text:
7 . 12 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 370/ 15
 Sag anlagt den 6. august 1996 af Federazione Italiana del handling i traktatens artikel 40, stk . 3 , andet afsnit,
 Commercio Oleario mod Kommissionen for De Europæiske hvorefter der kun kan gælde forskellige betingelser for
 Fællesskaber produktion eller forbrug, der bygger på objektive krite
 rier .
 ( Sag T-122/96 )
 ( 96/C 370/33 — Tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, legali
 tetsprincippet og princippet om sanktionens bestemt
 hed
 (Processprog: italiensk)
 Sagsøgeren gør gældende, at sanktionerne må bestemmes
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der som retsordenens reaktion på en retsstridig adfærd, der
 den 6 . august 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De tilsidesætter en forskrift . Når der derfor fastsættes en
 Europæiske Fællesskaber af Federazione Italiana del Com sanktion i et tilfælde, hvor det kan konstateres, at en råvare
 mercio Oleario, Rom, ved advokat Livia Magrone Furlotti , ændrer sig af naturlige årsager og ikke som følge af en
 Rom, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Marc retsstridig adfærd hos det retssubjekt, der kan modtage
 Loesch, 11 , rue Goethe . støtte, er bestemmelserne herom ulovlige .
 Ifølge sagsøgeren skal sanktionen være afpasset efter
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : overtrædelsen, og såfremt det ikke kan konstateres, at der
 foreligger en overtrædelse, kan der ikke anvendes sanktio
 — Artikel 1 i Kommissionens forordning ( EF ) nr. 887/96 af ner . Anvendelsen af sanktioner, der bygger på et stort set
 15 . maj 1 996 om ændring af forordning ( EØF ) nr. 2677/ objektivt ansvar, er også ud fra denne særlige synsvinkel
 85 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen ved retsstridig. Sagsøgeren gør desuden gældende, at et i alt
 rørende støtte til forbruget af olivenolie (') annulleres . væsentligt objektivt ansvar for emballeringsvirksomhe
 derne, der kommer til at tage ansvaret for svingninger i
 — Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostnin produktets kvalitet, der ikke blot ikke kan sættes i forbin
 ger . delse med nogen forsætlig adfærd hos dem, men som de
 desuden ikke har mulighed for at kontrollere eller gribe ind
 over for, er fremmed for de formål, som forfølges med
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: fællesskabsrettens bestemmelser om modarbejdelse af ulov
 ligheder i forbindelse med udbetaling af støtte . Dermed
 Sagsøgeren, der er en erhvervssammenslutning, der vareta foreligger der en tilsidesættelse af det grundlæggende
 ger udbetalingen af støtten til olivenolieemballeringsvirk proportionalitetsprincip .
 somhederne, har nedlagt påstand om annullation af forord
 ning ( EF ) nr . 887/96 i det omfang, der derved indføres en — Tilsidesættelse og fejlagtig anvendelse af princippet om
 sanktionsordning, der i alt væsentligt bygger på en ordning upartiskhed
 om objektivt ansvar og således ikke på det forhold, at
 produktet ikke opfylder de produktkvalitetskrav, der er Sagsøgeren gør gældende, at den omstændighed, at der ikke
 anført i de tabeller, der findes som bilag til forordning ( EØF ) findes passende prøveudtagningsprocedurer og garantier
 nr. 2568/91 , uden angivelse af, at der skal være tale om en for, hvorledes prøver udtages og opbevares, udsætter
 manglende opfyldelse , der skyldes den virksomhed, som emballeringsvirksomhederne for ulemper i forbindelse med
 sanktionen pålægges . den gentagne anvendelse af kontrolforanstaltninger og
 sanktioner i henhold til den anfægtede forordnings bestem
 melser .
 Påstandene støttes på følgende grunde:
 — Magtfordrejning — tilsidesættelse af traktatens arti
 — Tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet kel 173 , stk . 2
 Ifølge sagsøgeren fordrejer Kommissionen med bestemmel
 Sagsøgeren gør gældende, at produktionsstøtten udbetales, serne i den anfægtede forordning om pålæggelse af sank
 uden at der skal være gennemført kvalitetskontrol, og uden tioner også i tilfælde, hvor fravigelsen af de i forordning
 at der pålægges sanktioner, såfremt produktet ikke opfylder ( EØF ) nr. 2568/91 fastlagte størrelser ikke skyldes en
 de fastsatte kvalitetsstandarder, mens den anfægtede forsætlig eller uagtsom adfærd, fuldstændig det principielle
 forordning om støtte til forbruget af olivenolie — der ifølge grundlag for fællesskabsrettens bestemmelser om ulovlig
 sagsøgeren er et sidestykke til produktionsstøtten — inde modtagelse af støtte, således at ordningen for det fælles
 holder regler om byrdefulde sanktioner alene for emballe marked for olivenolie ikke kan fungere rigtigt. Emballe
 ringsvirksomhederne også for ubetydelige afvigelser fra de i ringsvirksomhederne vil nemlig hellere give afkald på
 forordning ( EØF ) nr. 2568/91 angivne kendetegn . støtten end udsætte sig for byrdefulde sanktioner, der, når
 de anvendes uden overhovedet at være begrundet i en culpøs
 Ifølge sagsøgeren er denne forskelsbehandling ikke objektivt adfærd, i sidste instans vil skabe en absolut uoverskuelig
 begrundet og etablerer en uacceptabel forskelsbehandling af risiko, som en virksomhed er ude af stand til at disponere på
 producenter og andre erhvervsdrivende på den ene side og grundlag af.
 emballeringsvirksomheder på den anden side .
 (') EFT nr . L 119 af 16 . 5 . 1996 , s . 16 .
 Sagsøgeren har i den forbindelse anført, at der således
 foreligger en tilsidesættelse af forbuddet mod forskelsbe


text:
22.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 134/18
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 17. februar 2010 — Finanzamt Essen-NordOst mod GFKL Financial Services AG
 (Sag C-93/10)
 2010/C 134/27
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Finanzamt Essen-NordOst
 Sagsøgt: GFKL Financial Services AG
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Vedrørende fortolkning af artikel 2, nr. 1), og artikel 4 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter (1): Foreligger der ved salg (køb) af nødlidende fordringer som følge af, at køberen af fordringen overtager inddrivelsen af fordringen og tabsrisikoen, ligeledes en ydelse mod vederlag og en økonomisk aktivitet hos køberen, i det tilfælde, at købsprisen
 —
 ikke fastsættes efter fordringernes pålydende værdi med et aftalt fast nedslag som kompensation for, at køberen overtager inddrivelsen af fordringen og tabsrisikoen, men derimod
 —
 tager udgangspunkt i den anslåede tabsrisiko for den enkelte fordring og kun tillægger inddrivelsen af fordringen en underordnet betydning i forhold til nedsættelsen for tabsrisikoen?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål skal besvares bekræftende spørges vedrørende fortolkningen af artikel 13, punkt B, litra d), nr. 2) og 3), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter:
 a)
 Er køberen af fordringens overtagelse af tabsrisikoen gennem købet af nødlidende fordringer til en købspris, der ligger væsentlig under fordringernes pålydende værdi, afgiftsfri som en anden form for sikkerhedsstillelse eller garantistillelse?
 b)
 Såfremt der foreligger en afgiftsfri overtagelse af tabsrisikoen, spørges: Er inddrivelsen af fordringen afgiftsfri som del af en samlet ydelse eller som en sekundær ydelse, eller afgiftspligtig som en selvstændig ydelse?
 3)
 Såfremt spørgsmål 1 skal besvares bekræftende, og der ikke foreligger en afgiftsfri ydelse, spørges vedrørende fortolkningen af artikel 11, punkt A, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter: Skal vederlaget for den afgiftspligtige ydelse fastsættes på grundlag af de af parterne skønnede inddrivelsesomkostninger, eller på grundlag af de faktiske inddrivelsesomkostninger?
 (1) EFT L 145, s. 1.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
12.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/18
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. november 2012 — KGH Belgium NV mod Belgische Staat (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgien)
 (Sag C-351/11) (1)
 (Toldskyld - efteropkrævning af import- eller eksportafgifter - bogføring af afgifter - praktiske regler)
 2013/C 9/27
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: KGH Belgium NV
 Sagsøgt: Belgische Staat
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — fortolkning af artikel 217, stk. 1 og 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1) — efteropkrævning af import- og eksportafgifter — bogføring af afgifter — praktiske regler.
 Konklusion
 Artikel 217, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 82/97 af 19. december 1996, skal fortolkes således, at eftersom denne artikel ikke foreskriver praktiske regler for bogføring som omhandlet i denne bestemmelse, overlader den det til medlemsstaterne at fastlægge de praktiske regler med hensyn til bogføring af de afgiftsbeløb, som følger af en toldskyld, uden at de er forpligtede til i deres nationale lovgivninger at definere fremgangsmåden med henblik på gennemførelsen af denne bogføring, idet den skal foretages på en sådan måde, at det sikres, at de kompetente toldmyndigheder indskriver det nøjagtige importafgifts- eller eksportafgiftsbeløb, der følger af en toldskyld, i regnskabsregistrene eller på anden måde, for bl.a. at muliggøre, at bogføringen af de omhandlede beløb foretages med sikkerhed, herunder i forhold til debitor.
 (1) EUT C 282 af 24.9.2011.


