Köln i sagen Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde og Marina Stöffler mod Finanzamt Bonn-Innenstadt forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Er Einkommensteuergesetz (EStG) § 36, stk. 2, nr. 3 (som affattet i de i sagen relevante år), hvorefter kun den selskabsskat, der påhviler et selskab eller en personsammenslutning, der er ubegrænset selskabsskattepligtig, modregnes i indkomstskatten med 3/7 af indtægterne i henhold til EStG § 20, stk. 1, nr. 1 eller nr. 2, forenelig med EF-traktatens artikel 56, stk. 1, og artikel 58, stk. 1, litra a), og stk. 3?


text:
6.6.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 200/4
 Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 17. marts 2016 — Ibercaja Banco SAU mod José Cortés González (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas — Spanien)
 (Sag C-613/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 93/13/EØF - urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler - realkreditlån - kontraktvilkår om morarenter - vilkår om førtidig tilbagebetaling - den nationale retsinstans’ beføjelser - præklusionsfrist))
 (2016/C 200/06)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ibercaja Banco SAU
 Sagsøgt: José Cortés González
 Konklusion
 1)
 Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at:
 —
 direktivets artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, ikke tillader, at en medlemsstats lovgivning begrænser en nationalt rets skønsbeføjelse for så vidt angår vurderingen af, om et kontraktvilkår i en aftale om lån med pant i fast ejendom, der er indgået mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, er urimeligt
 —
 direktivets artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, kræver, at den nationale lovgivning ikke må være til hinder for, at retten kan tilsidesætte et sådant vilkår, såfremt den fastslår, at dette vilkår er »urimeligt« som omhandlet i det nævnte direktivs artikel 3, stk. 1.
 (1) EUT C 48 af 8.2.2016.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/38
 Sag anlagt den 7. december 2005 — Artegodan mod Kommissionen
 (Sag T-429/05)
 (2006/C 48/74)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Artegodan GmbH (Lüchow, Tyskland) (ved Rechtsanwalt U. Doepner)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionen dømmes til at betale sagsøgeren et beløb på 1 430 821,36 EUR tillagt renter med en fast sats på 8 % fra dommens afsigelse til endelig betaling sker
 —
 Det fastslås, at Kommissionen skal erstatte sagsøgeren alle fremtidige tab, der måtte opstå på grund af reklameudgifter, der er nødvendige for at genskabe den markedsposition, som lægemidlet Tenuate retard havde, før Kommissionen tilbagekaldte godkendelsen heraf.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at Kommissionen dømmes til at betale erstatning i henhold til artikel 288, stk. 2, EF og artikel 235 EF, samt om at det fastslås at Kommissionen skal erstatte sagsøgeren alle fremtidige tab, der måtte opstå på grund af reklameudgifter.
 Baggrunden for søgsmålet er følgende: Sagsøgeren er indehaver af en lægemiddelgodkendelse for det amfepramonholdige præparat Tenuate retard. Den 9. marts 2000 traf Kommissionen i henhold til artikel 15a i direktiv 75/319/EØF (1) beslutning om tilbagekaldelse af godkendelse af humanmedicinske lægemidler, som indeholder stoffet amfepramon (K [2000] 453). De kompetente tyske myndigheder gennemførte beslutningen ved afgørelse af 11. april 2000. Ved dom af 26. november 2002 afsagt af Retten i Første Instans i de forenede sager T-74/00, T-76/00, T-83/00-T-85/00, T-132/00, T-137/00 og T-141/00 blev Kommissionens beslutning K (2000) 453 annulleret. Ved dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol i sag C-39/03 P blev en af Kommissionen iværksat appel til prøvelse af Rettens dom ikke taget til følge.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ved sin beslutning K (2000) 453 har handlet retstridigt og derved har tilsidesat en række regler til beskyttelse af sagsøgeren. Herved er sagsøgerens ret til at kunne indrette sig på og udøve sin næringsvirksomhed som grundrettighed (retten til erhvervsudøvelse og ejendomsretten) blevet krænket. Desuden foreligger der en tilsidesættelse af artikel 11 i direktiv 65/65/EØF (2). Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat proportionalitetsprincippet og samt princippet om god forvaltningsskik.
 Sagsøgeren har anført, at den som følge af den omhandlede kommissionsbeslutning og gennemførelsen heraf har lidt et tab. Efter sagsøgerens opfattelse bør Kommissionens lovbrud udløse skadeserstatning til sagsøgeren.
 (1) Rådets andet direktiv 75/319/EØF af 20.5.1975 om tilnærmelse af lovgivning om lægemidler.
 (2) Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse af lovgivning om medicinske specialiteter.


text:
15.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/25
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 17. maj 2006 — Lavagnoli mod Kommissionen
 (Sag T-95/04) (1)
 (Tjenestemænd - bedømmelsesrapport - bedømmelsesprocedurens lovlighed - arbejde som personale- og fagforeningsrepræsentant - begrundelsespligt - annullationssøgsmål)
 (2006/C 165/47)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Luciano Lavagnoli (Berchem, Luxembourg) (ved avocats G. Bounéou og F. Frabetti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og H. Krämer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af bedømmelsesåret for perioden fra den 1. juli 1999 til den 30. juni 2001 for så vidt angår sagsøgeren og af afgørelsen om vedtagelse af sagsøgerens endelige bedømmelsesrapport for denne periode.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2004.


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/2
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 29. april 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Nederlandene
 (Sag C-92/07) (1)
 (Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - standstill-regler og forbud mod forskelsbehandling - forpligtelse til at betale gebyrer for at opnå og forlænge en opholdstilladelse - forholdsmæssigheden af de gebyrer, der skal betales - sammenligning med de gebyrer, der er betalt af unionsborgerne - associeringsaftalens artikel 9 - tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1 - artikel 10, stk. 1, og artikel 13 i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80)
 (2010/C 161/02)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P.J. Kuijper og S. Boelaert, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Nederlandene (ved H.G. Sevenster, C. Wissels og M. de Grave, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og J. Möller, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 9 i aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, undertegnet i Ankara den 12. september 1963, indgået på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963 (Samling af Aftaler, indgået af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 541), artikel 41 i tillægsprotokollen, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. december 1972 (Samling af Aftaler, indgået af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 581), og artikel 10, stk. 1, og artikel 13 i afgørelse nr. 1/80 af 10. december 1980 om udvikling af associeringen — diskriminerende gebyrer for opholdstilladelser
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til associeringsaftalens artikel 9 og tillægsprotokollens artikel 41 samt artikel 10, stk. 1, og artikel 13 i afgørelse nr. 1/80, idet det har indført og opretholdt bestemmelser om gebyrer for udstedelse af opholdstilladelser, der er uforholdsmæssigt høje i forhold til de gebyrer, der opkræves af medlemsstaternes statsborgere for udstedelse af tilsvarende dokumenter, og idet det anvender disse bestemmelser på tyrkiske statsborgere, der har ret til ophold i Nederlandene i medfør af:
 —
 aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, som blev undertegnet den 12. september 1963 i Ankara af Republikken Tyrkiet, på den ene side, og EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, på den anden side, og som blev indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963
 —
 tillægsprotokollen, undertegnet den 23. november 1970 i Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. december 1972, og
 —
 afgørelse nr. 1/80, vedtaget den 19. september 1980 af det associeringsråd, der blev oprettet ved associeringsaftalen, og som består dels af medlemmer af medlemsstaternes regeringer, af Rådet for Den Europæiske Union og af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, dels af medlemmer af den tyrkiske regering.
 2)
 Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger. Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 95 af 28.4.2007.