text:
5.12.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 297/35
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 7. oktober 2009 — Y mod Kommissionen
 (Sag F-29/08) (1)
 (Kontraktansatte - afskedigelse på grund af klar uegnethed - utilstrækkelig tjenstlig adfærd)
 2009/C 297/53
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Y (Bruxelles, Belgien) (ved avocat N. Lhoëst)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J.-P. Keppenne og L. Lozano Palacios, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af den afgørelse, som ansættelsesmyndigheden traf den 24. maj 2007 om at afskedige sagsøgeren som kontraktansat på grund af dennes angivelige utilstrækkelige tjenstlige adfærd, og erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Y betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 116 af 9.5.2008, s. 35.


text:
23.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 24. oktober 2016 — Garlsson Real Estate SA, under likvidation, Stefano Ricucci, Magiste International SA mod Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
 (Sag C-537/16)
 (2017/C 022/11)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte suprema di cassazione
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Garlsson Real Estate SA, under likvidation, Stefano Ricucci, Magiste International SA
 Sagsøgt: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er bestemmelsen i artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolket i lyset af artikel 4 i tillægsprotokol nr. 7 til EMRK, praksis herom fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og national lovgivning, til hinder for at indlede en forvaltningsretlig sag, som vedrører et forhold (ulovlig adfærd i form af kursmanipulation), for hvilket den samme person allerede er blevet domfældt ved en endelig dom?
 2)
 Kan den nationale ret anvende de EU-retlige principper direkte med hensyn til princippet ne bis in idem på grundlag af chartrets artikel 50, fortolket i lyset af artikel 4 i tillægsprotokol nr. 7 til EMRK, praksis herom fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og national lovgivning?


text:
24.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 366/16
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 4. oktober 2012 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-629/11 P) (1)
 (Appel - offentlig kontrakt udbudt af Kommissionen - afvisning af et bud - begrundelsespligt - forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 - artikel 100, stk. 2 - frist for besvarelse af en anmodning om oplysninger - forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 - artikel 149, stk. 2)
 2012/C 366/27
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (ved dikigoros N. Korogiannakis)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved D. Calciu og S. Delaude, som befuldmægtigede, bistået af advocaat P. Wytinck)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 20. september 2011 i sag T-298/09, Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen, hvorved Retten ikke gav medhold i et annullationssøgsmål anlagt til prøvelse af Kommissionens afgørelse af 12. maj 2009 om afvisning af bud indgivet af appellanten inden for rammerne af udbuddet EAC/01/2008 vedrørende eksterne tjenesteydelser for undervisningsprogrammer (ESP-ISEP) (EUT 2008/S 158-212752), samt beslutningen om at tildele kontrakten til en anden tilbudsgiver og en påstand om erstatning — finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra f) — buddenes gyldighedsperiode — ansvar uden for kontraktforhold
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 49 af 18.2.2012.


text:
24.11.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 283/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 13. august 2007 — Wienstrom GmbH mod Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit
 (Sag C-384/07)
 (2007/C 283/13)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Wienstrom GmbH
 Sagsøgt: Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Kræver hensyntagen til artikel 88, stk. 3, sidste punktum, EF, at den nationale retsinstans afskærer en støttemodtager, der principielt er berettiget i medfør af national lov, fra at modtage yderligere støtte under henvisning til det der nævnte forbud mod gennemførelse, uanset at Kommissionen på den ene side ganske vist beklager den manglende anmeldelse om støtte, men hverken har truffet en negativ beslutning, jf. artikel 4, stk. 2, eller truffet en foranstaltning i henhold til artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999, mens det på den anden side ikke fremgår af sagens akter, at der er sket tilsidesættelse af tredjemands rettigheder?
 2.
 Er gennemførelsesforbuddet i henhold til artikel 88, stk. 3, EF til hinder for anvendelsen af en national lovbestemmelse, såfremt anvendelsen støttes på den nye affattelse af loven, med hensyn til hvilken Kommissionen har fastslået, at foranstaltningen er forenelig med fællesmarkedet, uanset at foranstaltningen dels vedrører tidsrum forud for den nye affattelse, og de ændringer, som var afgørende for erklæringen om forenelighed, endnu ikke fandt anvendelse i denne periode, mens det ikke fremgår af sagens akter, at der er sket tilsidesættelse af tredjemands rettigheder?


text:
27.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/56
 Sag anlagt den 21. april 2011 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-51/11)
 2011/C 252/124
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne P. Giatagantzidis og K. Kyriazi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af EPSO’s afgørelse om at genåbne proceduren i forbindelse med den generelle udvælgelsesprøve EPSO/AD/77/06 og om at opfordre sagsøgeren til på ny at deltage i første fase af udvælgelsesprøven
 Sagsøgerens påstande
 —
 EPSO’s afgørelse om at genåbne proceduren i forbindelse med udvælgelsesprøven annulleres.
 —
 EPSO’s afgørelse af 11. marts 2011 annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
12 . 8 . 95 1 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 208/37
 Slettelse af de forenede sager T-107/93 m.fl. ( 1 ) Slettelse af sag T-197/93 ( )
 ( 95/C 208/77 ) 95/C 208 /80 )
 (Processprog: tysk) (Processprog: tysk)
 Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at de forenede sager T-107/93 , Første Instans besluttet, at sag T-197/93 , Friedrich Bethke
 Christian Hansen, T-109/93 , Liesa Thomsen, T-136/93 , mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen
 Herbert Sonnenberg, T-153/93 , F. Steensen-Feddersen, for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registret.
 T-l 78/93 , H.-P . Fock, T-l 80/93 , E. Ebsen, T-l 82/93 , R.-D .
 Tetens, T-192/93 , M. Hansen, T-193/93 , H. Ketelsen, (M EFT nr . C 270 af 19 . 10 . 1992 .
 T-194/93 , Ch. Jessen, T-212/93 , H. Thomsen, T-219/93 , H.
 Johannsen, T-226/93 , J. Nielsen, T-227/93 , T. Petersen,
 T-228/93 , J. H. Sell, T-229/93 , K. Friedrichsen, T-230/93 ,
 K. Ingwersen, T-232/93 , J. Johannsen, T-236/93 , P. Car
 stensen, T-239/93 , P. A. Petersen, og T-240/93 , U. Dethlef
 sen, mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissio Slettelse af de forenede sager T-198/93 , T-199/93 ,
 nen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af T-200/93 og T-204/93 (')
 registret.
 95 /C 208 /81
 ( 1 ) EFT nr . C 222 af 6 . 9 . 1 990 , EFT nr . C 34 af 9 . 2 . 1 991 , EFT nr .
 C 109 af 29 . 4 . 1992 og EFT nr . C 270 af 19 . 10 . 1992 . (Processprog: tysk)
 Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at de forenede sager T-198/93 ,
 T-199/93 , T-200/93 og T-204/93 , Detlef Maack m.fl . mod
 Slettelse af sag T-122/93 ( ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes
 ( 95 /C 208 /78 ) af registret.
 (Processprog: tysk) (') EFT nr . C 270 af 19 . 10 . 1992 .
 Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-122/93 , Franz-Joseph
 Kliemann mod Rådet for Den Europæiske Union og
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes Slettelse af sag T-l 7/94 ( ] )
 af registret. ( 95/C 208/82
 (') EFT nr . C 34 af 9 . 2 . 1991 .
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 22 . juni 1995 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Instans besluttet, at sag T-l 7/94, Dimitrios Benecos mod
 Slettelse af de forenede sager T-144/93 og T-145 /93 ( ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes
 af registret.
 ( 95/C 208/79 )
 (') EFT nr . C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 (Processprog: tysk)
 Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at de forenede sager T-144/93 og
 T-145/93 , Ernst Theis og Karl Leonhäuser mod Rådet for Slettelse af sag T-228/94 i 1 )
 Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæi
 ske Fællesskaber, skal slettes af registret. ( 95/C 208/83 )
 C ) EFT nr . C 50 af 26 . 2 . 1991 og EFT nr . C 146 af 5 . 6 . (Processprog: tysk)
 1991 .
 Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 ---pagebreak--- Nr. C 208/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12 . 8 . 95
 Første Instans besluttet, at sag T-228/94, Anton Rusp mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes
 Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De af registret.
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registret.
 (M EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 (M EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 Slettelse af sag T-95/95 H
 ( 95/C 208/85
 Slettelse af sag T-240/94 ( J ) (Processprog: fransk)
 ( 95/C 208/ 84 )
 Ved kendelse af 20 . juni 1995 har formanden for Tredje
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 (Processprog: tysk) Instans besluttet, at sag T-95/95 , Didier Gambier mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes
 Ved kendelse af 19 . juni 1995 har formanden for Tredje af registret.
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Instans besluttet, at sag T-240/94, Imre Czigany mod (M EFT nr. C 159 af 24 . 6 . 1995 .