text:
29.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 156/13
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 24. april 2002 den 20. marts 2002
 i sag T-9/99, HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteili-
 i sag T-220/96, Elliniki Viomichania Oplon AE (EVO) mod gungsgesellschaft mbH & Co. KG m.fl. mod Kommissio-
 Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Konkurrence — kartel — fjernvarmerør — EF-traktatens
 (»Erstatningsansvar uden for kontraktforhold som følge af artikel 85 (nu artikel 81 EF) — boykot — bøde —
 en retsstridig handling — forordning (EØF) nr. 2340/90 — retningslinjer for beregningen af bøder — ulovlighedsindsi-
 handelsembargo mod Irak — indgreb svarende til ekspropri- gelse — forbud mod tilbagevirkende gyldighed — ret til
 ation — årsagsforbindelse«) kontradiktion — samarbejdsmeddelelsen«)
 (2002/C 156/24)
 (2002/C 156/23)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: græsk)
 I sag T-9/99, HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungs-
 gesellschaft mbH & Co. KG, Rosenheim (Tyskland), HFB
 I sag T-220/96, Elliniki Viomichania Oplon AE (EVO), Athen Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft mbH,
 (Grækenland), ved advokat T. Fortsakis, og med valgt adresse i Verwaltungsgesellschaft, Rosenheim, Isoplus Fernwärmetech-
 Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuld- nik Vertriebsgesellschaft mbH, Rosenheim, Isoplus Fernwär-
 mægtiget: S. Kyriakopoulou) og Kommissionen for De Euro- metechnik Gesellschaft mbH, Hohenberg (Østrig), Isoplus
 pæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: M. Condou-Durande), Fernwärmetechnik GmbH, Sondershausen (Tyskland), ved ad-
 hvori der er nedlagt påstand om erstatning for det tab, som vokaterne P. Krömer og F. Nusterer, og med valgt adresse i
 sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af udstedelsen af Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 Rådets forordning (EØF) nr. 2340/90 af 8. august 1990 om skaber (befuldmægtigede: W. Mölls og E. Gippini Fournier),
 forhindring af Fællesskabets samhandel for så vidt angår Irak hvorunder der principalt er nedlagt påstand om annullation af
 og Kuwait (EFT L 213, s. 1), har Retten (Fjerde Afdeling), Kommissionens beslutning 1999/60/EF af 21. oktober 1998
 sammensat af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og dommerne om en procedure efter EF-traktatens artikel 85 (sag IV/35.691/
 V. Tiili og R.M. Moura Ramos; justitssekretær: fuldmægtig E-4: Rørkartel (præisolerede rør) (EFT 1999 L 24, s. 1) og
 J. Palacio González, den 24. april 2002 afsagt dom, hvis subsidiært om nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgerne
 konklusion lyder således: ved denne beslutning, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat
 af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og dommerne V. Tiili og
 R.M. Moura Ramos; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio
 1) Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De González, den 20. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 Europæiske Fællesskaber frifindes. lyder således:
 1) Artikel 3, litra d), og artikel 5, litra d), i Kommissionens
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 beslutning 1999/60/EF af 21. oktober 1998 om en procedure
 efter EF-traktatens artikel 85 (sag IV/35.691/E-4: Rørkartel
 (præisolerede rør) annulleres i forhold til HFB Holding für
 Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. KG og
 HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft
 mbH, Verwaltungsgesellschaft.
 (1) EFT C 54 af 22.2.1997.
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes i
 øvrigt.
 3) Sagsøgerne bærer solidarisk deres egne omkostninger, herunder
 omkostningerne vedrørende sagen om foreløbige forholdsregler,
 og betaler 80 % af Kommissionens omkostninger, herunder
 omkostningerne vedrørende sagen om foreløbige forholdsregler.
 ---pagebreak--- C 156/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29.6.2002
 4) Kommissionen bærer 20 % af sine egne omkostninger, herunder DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 omkostningerne vedrørende sagen om foreløbige forholdsregler.
 den 20. marts 2002
 (1) EFT C 86 af 27.3.1999.
 i sag T-16/99, Lögstör Rör (Deutschland) GmbH mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Konkurrence — kartel — fjernvarmerør — EF-traktatens
 artikel 85 (nu artikel 81 EF) — boykot — aktindsigt — bøde
 — retningslinjer for beregningen af bøder — forbud mod
 tilbagevirkende gyldighed — berettiget forventning«)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 20. marts 2002 (2002/C 156/26)
 i sag T-15/99, Brugg Rohrsysteme GmbH mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1) (Processprog: tysk)
 (»Konkurrence — kartel — fjernvarmerør — EF-traktatens
 artikel 85 (nu artikel 81 EF) — boykot — bøde —
 retningslinjer for beregningen af bøder — forbud mod
 tilbagevirkende gyldighed — berettiget forventning«)
 I sag T-16/99, Lögstör Rör (Deutschland) GmbH, Fulda
 (Tyskland), ved advokaterne H.-J. Hellmann og T. Nägele, og
 (2002/C 156/25) med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: W. Mölls og
 (Processprog: tysk) E. Gippini Fournier), hvorunder der principalt er nedlagt
 påstand om annullation af Kommissionens beslutning 1999/
 60/EF af 21. oktober 1998 om en procedure efter EF-traktatens
 artikel 85 (sag IV/35.691/E-4: Rørkartel (præisolerede rør)
 I sag T-15/99, Brugg Rohrsysteme GmbH, Wunstorf (Tysk- (EFT 1999 L 24, s. 1) og subsidiært om nedsættelse af den
 land), ved advokaterne T. Jestaedt, H.-C. Salger og M. Sura, og bøde, der er pålagt sagsøgeren ved denne beslutning, har
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: W. Mölls og E. P. Mengozzi, og dommerne V. Tiili og R.M. Moura Ramos;
 Gippini Fournier), hvorunder der principalt er nedlagt påstand justitssekretær: ekspeditionssekretær B. Pastor, den 20. marts
 om annullation af Kommissionens beslutning 1999/60/EF af 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 21. oktober 1998 om en procedure efter EF-traktatens arti-
 kel 85 (sag IV/35.691/E-4: Rørkartel (præisolerede rør) (EFT
 1999 L 24, s. 1) og subsidiært om nedsættelse af den bøde, der 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 er pålagt sagsøgeren ved denne beslutning, har Retten (Fjerde
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og
 dommerne V. Tiili og R.M. Moura Ramos; justitssekretær: 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 fuldmægtig G. Herzig, den 20. marts 2002 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. (1) EFT C 86 af 27.3.1999.
 (1) EFT C 86 af 27.3.1999.


text:
C 161/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.6.2001
 Slettelse af sag C-237/00 (1) Slettelse af sag C-344/99 (1)
 (2001/C 161/22) (2001/C 161/25)
 Ved kendelse af 9. januar 2001 har præsidenten for De Ved kendelse af 12. marts 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-237/00, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-344/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storher- Den Italienske Republik mod Kommissionen for De Europæi-
 tugdømmet Luxembourg, skal slettes af registeret. ske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 233 af 12.8.2000. (1) EFT C 333 af 20.11.1999.
 Slettelse af sag C-120/00 (1)
 Slettelse af sag C-359/00 (1)
 (2001/C 161/23)
 (2001/C 161/26)
 Ved kendelse af 9. marts 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-120/00, Ved kendelse af 12. marts 2001 har præsidenten for De
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-359/00,
 Franske Republik, skal slettes af registeret. Réunion des assureurs maladie mod Jean Marc Laboup (an-
 modning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de commerce
 de Foix et de l’Ariège), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 163 af 10.6.2000.
 (1) EFT C 335 af 25.11.2000.
 Slettelse af sag C-182/95 (1)
 (2001/C 161/24) Slettelse af sag C-21/00 (1)
 Ved kendelse af 12. marts 2001 har præsidenten for De (2001/C 161/27)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-182/95,
 T. Port GmbH & Co. mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas Ved kendelse af 13. marts 2001 har præsidenten for De
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Ham- Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-21/00,
 burg), skal slettes af registeret. Hamadeh Adnan mod Sociétà Fiat Sava SpA (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Giudice di pace di Massa), skal slettes
 (1) EFT C 208 af 12.8.1995. af registeret.
 (1) EFT C 79 af 18.3.2000.


text:
19.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/18
 Rettens dom af 9. september 2015 — Samsung SDI m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-84/13) (1)
 ((Konkurrence - karteller - verdensmarkedet for katoderør til tv- og computerskærme - afgørelse, som fastslår en overtrædelse af artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 - aftaler og samordnet praksis vedrørende priser, opdeling af markeder og produktionskapacitet - samlet og vedvarende overtrædelse - overtrædelsens varighed - samarbejde under den administrative procedure - samarbejdsmeddelelsen af 2006 - bødenedsættelse - beregningen af bøden - hensyntagen til virksomhedernes salg i henhold til kriteriet om leveringssted - hensyntagen til gennemsnitsværdien af de salg, der blev registreret i overtrædelsesperioden))
 (2015/C 346/20)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Samsung SDI Co. Ltd (Gyeonggi-do, Republikken Korea), Samsung SDI Germany GmbH (Berlin, Tyskland), Samsung SDI (Malaysia) Bhd (Negeri Sembilan Darul Khusus, Malaysia) (først ved advokat G. Berrisch, solicitor D. Hull og advokat L.-A. Grelier, derefter ved M. Hull og L.-A. Grelier, og endeligt ved advokaterne L. A. Grelier, D. Geradin, J. Ysewyn og P. Camesasca og QC J. Flynn)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Biolan, G. Meessen og H. van Vliet, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse K(2012) 8839 endelig af 5. december 2012 vedrørende en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.437 — TV og computer skærmrør) og påstand om nedsættelse af den bøde, sagsøgerne er blevet pålagt.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse for så vidt angår Samsung SDI Germany GmbH.
 2)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 3)
 Samsung SDI Co. Ltd og Samsung SDI (Malaysia) Bhd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 13.4.2013.


text:
30.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/42
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 2. april 2004
 i sag T-337/03, Luis Bertelli Gálvez mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Passivitetssøgsmål - proceduren i artikel 7 EU - klage over de spanske retsinstansers overtrædelse af principperne i artikel 6, stk. 1, EU - åbenbar inkompetence)
 (2004/C 118/91)
 Processprog: spansk
 I sag T-337/03, Luis Bertelli Gálvez, Madrid (Spanien), ved avocat J. Puche Rodríguez-Acosta, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, angående en påstand i henhold til artikel 232, stk. 3, EF, om, at det fastslås, at Kommissionen ulovligt har afstået fra at iværksætte proceduren i artikel 7 EU mod Kongeriget Spanien efter sagsøgerens klage over denne medlemsstats retsinstansers overtrædelse over for sagsøgeren af principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, som er fastsat i artikel 6, stk. 1, EU, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne R. García-Valdecasas og J.D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 2. april 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Sagen afvises på grund af åbenbar inkompetence.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) Endnu ikke offentliggjort.