text:
18.12.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 366/33
 Slettelse af sag T-198/96 (1) Slettelse af sag T-97/98 (1)
 (1999/C 366/76) (1999/C 366/79)
 (Processprog: fransk) (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 19. oktober 1999 har formanden for Første Ved kendelse af 9. juli 1999 har formanden for Femte Afdeling
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet,
 besluttet, at sag T-198/96, Christine Dalby mod Kommissionen at sag T-97/98, Maurizio Gastaldello mod Regionsudvalget for
 for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret. Den Europæiske Union, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 54 af 22.2.1997.
 (1) EFT C 258 af 15.8.1998.
 Slettelse af sag T-218/96 (1)
 Slettelse af sag T-78/99 (1)
 (1999/C 366/77)
 (1999/C 366/80)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 19. oktober 1999 har formanden for Første (Processprog: engelsk)
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers, Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-218/96, Paul Hodson mod Kommissionen Ved kendelse af 13. oktober 1999 har formanden for Første
 for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret. Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-78/99, Sonia Marion Elder og Robert Dale
 Elder mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 (1) EFT C 54 af 22.2.1997. skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 174 af 19.6.1999.
 Slettelse af sag T-59/98 (1)
 (1999/C 366/78)
 Slettelse af sag T-162/99 R
 (Processprog: engelsk)
 (1999/C 366/81)
 Ved kendelse af 13. oktober 1999 har formanden for Femte
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-59/98, Honeywell Inc. mod (Processprog: fransk)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 registeret. Ved kendelse af 22. oktober 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag
 (1) EFT C 234 af 25.7.1998. T-162/99 R, Luigia Dricot-Daniele, Patricia De Palma og
 Claudine Hamptaux mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, skal slettes af registeret.


text:
19.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 475/6
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 19. oktober 2016 — Xabier Ormaetxea Garai og Bernardo Lorenzo Almendros mod Administración del Estado (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)
 (Sag C-424/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - elektroniske kommunikationsnet og -tjenester - direktiv 2002/21/EF - artikel 3 - nationale tilsynsmyndigheders upartiskhed og uafhængighed - institutionel reform - national tilsynsmyndigheds fusion med andre tilsynsmyndigheder - afskedigelse af formanden for og et bestyrelsesmedlem i den fusionerede nationale tilsynsmyndighed inden udløbet af deres mandater - afskedigelsesgrund ikke fastlagt i den nationale lovgivning))
 (2016/C 475/08)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Xabier Ormaetxea Garai og Bernardo Lorenzo Almendros
 Sagsøgt: Administración del Estado
 Konklusion
 1)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/140/EF af 25. november 2009, skal fortolkes således, at det i princippet ikke er til hinder for en national lovgivning, som består i at en national tilsynsmyndighed, som omhandlet i direktiv 2002/21, som ændret ved direktiv 2009/140, fusioneres med andre nationale tilsynsmyndigheder såsom dem, der har ansvaret for konkurrencen, postsektoren og energisektoren, for at oprette et tværsektorielt tilsynsorgan, der bl.a. varetager de opgaver, som er tillagt de nationale tilsynsmyndigheder, som omhandlet i direktivet med senere ændringer, med forbehold af at dette organ ved udøvelsen af disse opgaver opfylder de betingelser vedrørende kompetence, uafhængighed, upartiskhed og gennemsigtighed, som følger af direktivet, og at de afgørelser, som det træffer, effektivt kan påklages til en klageinstans, som er uafhængig af de involverede parter, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
 2)
 Artikel 3, stk. 3a, i direktiv 2002/21, som ændret ved direktiv 2009/140, skal fortolkes således, at den er til hinder for at formanden for og et bestyrelsesmedlem i en national tilsynsmyndighed, som er medlemmer af det kollegiale ledelsesorgan i denne myndighed, der er ansvarlig for forhåndsregulering af markedet eller for bilæggelse af tvister mellem virksomheder, afskediges inden udløbet af deres mandater på grund af en institutionel reform, der består i at den nationale tilsynsmyndighed fusionerer med andre nationale tilsynsmyndigheder for at oprette et tværsektorielt organ, der bl.a. varetager de opgaver, der er tillagt de nationale tilsynsmyndigheder som omhandlet i dette direktiv med senere ændringer, når der ikke er fastsat regler, som garanterer at en sådan afskedigelse ikke er til skade for deres uafhængighed og upartiskhed.
 (1) EUT C 363 af 3.11.2016.


text:
12.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 8/14
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 20. november 2007 — Castellani mod KHIM — Markant Handels und Service (CASTELLANI)
 (Sag T-149/06) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om CASTELLANI som EF-figurmærke - de ældre nationale ordmærker CASTELLUM og CASTELLUCA - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 8/27)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Castellani SpA (Campagna Gello, Italien) (ved avocats A. Di Maso og M. Di Masi)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. García Murillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Markant Handels und Service GmbH (Offenburg, Tyskland)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 22. februar 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 449/2005-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Markant Handels und Service GmbH og Castellani SpA
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 22. februar 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 449/2005-1) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 178 af 29.7.2006.


text:
8.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/20
 Sag anlagt den 21. februar 2006 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-100/06)
 (2006/C 86/39)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 21. februar 2006 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxembourg af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved B. Schima og J. Hottiaux, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2003/66/EF af 3. juli 2003 om ændring af direktiv 94/2/EF om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 92/75/EØF for så vidt angår energimærkning af elektriske kølemøbler (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 2.
 Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2003/66/EF udløb den 30. juni 2004.
 (1) EUT L 170, s. 10.


text:
22.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 85/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Suceava (Rumænien) den 16. december 2013 — Casa Județeană de Pensii Botoșani mod Evangeli Paraskevopoulou
 (Sag C-668/13)
 2014/C 85/23
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Suceava
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Casa Județeană de Pensii Botoșani
 Sagsøgt: Evangeli Paraskevopoulou
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal bestemmelserne i artikel 7, stk. 2, litra c), i forordning (EØF) nr. 1408/71 (1) fortolkes således, at de omfatter en bilateral aftale, der er indgået mellem to medlemsstater inden datoen for forordningens anvendelse, hvorefter disse medlemsstater har aftalt, at forpligtelsen for en stat til at udbetale sociale sikringsydelser til borgerne i den anden stat, som har haft status af politiske flygtninge på den førstnævnte stats område, og som er vendt hjem til den sidstnævnte stat, ophører mod at den førstnævnte stat betaler et fast beløb til dækning af pensionsudbetalinger i den periode for hvilken der er blevet indbetalt bidrag til social sikring i den førstnævnte medlemsstat?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 II, s. 366).


text:
16.2.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 44/21
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 EF-varemærkeansøger: Sagsøgeren. — Afgørelse af 29. januar 2001 fra kontorchefen for
 Administrativ Enhed B 3, der bestemmer, at sagsøgerens
 EF-varemærket: Navnemærket »BASS« — ansøg- ansættelsessted er Bruxelles og afslår at yde hende dagpen-
 ning om registrering nr. 161331, ge, annulleres.
 hvilken registrering ønskes for
 varer i gruppe 25 (sko og beklæd- — Den stiltiende afvisning af sagsøgerens klage af 27. april
 ningsgenstande) 2001 til anfægtelse af den første anfægtede afgørelse,
 annulleres.
 Indehaver af det vare- Pash Textilvertrieb und Einzelhan-
 mærke, på grundlag af del GmbH — Kommissionen dømmes til til sagsøgeren at betale de
 hvilket der er gjort indsi- beløb, der følger af, at hendes ansættelsessted skal være
 gelse under indsigel- Rom, jf. søgsmålsgrundene, og navnlig de dagpengebeløb,
 sesproceduren: som hun har krav på som følge heraf, med tillæg af
 morarenter, 7 % p.a. fra forfaldsdatoen og indtil betaling
 Det under indsigelses- Det registrerede tyske mærke: sker.
 proceduren påberåbte »PASH«, der er registreret for for-
 varemærke: skellige varegrupper i de interna- — Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 tionale grupper 18 og 25
 Afgørelsen i den afde- Afvisning af indsigelsen
 ling, der behandlede ind- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 sigelsen:
 Appelkammerets afgø- Ophævelse af indsigelsesafdelin- Sagsøgeren blev stillet til rådighed for Kommissionen i Bruxel-
 relse: gens afgørelse les i tre år, før hun ansattes som hjælpeansat. I den forbindelse
 blev det bestemt, at sagsøgerens ansættelsessted var Rom.
 Søgsmålsgrunde: — Uoverensstemmelse mellem Sagsøgeren blev senere ansat som midlertidigt ansat på
 den ønskede afgørelse og ubestemt tid, hvorved det bestemtes, at hendes ansættelsessted
 den trufne afgørelse, idet ind- var Bruxelles. Det er afgørelsen på dette sidste punkt, som
 sigelse ikke blev indgivet sagsøgeren har anfægtet.
 mod »sko«, der ønskes hen-
 ført til gruppe 25 Sagsøgeren havde til støtte for sine påstande gjort gældende,
 — Samtidig tilstedeværelse af at der foreligger en retsvildfarelse vedrørende bopælsbegrebet
 mærkerne »BASS« og »PASH« og en åbenbar fejlvurdering. Hun har anført, at hun havde
 på det tyske marked midlertidig bopæl i Bruxelles i hele det tidsrum, hun var ansat
 i Kommissionen i Bruxelles. Ifølge hende viser de faktiske
 — Fejlagtig anvendelse af arti- omstændigheder, at hun havde sin sædvanlige bopæl i Rom.
 kel 8, stk. 1, litra b), i forord- Hun har desuden gjort gældende, at Kommissionen på retsstri-
 ning (EF) nr. 40/94 (risiko dig måde har trukket en retsstiftende afgørelse tilbage. Det blev
 for forveksling). først bestemt, at sagsøgeren, da hun tiltrådte som midlertidig
 ansat, havde sin bopæl i Rom. Afgørelsen herom blev trukket
 tilbage ved den efterfølgende, anfægtede afgørelse om ikke at
 udbetale dagpenge til sagsøgeren.
 Sag anlagt den 3. december 2001 af Donatella Ineichen
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sag anlagt den 3. december 2001 af Lucı́a Aparicio Chofré
 (Sag T-293/01) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (2002/C 44/39) (Sag T-294/01)
 (Processprog: fransk) (2002/C 44/40)
 (Processprog: spansk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3. december 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Donatella Ineichen, Bruxelles, ved Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 avocat Marc-Albert Lucas. den 3. december 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De


text:
21.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/16
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 1. oktober 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Tjekkiske Republik
 (Sag C-100/09) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2007/14/EF - gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i direktiv 2004/109/EF - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 2009/C 282/31
 Processprog: tjekkisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. Jelínek og P. Dejmek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme Kommissionens direktiv 2007/14/EF af 8. marts 2007 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i direktiv 2004/109/EF om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked (EUT L 69, s. 27).
 Konklusion
 1)
 Den Tjekkiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 24 i Kommissionens direktiv 2007/14/EF af 8. marts 2007 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i direktiv 2004/109/EF om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
 2)
 Den Tjekkiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 113 af 16.5.2009.


text:
27.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/22
 Rettens dom af 19. september 2012 — TeamBank mod KHIM — Fercredit Servizi Finanziari (f@ir Credit)
 (Sag T-220/11) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket f@ir Credit - det ældre EF-figurmærke FERCREDIT - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 (2012/C 331/39)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger TeamBank AG Nürnberg (Nürnberg, Tyskland) (ved advokaterne T. Kiphuth, H. Lindner og D. Terheggen)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved R. Manea og G. Schneider, som befuldmægtigede)
 Den anden part sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Fercredit Servizi Finanziari SpA (Rom, Italien) (ved advokaterne G. Petrocchi, A. Masetti Zannini de Concina og R. Cartella)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. februar 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 719/2010-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Fercredit Servizi Finanziari SpA og TeamBank AG Nürnberg.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 TeamBank AG Nürnberg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 194 af 2.7.2011.


text:
23.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/3
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 13. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (Sag C-418/04) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 79/409/EØF - beskyttelse af vilde fugle - artikel 4 og 10 - gennemførelse og anvendelse - IBA 2000 - værdi - datakvalitet - kriterier - skøn - direktiv 92/43/EØF - bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter - artikel 6 - gennemførelse og anvendelse)
 (2008/C 51/06)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Doherty og M. van Beek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Irland (ved D. O'Hagan, som befuldmægtiget, barrister E. Cogan og G. Hogan SC)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Den Hellenske Republik (ved E. Skandalou, som befuldmægtiget) og Kongeriget Spanien (ved N. Díaz Abad, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 4 og 10 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103, s. 1) — tilsidesættelse af artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7)
 Konklusion
 1)
 Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, 2 og 4, og artikel 10 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, som ændret ved Kommissionens direktiv 97/49/EF af 29. juli 1997, samt i henhold til artikel 6, stk. 2-4, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, idet Irland
 —
 ikke siden den 6. april 1981 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1 og 2, i direktiv 79/409, som ændret ved direktiv 97/49, har udlagt samtlige de områder, som med hensyn til antal og udstrækning er bedst egnede til beskyttelse af de arter, der er anført i bilag I til direktivet, bortset fra dem, der er bestemt til at sikre beskyttelsen af grønlandsk blisgås (Anser albifrons flavirostris), og af de regelmæssigt tilbagevendende trækfuglearter, som ikke er anført i bilag I, bortset fra dem, der er bestemt til at sikre beskyttelsen af vibe (Vanellus vanellus), rødben (Tringa totanus), dobbeltbekkasin (Gallinago gallinago) og stor regnspove (Numenius arquata)
 —
 ikke siden den 6. april 1981 har sikret, at artikel 4, stk. 4, første punktum, i direktiv 79/409, som ændret ved direktiv 97/49, anvendes på områder, der i medfør af direktivet skal udlægges som særligt beskyttede områder
 —
 ikke fuldt ud og korrekt har gennemført og anvendt bestemmelserne i artikel 4, stk. 4, andet punktum, i direktiv 79/409, som ændret ved direktiv 97/49
 —
 ikke i forhold til de i medfør af artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/409, som ændret ved direktiv 97/49, udlagte særligt beskyttede områder, eller som er anerkendt i medfør af samme direktivs artikel 4, stk. 2, har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme bestemmelserne i artikel 6, stk. 2, i direktiv 92/43
 —
 ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme bestemmelserne i artikel 6, stk. 2, i direktiv 92/43 med hensyn til rekreativ brug af alle de områder, der skal henhøre under nævnte artikel
 —
 ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme bestemmelserne i artikel 6, stk. 3 og 4, i direktiv 92/43 med hensyn til planer
 —
 ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme bestemmelserne i artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43 med hensyn til tilladelser til akvakulturprojekter
 —
 ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme bestemmelserne i artikel 6, stk. 2-4, i direktiv 92/43 med hensyn til arbejderne med vedligeholdelse af afvandingskanalerne i det særlige bevaringsområde Glen Lough
 —
 ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme bestemmelserne i artikel 10 i direktiv 79/409, som ændret ved direktiv 97/49.
 2)
 I øvrigt frifindes Irland.
 3)
 Irland betaler sagens omkostninger.
 4)
 Den Hellenske Republik og Kongeriget Spanien bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 6 af 8.1.2005.