text:
28.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 25/18
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 24. november 2011 — Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (sag C-468/10) og Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (sag C-469/10) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)
 (Forenede sager C-468/10 og 469/10) (1)
 (Behandling af personoplysninger - direktiv 95/46/EF - artikel 7, litra f) - direkte virkning)
 (2012/C 25/30)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (sag C-468/10) og Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (sag C-469/10)
 Sagsøgt: Administración del Estado
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Supremo — fortolkning af artikel 7, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46 af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281, s. 31) — behandling af personoplysninger, som er nødvendig, for at den registeransvarlige og de tredjemænd, til hvem de skal videregives, kan forfølge en legitim interesse — supplerende krav — direkte virkning af bestemmelserne i et direktiv
 Konklusion
 1)
 Artikel 7, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som, i tilfælde af at den registrerede ikke har givet sit samtykke og for at muliggøre behandlingen af den pågældendes personoplysninger, som er nødvendig for, at den registeransvarlige eller den tredjemand eller de tredjemænd, til hvem oplysningerne videregives, kan forfølge en legitim interesse, kræver, ud over at den registreredes grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder ikke krænkes, at nævnte oplysninger er opført i offentligt tilgængelige kilder, og således kategorisk og generelt udelukker enhver behandling af oplysninger, som ikke er opført i sådanne kilder.
 2)
 Artikel 7, litra f), i direktiv 95/46 har direkte virkning.
 (1) EUT C 346 af 18.12.2010.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/21
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 17. juli 2014 — SC BCR Leasing IFN SA mod Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili og Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Bucureşti — Rumænien)
 (Sag C-438/13) (1)
 ((Moms - direktiv 2006/112/EF - artikel 16 og 18 - finansiel leasing - varer, der er genstand for en finansiel leasingkontrakt - manglende tilbagelevering til leasingselskabet af disse varer efter kontraktens ophævelse - manglende varer))
 2014/C 315/31
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Bucureşti
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SC BCR Leasing IFN SA
 Sagsøgte: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili og Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor
 Konklusion
 Artikel 16 og 18 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at et leasingselskabs manglende mulighed for at opnå tilbagelevering fra leasingtageren af varer, der er genstand for en aftale om finansiel leasing, efter aftalens opsigelse på grund af leasingtagerens misligholdelse på trods af de af leasingselskabet foretagne foranstaltninger med henblik på tilbagesøgning af disse varer og på trods af, at der ikke foreligger nogen modydelse efter denne opsigelse, ikke kan sidestilles med en levering af varer mod vederlag som omhandlet i disse bestemmelser.
 (1) EUT C 325 af 9.11.2013.


text:
9.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/29
 Sag anlagt den 29. marts 2012 — Bayerische Motoren Werke mod KHIM (ECO PRO)
 (Sag T-145/12)
 2012/C 165/49
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Bayerische Motoren Werke AG (München, Tyskland) (ved advokat C. Onken)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 18. januar 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1418/2011-4 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ECO PRO« for varer i klasse 9 og 12 — international registrering (IR) nr. W 1059979
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på beskyttelse af den internationale registrering, der designerer Den Europæiske Union
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret urigtigt antog, at den internationale registrering af sagsøgerens varemærke manglede det fornødne særpræg som omhandlet i den nævnte bestemmelse.


text:
25.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/53
 Sag anlagt den 2. juli 2014 — Fami-Cuatro de Inversiones mod Kommissionen
 (Sag T-501/14)
 2014/C 282/70
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Fami-Cuatro de Inversiones, SA (Madrid, Spanien) (ved advokat J. De Juan Casadevall)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den omtvistede afgørelse annulleres.
 —
 Subsidiært, for så vidt som SEAF betragtes som ulovlig statsstøtte, pålægges der kun tilbagesøgning indtil datoen for offentliggørelsen af afgørelsen om indledning af den formelle undersøgelsesprocedure i EUT, dvs. den 21. september 2011.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-500/14, Derivados del Flúor mod Kommissionen.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/29
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 21. oktober 2008 — Cassegrain mod KHIM (form som en taske)
 (Sag T-73/06) (1)
 (EF-varemærker - anmodning om EF-figurmærke - form som en taske - absolut registreringshindring - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 313/50)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Jean Cassegrain SAS (Paris, Frankrig) (ved avocats Y. Coursin og T. van Innis)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 8. december 2005 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 687/2005-2) vedrørende registrering af et figurmærke med form som en taske som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked frifindes.
 2)
 Jean Cassegrain SAS betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 6.5.2006.


text:
Avis juridique important
 |
 32000Y0122(02)
 Beslutninger truffet af Domstolen den 14. december 1999
 EF-Tidende nr. C 020 af 22/01/2000 s. 0001 - 0002
 Beslutninger truffet af Domstolen den 14. december 1999(2000/C 20/02)Den 14. december 1999 har De Europæiske Fællesskabers Domstol truffet følgende beslutninger:Dommer A.M. La Pergola's tilknytning til afdelingerDommer A.M. La Pergola tilknyttes Fjerde og Femte Afdeling.Fjerde og Femte Afdelings sammensætning1. Fjerde og Femte Afdelings sammensætning er for perioden 15. december 1999 til 6. oktober 2000 fastsat således:Fjerde AfdelingAfdelingsformand D.A.O. Edwardog dommerne P.J.G. Kapteyn, A.M. La Pergola og H. RagnemalmFemte AfdelingAfdelingsformand D.A.O. Edwardog dommerne P.J.G. Kapteyn, A.M. La Pergola, H. Ragnemalm, P. Jann, L. Sevon og M. Wathelet.2. Domstolen har følgelig besluttet at ændre punkt 2 og 3 i sin beslutning af 6. oktober 1999 om afdelingernes sammensætning(1) således:"2. I sager, der henvises til Tredje og Fjerde Afdeling (hvortil der er knyttet fire dommere), sammensættes disse af afdelingsformanden, den refererende dommer samt en tredje dommer, der udpeges efter rækkefølgen på en liste, som svarer til anciennitetsrækkefølgen, og hvis udgangspunkt ændres med ét navn for hvert almindeligt møde.3. Med henblik på udpegelse af de fem dommere, der skal deltage i påkendelsen af sager, som henvises til en stor afdeling, dvs. Femte og Sjette Afdeling (hvortil der er knyttet syv dommere), udfærdiges der en liste gældende for hele retsåret. På denne liste opføres alle de dommere, der er knyttet til den pågældende afdeling, bortset fra afdelingsformanden, i nedennævnte rækkefølge:a) først de dommere, der er tilknyttet den lille afdeling med fire dommere, i anciennitetsrækkefølgeb) derefter de dommere, der er tilknyttet den anden lille afdeling, i anciennitetsrækkefølge.I hver sag sammensættes den store afdeling af:- afdelingsformanden- den refererende dommer- tre dommere, der udpeges efter rækkefølgen på den pågældende liste, idet udgangspunktet ændres med ét navn for hvert almindeligt møde.I tilfælde af en eller flere dommeres forfald træder en anden dommer i vedkommendes sted, hvorved listen følges. Er det imidlertid afdelingsformanden for en stor afdeling, som har forfald, skal han søges erstattet af afdelingsformanden for den lille afdeling.Skønner Domstolen eller en afdeling, at flere sager bør påkendes samlet (uanset om der formelt er truffet bestemmelse om sagernes forening), foretages påkendelsen af den sammensætning af dommere, som er udpeget til at påkende den af sagerne, som først er blevet behandlet på et almindeligt møde."3. Endvidere er de lister for fastlæggelsen af Fjerde og Femme Afdelings sammensætning, der følger af punkt 4 i Domstolens beslutning af 6. oktober 1999, for perioden 15. december 1999 til 6. oktober 2000 blevet ændret således:Fjerde Afdeling(Afdelingsformand: D.A.O. Edward)Dommer P.J.G. Kapteyn, Dommer A.M. La Pergola og Dommer H. RagnemalmFemte Afdeling(Afdelingsformand: D.A.O. Edward)Dommer P.J.G. Kapteyn, Dommer A.M. La Pergola, Dommer H. Ragnemalm, Dommer P. Jann, Dommer L. Sevón og Dommer M. Wathelet.(1) EFT C 333 af 20.11.1999, s. 1.