text:
13.7.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/7
 Sag anlagt den 12. maj 2015 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-220/15)
 (2015/C 228/09)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved D. Kukovec og A.C. Becker, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 1, i direktiv 2007/23/EF (1), idet den i Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (første bekendtgørelse til loven om sprængstoffer, herefter »1. SprengV«) i tillæg til de i direktivet fastsatte krav har bestemt, at selv om pyrotekniske artikler tidligere har gennemgået en overensstemmelsesvurdering, skal proceduren i § 6, stk. 4, i 1. SprengV gennemføres forud for markedsføringen heraf, og at Bundesanstalt für Materialforschung und –prüfung (forbundskontoret for materialeforskning og -afprøvning) i henhold til § 6, stk. 4, femte punktum, i 1. SprengV er beføjet til at undersøge og i givet fald ændre vejledningerne til alle pyrotekniske artikler.
 —
 Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Nærværende søgsmål omhandler spørgsmålet om, hvorvidt medlemsstaterne også for så vidt angår varer, der i henhold til mærkningen med CE-mærket opfylder de væsentlige krav i direktivet, kan pålægge fabrikanterne og importørerne af pyrotekniske artikler som omhandlet i direktiv 2007/23/EF yderligere nationale krav til markedsføring af pyrotekniske artikler. I denne forbindelse opstiller den af Kommissionen anfægtede lovgivning ingen indholdsmæssige krav for disse varer, men fastsætter blot en yderligere procedure forud for markedsadgangen på sagsøgtes område.
 Uanset om overensstemmelsen er blevet godtgjort, kræver sagsøgte nemlig, at alle pyrotekniske artikler som omhandlet i direktiv 2007/23/EF skal anmeldes til et ved lov fastsat forbundskontor, der udsteder et identifikationsnummer som bevis for anmeldelsen. Foruden en ikke-ubetydelig sagsbehandlingstid kan denne procedure bl.a. også indebære betaling af et behandlingsgebyr og indsendelse af prøveemner. Kommissionen anser kravet om en sådan procedure for at udgøre en tilsidesættelse af den i artikel 6 i direktiv 2007/23/EF sikrede frie varebevægelighed for alle de pyrotekniske artikler, som opfylder direktivets krav.
 Vedtagelsen af direktiv 2013/29/EU (2), hvorved direktiv 2007/23/EF ophæves med virkning fra den 1. juli 2015, har heller ikke ændret noget ved denne situation. For det første er den tidsperiode, som er afgørende for fastlæggelsen af, om der foreligger et traktatbrud, nemlig udløbet af den frist, der er nævnt i den begrundede udtalelse (i den foreliggende sag den 27.3.2014). For det andet indeholder artikel 4, stk. 1, i direktiv 2013/29/EU en med artikel 6, stk. 1, i direktiv 2007/23/EF identisk bestemmelse til sikring af den frie bevægelighed for alle de pyrotekniske artikler, som opfylder kravene i EU-retten.
 Den tilsidesættelse, som sagsøgte foreholdes i den foreliggende sag, består i det væsentlige i en proceduremæssig betingelse for markedsføring af pyrotekniske artikler, der efter Kommissionens opfattelse ikke kan tillades, og som overskrider EU-rettens harmoniserede krav. Som et proceduremæssigt krav kan den anfægtede lovgivning ved første øjekast give indtryk af, at den kun i enkelte tilfælde bevirker en overskuelig forsinkelse af markedsføringen af disse varer. De faktiske følgevirkninger af denne lovgivning må imidlertid ikke undervurderes. Der skal i denne henseende for det første tages hensyn til den omstændighed, at sagsøgte er et af de største, afsætningsmarkeder for pyrotekniske artikler i det indre marked, hvis ikke det største. Det skal desuden bemærkes, at visse pyrotekniske artikler inden for sagsøgtes område kun kan sælges til forbrugerne én gang om året, og kun i en kort periode, hvorved den tidsmæssige dimension af denne markedsadgang er så meget desto vigtigere. Endelig skal der i denne henseende også tages hensyn til, at den i den foreliggende sag anfægtede lovgivning i henhold til national lov gennemføres af den samme myndighed, som også har kompetence til at foretage overensstemmelsesvurderingen som bemyndiget organ som omhandlet i direktiv 2007/23/EF. Kravet om en yderligere procedure i henhold til sagsøgtes nationale ret giver derfor denne myndighed en konkurrencemæssig fordel i forhold til andre medlemsstaters bemyndigede organer. Henset til disse praktiske følgevirkninger af den anfægtede lovgivning er der i den foreliggende sag på ingen måde blot tale om en principiel retlig vurdering af en hindring for erhvervsdrivende i at markedsføre produkter, som af et andet bemyndiget organ end det tyske allerede er blevet vurderet til at være i overensstemmelse med kravene i EU-retten.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/23/EF af 23.5.2007 om markedsføring af pyrotekniske artikler (EUT L 154, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/29/EU af 12.6.2013 om harmonisering af medlemsstaternes love om tilgængeliggørelse af pyrotekniske artikler på markedet (omarbejdning) (EUT L 178, s. 27).


text:
30.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 226/32
 Sag anlagt den 1. juni 2011 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-63/11)
 2011/C 226/64
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Rodrigues, A. Blot og C. Bernard-Glanz)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af den stiltiende afgørelse om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt som midlertidig ansat.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den stiltiende afgørelse truffet den 12. august 2010 af OLAF’s generaldirektør i dennes egenskab af ansættelsesmyndighed om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt, således som det bl.a. fremgår af det manglende svar på den ansøgning, som sagsøgeren fremsendte til ham den 12. april 2011.
 —
 Om fornødent annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 22. februar 2011 om afslag på den klage, som sagsøgeren havde indgivet på grundlag af vedtægtens artikel 90, stk. 2.
 —
 Følgelig genindsættes sagsøgeren i den stilling, som han bestred i OLAF, i forbindelse med en forlængelse af hans kontrakt i overensstemmelse med de vedtægtsmæssige krav.
 —
 Subsidiært, og i tilfælde af, at sagsøgeren ikke får medhold i ovenfor nævnte påstand om genansættelse, tilpligtes sagsøgte at erstatte det af sagsøgeren lidte økonomiske tab, som foreløbigt og efter billighed opgøres til forskellen mellem den aflønning, som sagsøgeren oppebar som midlertidig ansat i OLAF og oppebærer i den stilling, som han p.t. bestrider (dvs. ca. 3 000 EUR pr. måned), i det mindste i en periode svarende til varigheden af hans oprindelige kontrakt (4 år), og i længere tid i det tilfælde, hvor nævnte kontrakt var blevet forlænget en tredje gang, hvilket ville give ham ret til en kontrakt på ubestemt tid.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes sagsøgte at betale et beløb, som foreløbigt og efter billighed kan opgøres til 5 000 EUR i erstatning for det ikke-økonomiske tab, med tillæg af morarenter i henhold til den lovbestemte rentesats fra den dato, hvor der afsiges dom i sagen.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
Nr . C 208/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12 . 8 . 95
 Appel iværksat den 30. maj 1995 af Kommissionen for De genbosch, i sagen selskabet M. J. M. Linthorst, K. G. P.
 Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den Pouwels og J. Scheres C. S. mod chefen for rijksbelasting
 28 . marts 1995 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første dienst's afdeling for virksomheder, Roermond, forelagt De
 Instans (Tredje Afdeling ) i sag T-12/94 , Frédéric Daffix Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 ( Sag C-166/95 P)
 ( 95/C 208/12 ) Skal Det Sjette Direktivs artikel 9 fortolkes således , at der
 ved det sted, hvor en dyrlæge udfører sine tjenesteydelser i
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den sin egenskab af dyrlæge, forstås det sted, hvor denne har
 30 . maj 1995 iværksat appel af Kommissionen for De etableret enten hjemstedet for sin økonomiske virksomhed
 eller et fast forretningssted, hvorfra tjenesteydelsen leveres,
 Europæiske Fællesskaber ved Dimitrios Gouloussis, Kom
 eller i mangel af et sådant hjemsted eller et sådant fast
 missionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, bistået
 af advokat Benoit Cambier, Bruxelles, og med valgt adresse i forretningssted hans bopæl eller hans sædvanlige opholds
 sted, eller skal denne artikel fortolkes således, at det sted,
 Luxembourg hos Georgios Kremlis, Wagner- Centret,
 Kirchberg, til prøvelse af dom afsagt den 28 . marts 1995 af hvor en dyrlæge udfører sine tjenesteydelser i sin egenskab af
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje dyrlæge, ligger et andet sted, navnlig det sted, hvor disse
 Afdeling ) i sag T-12/94 , Frédéric Daffix mod Kommissionen tjenesteydelser faktisk udføres, eller det sted, hvor aftageren
 af de tjenesteydelser har etableret hjemstedet for sin
 for De Europæiske Fællesskaber .
 økonomiske virksomhed, eller et fast forretningssted, for
 hvilket tjenesteydelsen udføres, eller i mangel af et sådant
 Appellanten har nedlagt følgende påstande : hjemsted eller et sådant fast forretningssted hans bopæl eller
 hans sædvanlige opholdssted ?
 — Den af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling ) den
 28 . marts 1995 i sag T-12/94 (*) afsagte dom ophæ
 ves .
 — Der gives Kommissionen medhold i de for Retten i Første
 Instans nedlagte påstande, hvorfor Frédéric Daffix'
 påstande følgelig må forkastes .
 — Der træffes bestemmelse om sagens omkostninger efter Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 gældende regler herom. afsagt den 22. april 1995 af Pretura Circondariale di
 Vicenza i straffesagen mod Luciano Arcaro
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: ( Sag C-168/95 )
 ( 95/C 208/ 14 )
 — Det anbringende, Retten lagde til grund , må forkastes:
 Retten har med urette antaget, at anbringendet om, at
 begrundelsen var mangelfuld , i den foreliggende sag
 måtte anses for at angå et grundlæggende retsprincip, Ved kendelse afsagt den 22. april 1995 , indgået til Dom
 hvorfor det blev antaget til realitetsbehandling, selv om stolens Justitskontor den 30 . maj 1995 , har Pretura Circon
 det blev gjort gældende for sent. dariale di Vicenza i straffesagen mod Luciano Arcaro
 anmodet De Europæiske Fællesskabers Domstol om at
 oplyse
 — Det anbringende , Retten lagde til grund, savner grund
 lag.
 a ) om den fortolkning, der er omtalt i punkt 8 H i
 (M EFT nr . C 119 af 13 . 5 . 1995 , s . 11 . nærværende kendelse, af fællesskabsdirektiv 74/464/
 EØF ( 2 ) og 83/513/EØF ( 3 ), der har skullet gennemføres
 ved lovdekret nr . 133 af 1992, er rigtig
 b ) såfremt det under a ) anførte spørgsmål besvares bekræf
 tende, om fællesskabsbestemmelserne på grundlag af en
 rigtig fortolkning af fællesskabsretten kan anvendes
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom umiddelbart og samtidig de dermed uforenelige natio
 afsagt den 18 . maj 1995 af Gerechtshof, Hertogenbosch, i nale bestemmelser lades uanvendt, selv om der herved
 sagen selskabet M. J. M. Linthorst, K. G. P. Pouwels og J. kan ske en forringelse af borgerens retsstilling
 Scheres C. S. mod chefen for rijksbelastingdienst's afdeling
 for virksomheder, Roermond
 ( Sag C-167/95 ) c ) såfremt det under b ) anførte spørgsmål besvares benæg
 tende, hvilken anden fremgangsmåde der efter en
 ( 95/C 208/13 )
 korrekt fortolkning af fællesskabsretten kan anvendes
 for i den nationale statslige lovgivning at få fjernet de
 Ved dom afsagt den 18 . maj 1995 , indgået til Domstolens nationale bestemmelser, der er i strid med fællesskabs
 Justitskontor den 31 . maj 1995 , har Gerechtshof, Herto bestemmelserne , når den umiddelbare anvendelighed af


text:
3.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 179/46
 Sag anlagt den 26. april 2010 — Scuola Elementare Maria Montessori mod Kommissionen
 (Sag T-193/10)
 2010/C 179/80
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (Rom, Italien) (ved avvocato A. Nucara)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning indeholdt i skrivelsen af 15. februar 2010, hvorved sagsøgte afviste sagsøgerens anmeldelser, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Dette søgsmål er rettet mod beslutningen indeholdt i skrivelsen af 15. februar 2010, hvorved sagsøgerens anmeldelse blev afvist.
 Denne anmeldelse vedrører ikke blot fritagelsen for kommunal ejendomsskat som i sag T-192/10, Pietro Ferracci mod Kommissionen, men ligeledes den delvise fritagelse (omkring 50 %) for betaling af juridiske personers indtægter, der er fastsat i den italienske skattelovgivning.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de i sag T-192/10 anførte.


text:
C 200/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.7.2001
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling) (Sjette Afdeling)
 af 3. maj 2001
 af 3. maj 2001
 i sag C-28/99 mod Jean Verdonck, Ronald Everaert og
 i sag C-481/98, Kommissionen for de Europæiske Fælles- Edith De Baedts (anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 skaber mod Den Franske Republik (1) Rechtbank van eerste aanleg te Gent) (1)
 (»Direktiv 89/592/EØF — nationale retsforskrifter vedrø-
 (»Traktatbrud — sjette momsdirektiv — artikel 12, stk. 3, rende insider-handel — medlemsstaternes beføjelse til at
 litra a), og artikel 28, stk. 2, litra a) — reduceret sats«) fastsætte strengere bestemmelser — begrebet national be-
 stemmelse, der finder almindelig anvendelse«)
 (2001/C 200/17)
 (2001/C 200/18)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: nederlandsk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-28/99, angående en anmodning, som Rechtbank van
 I sag C-481/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 eerste aanleg te Gent i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu
 ber (befuldmægtiget: E. Traversa, bistået af N. Coutrelis) mod
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 Den Franske Republik (befuldmægtigede: K. Rispal-Bellanger
 ret verserende straffesag mod Jean Verdonck, Ronald Everaert
 og S Seam), støttet af Republikken Finland (befuldmægtigede:
 og Edith De Baedts, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 H. Rotkirch og T. Pynnä), angående en påstand om, at det
 fortolkningen af artikel 6 i Rådets direktiv 89/592/EØF
 fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser
 af 13. november 1989 om samordning af retsforskrifterne
 i henhold til artikel 12 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF
 vedrørende insider-handel (EFT L 334, s. 30), har Domstolen
 af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes
 (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gul-
 lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiaf-
 mann, og dommerne V. Skouris, J.-P. Puissochet (refererende
 giftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), idet
 dommer), R. Schintgen og F. Macken; generaladvokat: P. Léger;
 den har indført og opretholdt en merværdiafgiftslovgivning,
 justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 3. maj
 hvorefter lægemidler, der refunderes af sygesikringen pålægges
 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 afgift med en sats på 2,1 %, mens der for andre lægemidler
 gælder en reduceret sats på 5,5 %, har Domstolen (Sjette
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og 1) Artikel 6 i Rådets direktiv 89/592/EØF af 13. november
 dommerne V. Skouris, J.-P. Puissochet, R. Schintgen og 1989 om samordning af retsforskrifterne vedrørende insider-
 N. Colneric (refererende dommer); generaladvokat: J. Mischo; handel er ikke til hinder for, at der anvendes bestemmelser i en
 justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 3. maj 2001 afsagt medlemsstats lovgivning, der er strengere end dem, der er fastsat
 dom, hvis konklusion lyder således: i dette direktiv for så vidt angår forbuddet mod at udnytte intern
 viden, forudsat at rækkevidden af den definition af intern viden,
 der gælder ved anvendelsen af denne lovgivning, er den samme
 1) Den Franske Republik frifindes. for samtlige de fysiske eller juridiske personer, der er omfattet af
 denne lovgivning.
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens 2) Såfremt nationale bestemmelser strider mod artikel 6 i direktiv
 omkostninger. 89/592, som følge af at visse fysiske eller juridiske personer
 specifikt fritages for et forbud mod at udnytte intern viden, der
 3) Republikken Finland bærer sine egne omkostninger. er strengere, end det i dette direktiv fastsatte forbud, skal den
 nationale ret undlade at anvende disse strengere bestemmelser
 over for samtlige de personer, som de kunne finde anvendelse
 på.
 (1) EFT C 48 af 20.2.1999.
 (1) EFT C 121 af 1.5.1999.


text:
7.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 200/14
 Rettens dom af 22. maj 2012 — Environmental Manufacturing mod KHIM — Wolf (gengivelse af et ulvehoved)
 (Sag T-570/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærke, der gengiver et ulvehoved - nationale og internationale ældre figurmærker WOLF Jardin og Outils WOLF - relative registreringshindringer - skade på det ældre varemærkes særpræg eller renommé - artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2012/C 200/27
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Det Forenede Kongerige) (ved barrister S. Malynicz og solicitor M. Atkins)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Frankrig) (ved advokat N. Boespflug)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. oktober 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 425/2010-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Société Elmar Wolf og Environmental Manufacturing LLP
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Environmental Manufacturing LLP betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 63 af 26.2.2011.


text:
21.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 170/25
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2007 — Ruiz Sanz m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-112/04) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - bedømmelse - karriereudviklingsrapport - bedømmelsesåret 2001/2002 - søgsmål, som dels åbenbart skal afvises dels er ugrundet)
 (2007/C 170/49)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Manuel Ruiz Sanz (Tervuren, Belgien), Anna Maria Campogrande (Bruxelles, Belgien) og Friedrich Mühlbauer (Bruxelles) (først ved avocats G. Bounéou og F. Frabetti, derefter ved avocat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og H. Krämer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Principalt påstand om annullation af bedømmelsesåret 2001/2002 for så vidt angår sagsøgerne, subsidiært af sagsøgernes karriereudviklingsrapporter for dette bedømmelsesår.
 Konklusion
 1)
 Sagen skal dels åbenbart afvises og er dels ugrundet.
 2)
 Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2004.