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/48
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 18. september 2014 — Cerafogli mod ECB
 (Sag F-26/12) (1)
 ((Personalesag - ECB’s ansatte - ansatte ved ECB’s aktindsigt i dokumenter vedrørende ansættelsesforholdet - regler, der finder anvendelse på ECB’s ansatte - administrativ procedure - reglen om overensstemmelse - ulovlighedsindsigelse rejst for første gang under søgsmålet - antagelse til realitetsbehandling - retten til effektiv retsbeskyttelse - høring af Personaleudvalget i forbindelse med vedtagelsen af regler, der finder anvendelse på ansøgninger fra ECB’s ansatte om aktindsigt i dokumenter vedrørende ansættelsesforholdet))
 2014/C 421/66
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokat S. Pappas)
 Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB) (ved A. Sáinz de Vicuña Barroso, E. Carlini og S. Lambrinoc, som befuldmægtigede, og advokat D. Waegenbaur)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af ECB’s afgørelse om afslag på sagsøgerens ansøgning om aktindsigt samt påstand om erstatning
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen af 21. juni 2011, hvorved vice-generaldirektøren for generaldirektoratet for »Human Resources, Budget and Organisation« hos ECB delvist afslog den ansøgning om aktindsigt i bestemte dokumenter, der blev indgivet af Maria Concetta Cerafogli den 20. maj 2011, annulleres.
 2)
 Den Europæiske Centralbank betaler Maria Concetta Cerafogli et beløb på 1 000 EUR.
 3)
 I øvrigt frifindes Den Europæiske Centralbank.
 4)
 Den Europæiske Centralbank bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Maria Concetta Cerafogli.
 (1) EUT C 184 af 23.6.2012, s. 22.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/6
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 29. november 2007 — Tomás Salazar Brier mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-9/06 P) (1)
 (Appel - tjenestemænd - løn - udlandstillæg - betingelsen i artikel 4, stk. 1, litra a), andet led, i vedtægtens bilag VII - begrebet »tjeneste for en anden stat«)
 (2008/C 22/10)
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Tomás Salazar Brier (ved abogados R. García-Gallardo Gil Fournier, D. Domínguez Pérez og A. Sayagués Torres)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall, som befuldmægtiget, bistået af abogados J. Gutiérrez Gisbert, J. Rivas Andrés og M. Canal)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 25. oktober 2005 i sag T-83/03, Salazar Brier mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for appellantens påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 24. februar 2003 om stiltiende afvisning af sagsøgerens klage, og af 24. marts 2003 om udtrykkelig afvisning, hvorved Kommissionen afslog at yde appellanten det udlandstillæg, der er fastsat i artikel 4 i bilag VII til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, samt de dertil knyttede ydelser
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Salazar Brier betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 60 af 11.3.2006.


text:
15.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/38
 Sag anlagt den 25. november 2013 — The Tea Board mod KHIM — Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie)
 (Sag T-626/13)
 2014/C 45/66
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: The Tea Board (Calcutta, Indien) (ved advokat A. Nordemann)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Delta Lingerie (Cachan, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 17. september 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1501/2012-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Delta Lingerie
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket der indeholder ordbestanddelene »Darjeeling collection de lingerie« for klasse 25, 35 og 38 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 468 463
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: The Tea Board
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-fællesmærkeregistrering nr. 4 325 718 af ordmærket »DARJEELING« for varer i klasse 30; EF-fællesmærkeregistrering nr. 8 674 327 af figurmærket, der indeholder ordbestanddelen »DARJEELING«
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk.1, litra b), og artikel 8, stk. 5.


text:
16.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 336/14
 Rettens dom af 16. september 2013 — PROAS mod Kommissionen
 (Sag T-495/07) (1)
 (Konkurrence - karteller - markedet for penetrationsbitumen i Spanien - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - årlige aftaler om markedsopdeling og om koordinering af priser - oversættelse af klagepunktsmeddelelsen - beregningen af bødens størrelse - rimelig frist - retskraft)
 2013/C 336/27
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Productos Asfálticos (PROAS), SA (Madrid, Spanien) (først ved advokaterne C. Fernández Vicién, A. Pereda Miquel og P. Carmona Botana, derefter ved advokaterne C. Fernández Vicién og A. Pereda Miquel og endelig ved advokat C. Fernández Vicién)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (F. Castillo de la Torre, som befuldmægtiget, bistået først af advokat J. Rivas Andrés, og af solicitor M. Heenan Bróna, derefter af advokaterne J. Rivas Andrés og J. Gutiérrez Gisbert, og endelig af advokat J. Rivas Andrés)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 4441 endelig af 3. oktober 2007 om en procedure efter artikel 81 EF (sag COMP/F/38.710 — Bitumen, Spanien), såvel som en nedsættelse af den bøde, der er blevet pålagt sagsøgeren ved beslutningen.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Europa-Kommissionens påstand om en forhøjelse af bødebeløbet forkastes.
 3)
 Productos Asfálticos (PROAS), SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 64 af 8.3.2008.


text:
C 156/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29.6.2002
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 4) I sagerne T-129/99 og T-148/99 annulleres artikel 1, litra c),
 i beslutning 1999/718/EF, for så vidt som udstyr, der er
 vurderet til 1 803 036,31 EUR udelukkes fra de omkostninger,
 den 6. marts 2002 der er omfattet af Ekimen-støtteordningen.
 5) I sagerne T-127/99 og T-148/99 annulleres artikel 1, litra
 i forenede sager T-127/99, T-129/99 og T-148/99, Territo- e), i beslutning 1999/718/EF.
 rio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava m.fl.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) 6) I sagerne T-129/99 og T-148/99 annulleres artikel 2, stk. 1,
 litra a), i beslutning 1999/718/EF, for så vidt som der dér
 henvises til samme beslutnings artikel 1, litra a) og b), og for
 (Statsstøtte — begrebet statsstøtte — skattemæssige foran- så vidt som Kongeriget Spanien pålægges hos Demesa at
 staltninger — selektiv karakter — begrundet i skattesystem- tilbagesøge den støtte, der vedrører den del af samme beslutnings
 ets karakter eller opbygning — støttens forenelighed med artikel 1, litra c), der er annulleret.
 fællesmarkedet)
 7) I sagerne T-127/99 og T-148/99 annulleres artikel 2, stk. 1,
 litra b), for så vidt som der dér henvises til samme beslutnings
 (2002/C 156/29) artikel 1, litra e).
 8) I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 (Processprog: spansk)
 9) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 I de forenede sager T-127/99, Territorio Histórico de Álava - (1) EFT C 226 af 7.8.1999 og C 299 af 16.10.1999.
 Diputación Foral de Álava, ved avocats A. Creus Carreras og
 B. Uriarte Valiente, T-129/99, Comunidad Autónoma del Paı́s
 Vasco, Gasteizko Industria Lurra, SA, Vitoria (Spanien), ved
 avocats F. Pombo Garcı́a, E. Garayar Gutiérrez og J. Alonso
 Berberena, og med valgt adresse i Luxembourg, og T-148/99,
 Daewoo Electronics Manufacturing España, SA, Vitoria, ved
 avocats A. Creus Carreras og B. Uriarte Valiente, mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede:
 F. Santaolalla, G. Rozet og G. Valero Jordana), støttet af:
 Asociación Nacional de Fabricantes de Electrodomésticos de DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Lı́nea Blanca (ANFEL), Madrid, ved avocats M. Muñiz og
 M. Cortés Muleiro, og med valgt adresse i Luxembourg, og af den 6. marts 2002
 Conseil européen de la construction d’appareils domestiques
 (CECED), ved avocat A. González Martı́nez, og med valgt i sag T-168/99, Territorio Histórico de Álava — Diputa-
 adresse i Luxembourg, angående en påstand om annullation af ción Foral de Álava mod Kommissionen for De Europæi-
 Kommissionens beslutning 1999/718/EF af 24. februar 1999 ske Fællesskaber (1)
 om den statsstøtte, som Spanien har ydet til Daewoo Electro-
 nics Manufacturing España SA (Demesa) (EFT L 292, s. 1), har
 Retten (Tredje Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor- (»Statsstøtte — beslutning om at indlede proceduren i
 manden, J. Azizi, og dommerne K. Lenaerts, V. Tiili, henhold til artikel 88, stk. 2, EF — pålæg om udsættelse af
 R.M. Moura Ramos og M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig betalingen af en formodet støtte«)
 J. Plingers, den 6. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således: (2002/C 156/30)
 (Processprog: spansk)
 1) Sag T-129/99 afvises, for så vidt som der er nedlagt påstand
 om annullation af artikel 1, litra d) og e), i Kommissionens
 beslutning 1999/718/EF af 24. februar 1999 om den
 statsstøtte, der er ydet af Spanien til Daewoo Electronics I sag T-168/99, Territorio Histórico de Álava — Diputación
 Manufacturing España SA (Demesa) og af samme beslutnings Foral de Álava ved abogado A. Creus Carreras, mod Kommis-
 artikel 2, stk. 1, litra b). sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede:
 F. Santaolalla, G. Rozet og G. Valero Jordana), angående en
 2) I sagerne T-129/99 og T-148/99 annulleres artikel 1, litra a), påstand om annullation af Kommissionens beslutning af
 i beslutning 1999/718/EF. 31. marts 1999 om dels at indlede proceduren i henhold til
 artikel 88, stk. 2, EF for så vidt angår den støtte, som de
 spanske myndigheder har tildelt Ramondı́n SA og Ramondı́n
 3) I sagerne T-129/99 og T-148/99 annulleres artikel 1, litra b), Càpsulas SA, dels at pålægge de spanske myndigheder at
 i beslutning 1999/718/EF. udsætte betalingen af denne støtte (EFT C 194, s. 18), har
 ---pagebreak--- 29.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 156/17
 Retten (Tredje Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor- 2) Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende passivitetspå-
 manden, J. Azizi, og dommerne K. Lenaerts, V. Tiili, standen.
 R.M. Moura Ramos og M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig J.
 Plingers, den 6. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder 3) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler halvde-
 således: len af sagsøgerens omkostninger.
 1) Det er ufornødent at tage stilling til sagen.
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. (1) EFT C 352 af 4.12.1999.
 (1) EFT C 281 af 2.10.1999.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 28. februar 2002
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 i de forenede sager T-227/99 og T-134/00, Kvaerner
 den 7. marts 2002 Warnow Werft GmbH mod Kommissionen for De Euro-
 pæiske Fællesskaber (1)
 i sag T-212/99, Intervet International BV mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Statsstøtte — skibsbygningsindustri — den tidligere Tyske
 Demokratiske Republik — direktiverne 90/684/EØF og
 (Forordning (EØF) nr. 2377/90 — veterinærlægemider — 92/68/EØF — kapacitetsbegrænsning — Kommissionens
 ansøgning om opførelse af »altrenogest« på listen over sammensætning — fritagelse af et medlem af Kommissionen
 stoffer, for hvilke der kan fastsættes en foreløbig maksimal- for hvervet — valg af medlemmer af Kommissionen til
 grænseværdi for restkoncentrationer — udtalelse fra Udval- Europa-Parlamentet«)
 get for Veterinærlægemidler (CVMP) — annullationssøgs-
 mål — afvisning — passivitetssøgsmål — stillingtagen, der
 bringer passiviteten til ophør — ufornødent at træffe (2002/C 156/32)
 afgørelse i sagen)
 (Processprog: tysk)
 (2002/C 156/31)
 (Processprog: engelsk) I de forenede sager T-227/99 og T-134/00, Kvaerner Warnow
 Werft GmbH, Rostock-Warnemünde (Tyskland), ved Rechtsan-
 walt M. Schütte og med valgt adresse i Luxembourg, mod
 I sag T-212/99, Intervet International BV, tidligere Hoechst Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 Roussel Vet GmbH, Boxmeer (Nederlandene), ved advokaterne get: K.-D. Borchardt), angående en påstand om annullation af
 D. Waelbroeck og D. Brinckman, og med valgt adresse i Kommissionens beslutning 1999/675/EF af 8. juli 1999, med
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- senere ændringer, og Kommissionens beslutning 2000/336/EF
 skaber (befuldmægtigede: T. Christoforou, H. Støvlbæk og af 15. februar 2000 om Forbundsrepublikken Tysklands
 F. Ruggeri-Laderchi), angående, principalt, en påstand om statsstøtte til fordel for Kvaerner Warnow Werft GmbH
 annullation af en hævdet kommissionsbeslutning, hvorved (henholdsvis EFT L 274, s. 23, og EFT L 120, s. 12), har Retten
 sagsøgerens ansøgning om opførelse af stoffet »altrenogest« på (Fjerde Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 listen i bilag III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af P. Mengozzi, og dommerne R. Garcı́a-Valdecasas, V. Tiili,
 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af R.M. Moura Ramos og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig
 maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinær- D. Christensen, den 28. februar 2002 afsagt dom, hvis
 lægemidler i animalske levnedsmidler (EFT L 224, s. 1) afvistes, konklusion lyder således:
 og subsidiært en påstand om, at det fastslås, at Kommissionen
 retsstridigt har undladt at udarbejde et udkast til foranstalt- 1) Kommissionens beslutning 1999/675/EF af 8. juli 1999 om
 ninger med henblik på denne opførelse og at iværksætte Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte til fordel for Kvaerner
 fremgangsmåden i forordningens artikel 8, har Retten (Anden Warnow Werft GmbH, som ændret ved Kommissionens beslut-
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura ning 2000/416/EF af 29. marts 2000 om statsstøtte fra
 Ramos, og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekre- Forbundsrepublikken Tyskland til fordel for Kvaerner Warnow
 tær: H. Jung, den 7. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion Werft GmbH (1999), og Kommissionens beslutning 2000/
 lyder således: 336/EF af 15. februar 2000 om statsstøtte fra Forbundsrepu-
 blikken Tyskland til fordel for Kvaerner Warnow Werft GmbH
 1) Annullationspåstanden afvises. annulleres.


text:
24.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 330/4
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 27. oktober 2005
 i sag C-437/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig (1)
 (Traktatbrud - direktiv 78/686/EØF og 78/687/EØF - tandlæger)
 (2005/C 330/07)
 Processprog: tysk
 I sag C-437/03, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 16. oktober 2003, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: C. Schmidt og C. Tufvesson, samt ved A. Manville) mod Republikken Østrig (befuldmægtiget: E. Riedl), har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne K. Schiemann (refererende dommer), N. Colneric, K. Lenaerts og E. Juhász; generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: R. Grass, den 27. oktober 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Republikken Østrig har, ved i § 4, stk. 3, og § 6 i tandlægeloven (Dentistengesetz) at åbne mulighed for, at dentister (»Dentisten«)
 —
 kan udøve deres virksomhed under betegnelsen »Zahnarzt« (tandlæge), henholdsvis »Zahnarzt (Dentist)« (tandlæge (dentist)), samt
 —
 kan være omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 19b i Rådets direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001,
 selv om de ikke opfylder minimumsbetingelserne for at være omfattet af disse direktiver i artikel 1 i Rådets direktiv 78/687/EØF af 25. juli 1978 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som tandlæge, som ændret ved direktiv 2001/19,
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1 og 19b i direktiv 78/686/EØF og artikel 1 i direktiv 78/687/EØF.
 2)
 I øvrigt frifindes Republikken Østrig.
 3)
 Republikken Østrig og Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 304 af 13.12.2003.


text:
C 124/18 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.5.2003
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 3) Kommissionen afholder sine egne omkostninger samt halvdelen
 af sagsøgernes omkostninger.
 den 19. marts 2003 4) Sagsøgeren bærer halvdelen af sine egne omkostninger.
 (1 ) EFT C 316 af 4.11.2000.
 i sag T-213/00, CMA CGM m.fl. mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Konkurrence — aftale mellem medlemmer af en linjekonfe-
 rence og uafhængige rederier — fragttillæg — hjemmel —
 forordning (EØF) nr. 4056/86 — forordning (EØF)
 nr. 1017/68 — det relevante marked — bevis for overtrædel- DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 sen — forældelse — bøde)
 den 12. marts 2003
 (2003/C 124/30) i sag T-174/01, Jean M. Goulbourn mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og De-
 sign) (KHIM) (1)
 (Processprog: engelsk)
 (»EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om Silk
 Cocoon som EF-ordmærke — ældre ordmærke COCOON —
 bevis for reel brug af det ældre varemærke — artikel 43,
 stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 40/94 — retten til
 kontradiktion«)
 I sag T-213/00, CMA CGM, Marseilles (Frankrig), Cho Yang
 Shipping Co. Ltd, Seoul (Sydkorea), Evergreen Marine Corp. (2003/C 124/31)
 Ltd, Taipei (Taiwan), Hanjin Shipping Co. Ltd, Taipei, Hapag-
 Lloyd Container Linie GmbH, Seoul, Kawasaki Kisen Kaisha
 Ltd, Tokyo (Japan), Malaysia International Shipping Corpora- (Processprog: tysk)
 tion Berhad, Kuala Lumpur (Malaysia), Mitsui OSK Lines Ltd,
 Tokyo, Neptune Orient Lines Ltd., Singapore (Singapore),
 Nippon Yusen Kaisha, Tokyo, Orient Overseas Container Line
 Ltd., Wanchai (Hongkong), P & O Nedlloyd Container Line I sag T-174/01, Jean M. Goulbourn, Dasmarinas Village,
 Ltd, London, Senator Lines GmbH, som er indtrådt i DSR- Makati, Metro Manila (Philippines), ved advokat S. Jackermeier,
 Senator Lines GmbH’s rettigheder, Bremen (Tyskland), Yang- mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær-
 ming Marine Transport Corp., Taipei, først ved avocats J. Phea- ker og Design) (KHIM) (befuldmægtiget: G. Schneider), støttet
 sant, C. Barlen, M. Levitt, D. Waelbroeck og U. Zinsmeister, af: Redcats SA, Roubaix (Frankrig), ved avocats A. Bertrand og
 dernæst ved avocats J. Pheasant, M. Levitt, D. Waelbroeck og T. Reisch, angående en påstand om annullation af afgørelse
 U. Zinsmeister, og med valgt adresse i Luxembourg, mod truffet den 25. april 2001 af Tredje Appelkammer ved Kontoret
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti- for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 gede: først P. Oliver og E. Gippini Fournier, dernæst P. Oliver), i sag R 641/2000-3 vedrørende en indsigelsessag mellem
 angående en påstand om annullation af Kommissionens Redcats SA og Jean M. Goulbourn, har Retten (Anden Afde-
 beslutning 2000/627/EF af 16. maj 2000 om en procedure i ling), sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos,
 henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag IV/34.018 — Far East og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær:
 Trade Tariff Charges and Surcharges Agreement (FETTCSA)) fuldmægtig D. Christensen, den 12. marts 2003 afsagt dom,
 (EFT L 268, s. 1), har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af hvis konklusion lyder således:
 afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne K. Lenaerts og
 J. Azizi; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Plingers, den
 19. marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: 1) Afgørelsen truffet den 25. april 2001 af Tredje Appelkammer
 ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær-
 ker og Design) (sag R 641/2000-3) annulleres.
 1) Artikel 4 i Kommissionens beslutning 2000/627/EF af 2) Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 16. maj 2000 om en procedure i henhold til EF-traktatens
 artikel 81 (Sag IV/34.018 — Far East Trade Tariff Charges
 and Surcharges Agreement (FETTCSA)) annulleres. (1 ) EFT C 317 af 10.11.2001.
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen.