text:
4.7.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 209/17
 Republikken éstrig har nedlagt fùlgende påstande: ling og med valgt adresse i Luxembourg på Sveriges
 Ambassade, 2, rue H. Heine.
 1) Kommissionens beslutming SG (98) D/1124 af
 9. februar 1998 annulleres i det hele, idet Kommissio- Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 nen har tilsidesat EF-traktaten, vñsentlige formfor-
 skrifter og begået magtfordrejning.
 1. TAC-forordningen for 1998 (EF) nr. 45/98 (1) annulle-
 res i medfùr af artikel 173 for så vidt angår den del af
 forordningen, der vedrùrer fordelingen af torsk i
 2) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. område III b, c, d.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: 2. Rådet tilpligtes at betale Sveriges sagsomkostninger.
 Kommissionen har tilsidesat EF-traktaten, vñsentlige Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 formforskrifter og begået magtfordrejning. Den omtvistede
 stùtte må betragtes som en eksisterende stùtte, eftersom
 Tilsidesñttelse af artikel 121, stk. 1, i akten vedrùrende
 Kommissionen ikke inden for en rimelig frist har taget stil-
 Republikken éstrigs, Republikken Finlands og Kongeriget
 ling til stùtteprojektet. Den omstñndighed, at Kommissio-
 Sveriges tiltrñdelse og tilpasningerne af de traktater, der
 nen har indledt en egentlig procedure, er derfor i strid med
 danner grundlag for Den Europñiske Union, som affattet
 traktaten, idet stùtten herved fejlagtig er blevet kvalificeret
 ved Rådets afgùrelse 95/1/EF, Euratom, EKSF (2).
 som en ny stùtte, ligesom det udtrykkeligt fastslås, at stùt-
 teprojektet ikke må gennemfùres, jf. artikel 93, stk. 3. Sag-
 sùgeren har anfùrt, at senest ved skrivelse af 19. marts For 1998 er der en fangstmñngde på 86 547 tons torsk til
 1997 modtog Kommissionen alle de oplysninger, som var rådighed for Fñllesskabet for fiskeri i fñllesskabsfarvande
 nùdvendige for, at Kommissionen kunne tage stilling til, i område III b, c, d. Ifùlge bestemmelserne i tiltrñdelsesak-
 om stùtten er forenelig med traktaten. Alle senere »spùrgs- tens artikel 121, stk. 1, skulle Sverige vñre tildelt 29 921
 mål« fra Kommissionens side var irrelevante og havde til- tons af denne fangstmñngde (0,35037  50 000 + 0,4
 syneladende alene til formål at forhale beslutningen. 36 947  400  1 976). Ved denne beregning er der taget
 hùjde for, at en overfùrsel af 400 tons til Polen i henhold
 til aftalen mellem Fñllesskabet og Polen er fratrukket Sve-
 Kommissionen har anfùrt, at den efter en forskriftsmñssig riges kvote, samt at 1 976 tons af Sveriges kvote for 1998
 underretning af medlemsstaten, jf. »Lorenz-sagen«, har ret skulle overfùres til de ùvrige medlemsstater i overensstem-
 til at modsñtte sig, at stùtteforanstaltningerne gennemfùr- melse med det arrangement, som blev truffet i forbindelse
 tes. En sådan indsigelse skal tilsyneladende bevirke, at der med undertegnelsen af EéS-aftalen. Sverige er imidlertid
 derefter (ex tunc eller ex nunc?) alligevel ikke er tale om ved forordning EF nr. 45/98 blevet tildelt 29 246 tons,
 en eksisterende stùtte. Dette fùlger af det sidste punktum i hvilket er 675 tons mindre, end hvad der fùlger af tiltrñ-
 afsnittet »Baggrund« i den anfñgtede beslutning og af delsesakten.
 punkt 2.1, sidste punktum, og punkt 5.1, sidste punktum,
 i Kommissionens »håndbog«.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 45/98 af 19.12.1997 om fastsñt-
 telse for 1998 af de samlede tilladte fangstmñngder for visse
 fiskebestande og grupper af fiskebestande samt af visse betin-
 Efter sagsùgerens opfattelse har Kommissionen ikke en gelser for fiskeri af disse fangstmñngder (EFT L 12 af
 sådan ret. Selv såfremt det antoges, at der i henhold til 19.1.1998, s. 1).
 Kommissionens håndbog bestod en sådan ret, har Kom- (2) EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1.
 missionen udùvet den for sent, og den er derfor uden rets-
 virkning.
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 5. marts 1998 af Bundesgerichtshof i sagen
 Union Deutsche Lebensmittelwerke GmbH mod Schutz-
 Sag anlagt den 9. april 1998 af Kongeriget Sverige mod
 verband gegen Unwesen in der Wirtschaft e.V.
 Rådet for Den Europñiske Union
 (Sag C-101/98)
 (Sag C-100/98)
 (98/C 209/33)
 (98/C 209/32)
 Ved kendelse afsagt den 5. marts 1998, indgået til Dom-
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den stolens Justitskontor den 9. april 1998, har Bundesge-
 9. april 1998 anlagt sag mod Rådet for Den Europñiske richtshof Ð Fùrste Civile Afdeling Ð i sagen Union Deut-
 Union af Kongeriget Sverige ved afdelingschef Lotty Nord- sche Lebensmittelwerke GmbH mod Schutzverband gegen


text:
26.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/46
 Sag anlagt den 15. oktober 2014 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-110/14)
 (2015/C 026/61)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat S. Orlandi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om at godskrive sagsøgerens pensionsrettigheder i Unionens pensionsordning ved anvendelse af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at artikel 9 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII er ulovlig og følgelig ikke finder anvendelse.
 —
 Annullation af afgørelsen af 24. maj 2013 om at godskrive de pensionsrettigheder, som sagsøgeren har erhvervet før sin tiltrædelse af tjenesten, i forbindelse med overførsel af disse til Den Europæiske Unions institutioners pensionsordning, i medfør af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten af 3. marts 2011.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
28.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 245/30
 Sag anlagt den 6. juni 2014 — Sociedad Española Inmuebles y Locales mod Kommissionen
 (Sag T-397/14)
 2014/C 245/41
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Sociedad Española Inmuebles y Locales, SL (Madrid, Spanien) (ved advokaterne J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz og J. Corral García)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er fremsat i sag T-392/14.


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/59
 Sag anlagt den 13. november 2015 — České centrum pro investigativní žurnalistiku mod Parlamentet
 (Sag T-645/15)
 (2016/C 048/67)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Prag, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat N. Pirc Musar)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Parlamentets afgørelse A(2015)8682 C af 14. september 2015, hvorved der gives afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring om adgang til aktindsigt i visse dokumenter vedrørende oplysninger om Europa-Parlamentets medlemmers rejseudgifter, dagpenge, godtgørelse for generelle udgifter og udgifter til personale, annulleres.
 —
 Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i henhold til artikel 134 og 140 i Rettens procesreglement, herunder enhver intervenients sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.
 1.
 Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning 1049/2001 (1), sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning 45/2001 (2), eftersom de personoplysninger, der anmodes om, ikke er beskyttet i henhold til Fællesskabsretten.
 2.
 Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001, sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning nr. 45/2001, eftersom der blev givet afslag på aktindsigt i de ønskede oplysninger til trods for, at betingelserne herfor var opfyldt.
 3.
 Tredje anbringende om tilsidesættelse af den almindelige forpligtelse i henhold til artikel 2 og 4 i forordning nr. 1049/2001, sammenholdt med artikel 6, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001, til at fortage en individuel vurdering af hvert enkelt dokument.
 4.
 Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001, eftersom afslaget på delvis aktindsigt i de ønskede dokumenter ikke var begrundet.
 5.
 Femte anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1049/2001, eftersom Parlamentet udlod at besvare alle sagsøgerens argumenter.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18.12.2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8, s. 1).


text:
21.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 152/33
 Sag anlagt den 2. februar 2011 — AX mod EIB
 (Sag F-7/11)
 2011/C 152/58
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: AX (ved lawyers L. Levi og M. Vandenbussche)
 Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af EIB’s afgørelse om at suspendere sagsøgeren med virkning fra 5. august 2010 og påstand om erstatning.
 Sagsøgerens påstande
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af EIB’s afgørelse af 4. august 2010 om at suspendere sagsøgeren med virkning fra den 5.august 2010.
 —
 Følgelig genindsættes sagsøgeren i sin stilling med den fornødne offentlighed med henblik på at genoprette hans omdømme.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes EIB at betale erstatning for det af sagsøgeren lidte ikke-økonomiske tab, der efter billighed opgøres til 20 000 EUR.
 —
 EIB tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
2.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 194/18
 Sag anlagt den 26. april 2011 — Wall mod KHIM — Bluepod Media Worldwide (bluepod media)
 (Sag T-227/11)
 2011/C 194/30
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Wall AG (Berlin, Tyskland) (ved advokat A. Nordemann)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Bluepod Media Worldwide Ltd (London, Det Forenede Kongerige)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Delvis annullation af afgørelse truffet den 10. februar 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 301/2010-1).
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Bluepod Media Worldwide Ltd
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »bluepod media« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 35, 38 og 41 — EF-varemærkeansøgning nr. 6099709
 Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Wall AG
 De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 5660972 af figurmærket »blue spot« for tjenesteydelser i klasse 35, 36, 37 og 38, den internationale varemærkeregistrering nr. 880800 af ordmærket »BlueSpot« for tjenesteydelser i klasse 35, 37 og 38, og den tyske varemærkeregistrering nr. 3042373 af ordmærket »BlueSpot« for tjenesteydelser i klasse 35, 37 og 38
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen ikke taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Delvist medhold i klagen og delvist afslag på ansøgningen. Tilsvarende blev ansøgningen imødekommet i øvrigt og indsigelsen blev delvist ikke taget til følge.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret fejlagtigt vurderede, at der ikke var risiko for forveksling.