text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/10
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. november 2010 — Hogan Lovells International LLP mod Bayer CropScience AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundespatentgericht — Tyskland)
 (Sag C-229/09) (1)
 (Patentret - plantebeskyttelsesmidler - forordning (EF) nr. 1610/96 - direktiv 91/414/EØF - supplerende beskyttelsescertifikat for plantebeskyttelsesmidler - udstedelsen af et certifikat for et middel, der har fået en midlertidig tilladelse til markedsføring)
 2011/C 13/16
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundespatentgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Hogan Lovells International LLP
 Sagsøgt: Bayer CropScience AG
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundespatentgericht — fortolkning af artikel 3, stk. 1, litra b), i Rådets forordning EF nr. 1610/96 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for plantebeskyttelsesmidler (EFT L 198, s. 30) — betingelser for udstedelse af et supplerende beskyttelsescertifikat — mulighed for at udstede dette certifikat på grundlag af midlertid tilladelse til markedsføring i henhold til artikel 8, stk. 1, i direktiv 91/414/EØF — det aktive stof iodosulfuron
 Konklusion
 Artikel 3, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1610/96 af 23. juli 1996 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for plantebeskyttelsesmidler skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at et supplerende beskyttelsescertifikat udstedes for et plantebeskyttelsesmiddel, for hvilket der er udstedt en gyldig tilladelse til markedsføring i henhold til artikel 8, stk. 1, i Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005.
 (1) EUT C 220 af 12.9.2009.


text:
4 . 5 . 96 1 DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 133/33
 Slettelse af sag T-516/93 (*) Slettelse af sag T-263/94 ( )
 ( 96/C 133/67 ) 96/C 133/69 )
 (Processprog: nederlandsk) (Processprog: nederlandsk)
 Ved kendelse af 7, marts 1996 har formanden for Fjerde
 Ved kendelse af 19 . marts 1996 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-516/93 , Pacific Fruit Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Company NV og Pacific Fruit Company BV mod Rådet for Første Instans besluttet, at sag T-263/94 , J. van Rooy mod
 Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæi Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De
 ske Fællesskaber, skal slettes af registeret. Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 ( 1 ) EFT nr. C 188 af 10 . 7. 1993 . f 1 ) EFT nr . C 275 af 1 . 10 . 1994 .
 Slettelse af sag T-5 17/93 H
 ( 96/C 133/68 ) Slettelse af de forenede sager T-27/95 og T-29/95 ( )
 ( 96/C 133/70 )
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 7, marts 1996 har formanden for Fjerde
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-517/93 , Leon Van Parijs Ved kendelse af 28 . februar 1996 har formanden for Anden
 NV mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissio Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 nen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registe Instans besluttet, at de forenede sager T-27/95 og T-29/95 ,
 ret . Nicolas Wegter og Antonio B. de Menezes mod Kommis
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 (M EFT nr. C 188 af 10 . 7 . 1993 . registeret.
 (') EFT nr. C 87 af 8 . 4 . 1995 .


text:
30.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 191/33
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 13. april 2016 — Cyprus Turkish Chamber of Industry m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-41/16 R)
 ((Særlige rettergangsformer - proceduren for registrering af en beskyttet oprindelsesbetegnelse - »Halloumi« eller »Hellim« - afvisning af en indsigelse - begæring om udsættelse af gennemførelse - ingen uopsættelighed))
 (2016/C 191/45)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Nicosia, Cypern), Animal Breeders Association (Nicosia), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd. (Nicosia), Süt Urünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Nicosia) og Fatma Garanti (Güzelyurt, Cypern) (ved solicitor B. O'Connor og advokaterne S. Gubel og E. Bertolotto)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved X. Lewis, J. Guillem Carrau og P. Aalto, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt i henhold til artikel 278 TEUF og 279 TEUF med påstand om anvendelse af foreløbige retsmidler i forbindelse med proceduren for registrering af ost med benævnelsen »halloumi/hellim« som beskyttet oprindelsesbetegnelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EFT 2012, L 343, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
22.12.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 369/3
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling) (Femte Afdeling)
 af 25. oktober 2001
 af 16. oktober 2001
 i sag C-475/99, Firma Ambulanz Glöckner mod Landkreis
 i sag C-429/99, Kommissionen for De Europæiske Fælles- Südwestpfalz (anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 skaber mod Den Portugisiske Republik (1) Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz) (1)
 (»Telekommunikation — direktiv 90/388/EØF og 96/19/EF (»EF-traktatens artikel 85, 86 og 90 (nu artikel 81 EF, 82 EF
 — taletelefoni — call-back — Portugal Telecom«) og 86 EF) — sygetransport — særlige eller eksklusive
 rettigheder — konkurrencebegrænsning — opgave af almen
 interesse — berettigelse — påvirkning af samhandelen
 (2001/C 369/04) mellem medlemsstater«)
 (Processprog: portugisisk) (2001/C 369/05)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Processprog: tysk)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-429/99, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtiget: A. Alves Vieira), mod Den Portugisiske
 Republik (befuldmægtigede: L. Fernandes, P. de Pitta e Cunha I sag C-475/99, angående en anmodning, som Oberverwal-
 og N. Ruiz), angående en påstand om, at det fastslås, at Den tungsgericht Rheinland-Pfalz (Tyskland) i medfør af artikel 234
 Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 til artikel 2, stk. 2, fjerde afsnit, i Kommissionens direktiv verserende sag, Firma Ambulanz Glöckner mod Landkreis
 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for Südwestpfalz, procesdeltagere: Arbeiter-Samariter-Bund Lan-
 teletjenester (EFT L 192, s. 1), som affattet ved Kommissionens desverband Rheinland-Pfalz eV, Deutsches Rotes Kreuz Landes-
 direktiv 96/19/EF af 13. marts 1996 om ændring af direktiv verband Rheinland-Pfalz eV, og Vertreter des öffentlichen
 90/388/EØF for så vidt angår gennemførelse af liberaliseringen Interesses, Mainz, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 af markederne for teletjenester (EFT L 74, s. 13), har Domstolen fortolkningen af EF-traktatens artikel 85, 86 og 90 (nu
 (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, F. Macken, artikel 81 EF, 82 EF og 86 EF), har Domstolen (Femte Afdeling),
 og dommerne N. Colneric, C. Gulmann (refererende dommer) sammensat af formanden for Fjerde Afdeling, S. von Bahr,
 J.-P. Puissochet, og V. Skouris; generaladvokat: P. Léger; som fungerende formand for Femte Afdeling, og dommerne
 justitssekretær: R. Grass, den 16. oktober 2001 afsagt dom, D.A.O. Edward, A. La Pergola, M. Wathelet (refererende
 hvis konklusion lyder således: dommer) og C.W.A. Timmermans; generaladvokat: F.G. Ja-
 cobs; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den
 25. oktober 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til artikel 2, stk. 2, fjerde afsnit, i Kommissionens — En national bestemmelse som § 18, stk. 3, i Rettungsdienstge-
 direktiv 90/388 af 28. juni 1990 om liberalisering af setz (lov om redningstjeneste) i sin affattelse af 22. april
 markedet for teletjenester, som affattet ved Kommissionens 1991, hvorefter den tilladelse, der er nødvendig for at udføre
 direktiv 96/19/EF af 13. marts 1996 om ændring af sygetransport, afslås af den kompetente myndighed, når anven-
 direktiv 90/388/EØF for så vidt angår gennemførelse af delsen af tilladelsen kan skade funktionsdygtigheden og lønsom-
 liberaliseringen af markederne for teletjenester, idet den har heden af den redningstjeneste, hvis drift er blevet overdraget til
 udskudt ophævelsen af de eksklusive rettigheder, som er tillagt sanitetsorganisationer som de i hovedsagen omhandlede, er
 Portugal Telecom på området for call-back-systemer, til den egnet til at indrømme de sidstnævnte en særlig eller eksklusiv
 1. januar 2000. rettighed som omhandlet i traktatens artikel 90, stk. 1 (nu
 artikel 86, stk. 1, EF).
 2) Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 — Når beslutningen om at indrømme eller afslå den nævnte
 tilladelse træffes ensidigt af de kompetente myndigheder, som
 (1) EFT C 34 af 5.2.2000. har eneansvaret herfor, i henhold til de i loven fastsatte
 betingelser, og uden, at der foreligger en aftale eller samordning
 mellem de nævnte myndigheder og sanitetsorganisationerne selv
 eller mellem disse organisationer indbyrdes, er EF-traktatens


text:
8.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 273/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 18. juni 2012 — Confédération paysanne mod Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
 (Sag C-298/12)
 2012/C 273/08
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d'État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Confédération paysanne
 Sagsøgt: Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Giver artikel 40, stk. 1 og 5, i Rådets forordning nr. 1782/2003 af 29. september 2003 (1) i lyset af bestemmelsens ordlyd og formål medlemsstaterne mulighed for at gøre retten til at få reguleret referencebeløbet for landbrugere, hvis produktion har været ugunstigt ramt som følge af forpligtelser til miljøvenligt landbrug, som de har været omfattet af i hele eller en del af referenceperioden, afhængig af, at der foretages en sammenligning af de direkte betalinger, der er modtaget i de år, hvor landbrugeren har været omfattet af sådanne forpligtelser, og de betalinger, der er modtaget i de år, hvor landbrugeren ikke har været omfattet heraf?
 2)
 Giver artikel 40, stk. 2 og 5, i Rådets forordning nr. 1782/2003 af 29. september 2003 medlemsstaterne mulighed for at gøre retten til at få reguleret referencebeløbet for landbrugere, hvis produktion har været ugunstigt ramt som følge af forpligtelser til miljøvenligt landbrug, som de har været omfattet af i hele eller en del af referenceperioden, afhængig af, at der foretages en sammenligning af de direkte betalinger, der er modtaget i det sidste år, hvor landbrugeren ikke har været omfattet af forpligtelser til miljøvenligt landbrug, herunder såfremt dette år lå mere end otte år før referenceperioden, og de årlige direkte betalinger, som landbrugeren har modtaget i referenceperioden?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EFT L 270, s. 1).


text:
7.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 139/12
 Appel iværksat den 10. november 2010 af Mariyus Noko Ngele til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 10. december 2009 i sag T-390/09, Mariyus Noko Ngele mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-525/10 P)
 2011/C 139/19
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Mariyus Noko Ngele (ved avocat F. Sabakunzi)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Ved kendelse af 10. marts 2011 har Domstolen (Ottende Afdeling) afvist appellen.


text:
6.10.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 235/17
 Sag anlagt den 30. juli 2007 — Alcan France mod Kommissionen
 (Sag T-288/07)
 (2007/C 235/31)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Alcan France SAS (Paris, Frankrig) (ved avocat Thill-Tayara)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 annullation af den anfægtede beslutning truffet af Kommissionen, og det fastslås, at den omhandlede foranstaltning ikke udgør statsstøtte, eller subsidiært fastslås det, at støtten ikke skal tilbagesøges, da Kommissionen har tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og princippet om en rimelig frist,
 —
 annullation af artikel 1 i den anfægtede beslutning, der betegner den omtvistede foranstaltning som støtte,
 —
 annullulation af artikel 2 og 3 i den anfægtede beslutning, der betegner foranstaltningen som uforenelig støtte,
 —
 annullation af artikel 4-6 i den anfægtede beslutning, der anordner tilbagesøgning af støtten,
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger og udgifter, som den anfægtede beslutning har medført.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved beslutning af 30. juni 1997, vedtaget på baggrund af Kommissionens forslag og i overensstemmelse med proceduren i direktiv 92/81/EØF (1), godkendte Rådet, at medlemsstaterne anvendte eller forsat anvendte nedsatte punktafgiftssatser eller fritagelser for punktafgifter for visse mineralolier, der anvendes til særlige formål. Ved fire successive beslutninger forlængede Rådet denne godkendelse, og den sidste godkendelsesperiode udløb den 31. december 2006. Frankrig godkendte anvendelsen af nedsatte punktafgifter eller fritagelser for punktafgifter på tung brændselsolie, der anvendes som brændstof i aluminiumsproduktionen i Gardanne-regionen.
 Ved brev af 30. december 2001 underrettede Kommissionen Frankrig om sin beslutning om at iværksætte proceduren i henhold til artikel 88, stk. 2, EF vedrørende fritagelsen for punktafgift på mineralolier, der anvendes som brændstof i aluminiumsproduktionen i Gardanne-regionen (2). Som følge af denne procedure vedtog Kommissionen den 7. december 2005 beslutning 2006/323/EF om, at den punktafgiftsfritagelse for mineralolie anvendt som brændstof til produktion af aluminiumoxid i Gardanne-regionen, i Shannon-regionen og på Sardinien, som henholdsvis Frankrig, Irland og Italien har indført, udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF, der er delvist uforenelig med fællesmarkedet, og pålagde derfor de pågældende medlemslande at tilbagesøge den omtalte støtte (3).
 Kommissionen besluttede at udvide den formelle undersøgelse af fritagelsen for punktafgift på mineralolier, der anvendes som brændstof i aluminiumsproduktionen, til også at omfatte perioden, der startede den 1. januar 2004. Den 7. februar 2007 vedtog Kommissionen beslutning K(2007)286 endelig udg. om den punktafgiftsfritagelse for mineralolie anvendt som brændsel ved produktion af aluminiumoxid i Gardanne-regionen, Shannon-regionen og på Sardinien, som henholdsvis Frankrig, Irland og Italien har indført. (statsstøtte nr. C 78-79.80/2001). Det drejer sig om beslutningen, der er genstand for nærværende søgsmål.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren indledningsvist gjort gældende, at beslutningen er ugyldig på grund af formmangler, da Frankrig ikke fik lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger, jf. artikel 88 EF, idet den anden procedure for perioden efter 2004 ifølge sagsøgeren blev iværksat på baggrund af betragtningerne til beslutningen af 7. december 2005.
 Angående realiteten gør sagsøgeren to annulationsanbringender gældende.
 Med sit første annullationsanbringende gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har fundet, at der foreligger statsstøtte i strid med artikel 87 og 88 EF, både på stadiet, hvor støtten blev konstateret, og ved undersøgelsen af dens forenelighed. I forbindelse med dette anbringende gør sagsøgeren endvidere gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 1, litra c), i forordning nr. 659/1999 (4) ved fejlagtigt at anvende kriteriet om støttens selektivitet. Sagsøgeren gør ligeledes gældende, at den anfægtede beslutning er selvmodsigende og utilstrækkeligt begrundet og dermed tilsidesætter artikel 253 EF. Sagsøgeren anfører dernæst, at Kommissionen har baseret sin beslutning om støttens uforenelighed på et ukorrekt juridisk grundlag, idet betingelserne for at anvende EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (5) ifølge sagsøgeren ikke var opfyldt.
 Med sit andet annulationsanbringende gør sagsøgeren subsidiært gældende, at tilbagesøgning af støtten som pålagt af Kommissionen vil tilsidesætte princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet.
 (1) Rådets direktiv 92/81/EØF af 19.10.1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier.
 (2) Offentliggjort i EFT C 30 af 2.2.2002.
 (3) Beslutning K(2005)4436 endelig udg., statsstøtte nr. K-78-79-80/2001, EUT 2006 L 119, s. 12.
 (4) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, EFT L 83, s. 1.
 (5) EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse, EFT 2001 C 37, s. 3.


text:
31 . 5 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 166/ 17
 kendelse, ved at lægge en anden attestering fra DASFE Der er væsentlige forskelle, navnlig med hensyn til frem
 til grund, hvori der fastsættes en pligt til at overholde stillingsmaterialerne, fremstilingsprocesserne samt tekniske
 betingelser om rimelighed og fornuftig økonomisk ad og fysiske kendetegn, pris, emballage og markedsføring.
 ministration, som aldrig var blevet meddelt før, under Kommissionens beslutning om at indføre en antidumping
 eller efter. told på 94,1 % på fodtøj fremstillet på grundlag af en vul
 kaniseringsproces er derfor retsstridig.
 — Ved disse beslutninger tilsidesættes sagsøgerens kontra
 diktionsret .
 Sagsøgerne gør endvidere gældende, at der er sket en tilsi
 desættelse af traktatens artikel 190 . Som følge af en util
 strækkelig begrundelse i forordning nr. 165/97 vil Retten i
 Første Instans ikke kunne foretage en efterprøvelse af, om
 sagsøgte har foretaget en korrekt fastsættelse af antidum
 pingtoldens størrelse . For det første har Kommissionen
 Sag anlagt den 28 . marts 1997 af British Shoe
 herved anlagt en fejlvurdering ved ikke at tage hensyn til
 Corporation m.fl . mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber forskellen mellem fodtøj fremstillet på grundlag af en vul
 kaniseringsproces og fodtøj fremstillet ved sprøjtestøbning.
 ( Sag T-73/97) Endvidere er beregningsgrundlaget for den midlertidige
 ( 97/C 166/36 ) told hverken holdbart eller ledsaget af en tilstrækkelig be
 grundelse .
 (Processprog: engelsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er Sagsøgerne gør herefter gældende, at Kommissionen har
 der den 28 . marts 1997 anlagt sag mod Kommissionen for gjort sig skyldig i en åbenbar fejlvurdering ved bedømmel
 De Europæiske Fællesskaber af British Shoe Corporation sen af spørgsmålet om skadevirkninger i Fællesskabet . Det
 m.fl . ved solicitor Alasdair Bell, Society of Scotland, og forudsættes i den anfægtede forordning, at forhandlerne
 solicitor Mark Powell , England, og med valgt adresse i Lu kan og vil bære en stor del af antidumpingtolden . Kom
 xembourg hos advokaterne Loesch & Wolter, 11 , rue Goe missionen har imidlertid ikke fremlagt nogen dokumenta
 the . tion for dette overhovedet, bortset fra , at der regnes med
 en bruttomargen mellem henholdsvis import og videresalg
 på 100% . Der savnes en redegørelse for den omkostnings
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande : struktur, som denne margen skulle dække over, for ni
 veauet for fortjenesten i forbindelse hermed og for spørgs
 — Kommissionens forordning nr. 165/97 om indførelse af målet om forhandlernes evne til at bære en væsentlig del
 en midlertidig antidumpingtold på importen af visse af tolden . Da detailpriserne på importeret fodtøj allerede
 typer fodtøj med overdel af tekstilmaterialer med op er steget betydeligt, afkræftes rigtigheden af Kommissio
 rindelse i Folkerepublikken Kina og Indonesien annul nens vurdering af de faktiske forhold .
 leres .
 — Der træffes bestemmelse om sådanne andre foranstalt Sagsøgerne gør herudover gældende, at Kommissionen i
 ninger, som måtte være nødvendige . strid med artikel 3 , stk . 1 , i forordning nr. 3283/94, sam
 menholdt med artikel 5 , stk . 4, i sagen har undladt at tage
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgernes sagsom hensyn til , at en indførelse af antidumpingtold forudsætter,
 at Kommissionen har kunnet dokumentere en væsentlig
 kostninger.
 skade for en gruppe af producenter i EU, der samlet re
 præsenterer 25 % af produktionen i EU af samme vare .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgerne er alle større importører og detailhandlere af Endelig gør sagsøgerne gældende, at der er sket en tilside
 fodtøj i Den Europæiske Union . De importerer store sættelse af proportionalitetsprincippet ved fastsættelsen i
 mængder fodtøj fra Kina og Indonesien, som har været den anfægtede forordning af antidumpingtoldens størrelse .
 genstand for en antidumpingundersøgelse, der førte til ud Sagsøgerne anfører herved navnlig, at det næsten er umu
 stedelsen af Kommissionens forordning nr. 165/97 ('), ligt at opnå leverancer i Fællesskabet af fodtøj fremstillet
 hvorved der blev indført en midlertidig antidumpingtold på grundlag af en vulkaniseringsproces .
 på henholdsvis 94,1 % og 36,5 % på fodtøj af tekstilmate
 rialer fra Kina og Indonesien . Sagsøgerne påstår denne for (') Forordning nr. 165/97 af 28 . januar 1997 om indførelse af en
 ordning annulleret. midlertidig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj
 med overdel af tekstilmaterialer med oprindelse i Den Kinesi
 Sagsøgerne gør gældende, at der er sket en tilsidesættelse ske Folkerepublik og Indonesien ( EFT nr. L 29 af 31 . 1 . 1997,
 s . 3 ).
 af artikel 1 , stk . 4, i forordning nr. 3283/94 (2 ), idet Kom
 ( 2 ) Forordning nr. 3283/94 af 22 . december 1994 om beskyttelse
 missionen har gjort sig skyldig i en såvel faktuel som retlig mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det
 fejl for så vidt angår begrebet » samme vare « i bestemmel Europæiske Fællesskab ( EFT nr. L 349 af 31 . 12 . 1994 , s . 1 ).
 sen. Sagsøgerne anfører, at fodtøj fremstillet på grundlag
 af en vulkaniseringsproces ikke kan anses for » samme
 vare « i forhold til fodtøj fremstillet ved sprøjtestøbning .


text:
5.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarien) den 21. juni 2016 — Balgarska energiyna borsa AD (BEB) mod Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
 (Sag C-347/16)
 (2016/C 326/26)
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad Sofia-grad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Balgarska energiyna borsa AD (BEB)
 Sagsøgt: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Tillader artikel 9, stk. 1, litra b), nr. i) og ii), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF (1) af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF, at den samme person er eneste aktionær i den uafhængige transmissionssystemoperatør og i det selskab, hvis hovedaktiviteter er produktion og transmission af elektricitet?
 2)
 Tillader artikel 9, stk. 1, litra b), nr. i) og ii), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF, at den samme person direkte eller indirekte udøver kontrol over den uafhængige transmissionssystemoperatør og over en virksomhed, der varetager produktion af eller forsyning med elektricitet?
 3)
 Tillader artikel 9, stk. 1, litra c) og d), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF, at den samme person udpeger medlemmerne af tilsynsorganet i den uafhængige transmissionssystemoperatør (der på sin side vælger dennes direktion) og medlemmerne af bestyrelsen i den virksomhed, der varetager produktion af eller forsyning med elektricitet?
 4)
 Tillader Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (2) af 13. juli 2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (3), [Kommissionens] forordning (EU) 2015/1222 (4) [af 24. juli 2015] om fastsættelse af retningslinjer for kapacitetstildeling og håndtering af kapacitetsbegrænsninger [og] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1227/2011 (5) af 25. oktober 2011 om integritet og gennemsigtighed på engrosenergimarkederne begrænsninger af det antal personer, der tildeles en licens til elektricitetstransmission på et bestemt område?
 5)
 Såfremt det ovenstående spørgsmål besvares bekræftende og [idet det lægges til grund, at der] i henhold til artikel 43, stk. 1, nr. 1), [i den bulgarske energilov, Zakon na energetikata] kun er udstedt en eneste licens for Republikken Bulgariens område: Skal det lægges til grund, at der foreligger en interessekonflikt som omhandlet i [12. betragtning til] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF?
 6)
 Skal det lægges til grund, at den nationale bestemmelse i [energilovens] artikel 43, stk. 1, nr. 1), begrænser konkurrencen som omhandlet i artikel 101 og 102 TEUF, idet den fastsætter, at der på statens område kun udstedes en eneste licens til elektricitetstransmission?
 (1) EFT 2009, L 211, s. 55.
 (2) EFT 2009, L 211, s. 15.
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003 af 26.6.2003 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling (EUT 2003, L 176, s. 1).
 (4) EUT 2015, L 197, s. 24.
 (5) EUT 2011, L 326, s. 1.


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/24
 Appel iværksat den 19. november 2010 af MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 10. september 2010 i sag T-233/08 — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor mod Kontoret for Harmonisering af det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-536/10 P)
 ()
 2011/C 30/40
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (ved Rechtsanwalt W. Göpfert)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 1)
 Den appellerede dom ophæves, for så vidt som de i stævningen for Retten nedlagte påstande ikke blev taget til følge.
 2)
 Afgørelsen truffet den 15. april 2008 af Fjerde Appelkammer (sag R 1525/2006-4) annulleres.
 3)
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med appelsagen og sagen for Retten.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1)
 Med appellen har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af Rettens dom, hvorved Harmoniseringskontoret blev frifundet, for så vidt som Retten fastslog, at Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) ikke tilsidesatte artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (herefter »varemærkeforordningen«) og varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra c), da det afslog at registrere ordmærket »ROI ANALYZER« for varer i klasse 9 (computersoftware) og for tjenesteydelser i klasse 35 og 42 (driftsøkonomisk rådgivning samt udvikling etc. af programmer til databehandling).
 2)
 Retten antog i den forbindelse — idet den lagde urigtigt gengivne faktiske omstændigheder til grund — at der særligt var tale om varer og tjenesteydelser, som udelukkende henvendte sig til fagfolk, der har kendskab til og interesse for det driftsøkonomiske område. I den forbindelse er den omstændighed, at der kun er blevet ansøgt om registrering af varerne »computersoftware« i klasse 9 »særlig« til registrering og behandling af virksomhedsdata, blevet opfattet urigtigt. For så vidt kunne også mere omfattende software være genstand for det ansøgte varemærke. Derudover arbejdede også ingenører og andre personer, der ikke havde kendskab til driftsøkonomisk fagterminologi, med ansøgerens software. Rettens vurdering er for så vidt blevet foretaget på et forkert faktisk grundlag.
 Derudover har Retten — igen ved anvendelse af urigtigt gengivne faktiske omstændigheder — den opfattelse, at bestanddelen »ROI« ganske vist har forskellige betydninger på forskellige sprog, men at omsætningen i forbindelse med ordet »ANALYZER« altid opfatter bestanddelen »ROI« som »Return On Investment«. Rettens argumentation er således fejlagtig med hensyn til, at den relevante kundekreds uden videre overvejelser forstår det ansøgte varemærke som betegnelse for et »instrument til analyse af investeringers rentabilitetsrate«.
 Derudover har Retten vurderet de varer og tjenesteydelser, der ligger til grund for ansøgningen, forkert, idet den har antaget, at der er hindringer for beskyttelsen for så vidt angår computerhardware. Efter at der er sket en opdeling af varemærket er der allerede foretaget gyldig registrering med hensyn til disse varer og tjenesteydelser i klasse 35 og 42.
 Endelig er der blevet bortset fra henvisningen til tidligere foretagne registreringer i EU, nemlig som EF-varemærker, med den begrundelse, at der ikke kan tages hensyn til nationale varemærker. Der er ligeledes blevet lagt urigtigt gengivne faktiske omstændigheder til grund i dette tilfælde.