text:
16.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/21
 Rettens dom af 29. januar 2015 — Blackrock mod KHIM (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY)
 (Sag T-609/13) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY - varemærke, som består af et reklameslogan - absolut registreringshindring - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 089/23)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Blackrock, Inc. (Wilmington, Delaware, De Forenede Stater) (ved barrister S. Malynicz og solicitors K. Gilbert og M. Blair)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (først ved I. Harrington og derefter J. Crespo Carrillo, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 11. september 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 572/2013-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Blackrock, Inc betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 24 af 25.1.2014.


text:
Nr . C 158/ 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 1. 6.
 Rheinsheim, mod Kommissionen for De Europæiske Fæl KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 lesskaber ( befuldmægtigede : Ana Maria Alves Vieira og den 21 . marts 1996
 Alberto Dal Ferro ), angående annullation, dels af sagsøgtes
 afgørelse af 24 . november 1993 , hvorved denne for det i sag T-161/95 , Lino Liao mod Rådet for Den Europæiske
 Union ( ] )
 første ophævede husstandstillægget og tilskuddet for en
 person, der ligestilles med et barn, over for hvem der består (Tjenestemænd — annullationssøgsmål vedrørende en
 forsørgerpligt, og for det andet krævede tilbagebetaling af bedømmelsesrapport — bebyrdende retsakt — forbere
 beløb, der hævdes at være udbetalt fejlagtigt i form af dende retsakt — erstatningssøgsmål — afvisning)
 sådanne tillæg, dels af sagsøgtes afgørelse af 26 . januar 1994 ( 96/C 158/36 )
 om fastsættelse af de nærmere regler for tilbagebetaling af de
 beløb, der skulle tilbagebetales i henhold til førnævnte
 afgørelse af 24 . november 1993 , har Retten ( Femte Afde (Processprog: fransk)
 ling ), sammensat af afdelingsformanden, R. Schintgen, og
 dommerne R. García-Valdecasas og J. Azizi; justitssekretær: I sag T-161/95 , Lino Liao, tjenestemand ved Rådet for Den
 fuldmægtig J. Palacio Gonzalez, den 25 . april 1996 afsagt Europæiske Union, Bruxelles, ved advokaterne Pierre-Paul
 dom, hvis konklusion lyder således : van Gehuchten og Constantin Nickis, Bruxelles, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Louis Schiltz, 2 , rue
 du Fort Rheinsheim, mod Rådet for Den Europæiske Union
 1 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifin
 des.
 ( befuldmægtigede : Diego Canga Fano og Marie-Jeanne
 Vernier ), hvori der er nedlagt påstand dels om annullation af
 Rådets afgørelse af 19 . maj 1995 , som blev truffet med
 2 ) Hver part betaler sine omkostninger. henblik på udfærdigelsen af sagsøgerens bedømmelsesrap
 port for perioden mellem den 1 , juli 1991 og den 30 . juni
 (') EFT nr . C 304 af 29 . 10 . 1994 . 1993 , dels om erstatning af den økonomiske og ikke
 økonomiske skade, som sagsøgeren hævder at have lidt , har
 Retten ( Anden Afdeling ), sammensat af afdelingsforman
 den, H. Kirschner, og dommerne C. W. Bellamy og A.
 Kalogeropoulos; justitssekretær : H. Jung, den 21 . marts
 1996 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således :
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 1 ) Sagen afvises.
 den 4 , marts 1996
 i sag T-3 92/94, Diarmuid Rossa Phelan mod Rådet for Den 2 ) Hver part betaler sine omkostninger.
 Europæiske Union ( 1 )
 (Stillingtagen til sagen ufornøden) (') EFT nr . C 299 af 11 . 11 . 1995 .
 ( 96/C 158/35
 (Processprog: engelsk)
 I sag T-392/94 , Diarmuid Rossa Phelan, med bopæl i Bella Sag anlagt den 22 . februar 1996 af J. Langdon Limited mod
 Vista ( Irland ), ved Barrister Desmond O'Neill, Irland, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmægtigede : ( Sag T-22/96 )
 Michael Bishop og Diego Canga Fano ), angående en
 påstand dels om annullation af Rådets afgørelse af 16 . sep ( 96/C 158/37 )
 tember 1994, hvorved sagsøgerens ansøgning til den almin
 delige udvælgelsesprøve Rådet/A/338 blev afslået med den (Processprog: engelsk)
 begrundelse, at den var indleveret for sent, dels om, at Rådet
 tilpligtes at betale erstatning til sagsøgeren, har Retten
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 ( Fjerde Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, K.
 den 22 . februar 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Lenaerts, og dommerne P. Lindh og J. D. Cooke; justitsse
 Europæiske Fællesskaber af J. Langdon Limited ved Solici
 kretær: H. Jung, den 4 , marts 1996 afsagt kendelse, hvis
 tor Patrick O'Brien og Barrister Patrick McCann, og med
 konklusion lyder således :
 valgt adresse i Luxembourg hos Faltz & Associés, 6 , rue
 Heine .
 1 ) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 2 ) Hver part bærer sine omkostninger.
 — Kommissionens beslutning K ( 95 ) 2726 endelig udg. af
 (M EFT nr . C 400 af 31 . 12 . 1994 .
 3 , november 1995 , som er rettet til Irland, annulleres .
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 ger .
 ---pagebreak--- 1 . 6 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 158/ 15
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: forventes at have opdaget « som fastsat i forordning
 ( EØF ) nr . 1697/79 og/eller ( EØF ) nr. 2913/92 .
 Sagsøgeren er et selskab , der beskæftiger sig med fremstil
 ling, distribution og markedsføring af beklædning. Bl . a . 5 ) Kommissionen har gjort sig skyldig i et åbenbart
 importerer sagsøgeren regntøj fremstillet af en kombination fejlskøn og/eller fejlfortolkning med hensyn til begrebet
 af plastic og tekstilmaterialer. Mellem den 19 . maj 1992 og » grov forsømmelse « som fastsat i forordning ( EØF )
 den 25 . maj 1994 importerede sagsøgeren et antal partier af nr. 1430/79, som ændret ved forordning ( EØF )
 det nævnte regntøj og angav dem under den kombinerede nr. 3069/86 og ( EØF) nr . 2913/92 .
 nomenklaturs position 3926 , hvilket indebar en indførsels
 toldsats på nul i henhold til den generelle præferenceordning 6 ) Kommissionen har gjort sig skyldig i et åbenbart
 ( GSP ). Denne tarifering var blevet accepteret ved adskillige fejlskøn, ved at den har anvendt to forskellige lovbe
 lejligheder af de irske toldmyndigheder, både af den stemte ordninger ved vurderingen af den sag, som er
 afdeling, der var ansvarlig for GSP-sager, og af. den forelagt den af de irske toldmyndigheder . En af de
 toldembedsmand , der behandlede sagen, og som endda lovbestemte ordninger er ikke længere gældende . Der er
 havde inspiceret varerne for at kontrollere , at de var korrekt væsentlige forskelle mellem de lovbestemte ordninger,
 tariferet. Sagsøgeren har fremhævet, at den fysiske under og de kan ikke anvendes sammen . Kommissionen har
 søgelse af varerne og godkendelsen af sagsøgerens toldan undladt at sondre mellem ordningerne .
 givelse yderligere giver støtte for sagsøgerens opfattelse,
 hvorefter den korrekte position var 3926 . Efter yderligere
 inspektion besluttede Tariff Classification Unit imidlertid i
 november 1993 , at varerne rettelig burde tariferes i position
 6210 . Den sagsøgende virksomhed har påpeget, at den har
 accepteret denne afgørelse og anvendt den ved alle efterføl
 gende angivelser af de samme varer .
 Sagen blev sendt til Kommissionen af de irske toldmyndig Sag anlagt den 5 , april 1996 af Maria Grazia Colombo
 heder den 26 . april 1995 . Kommissionen hørte derefter en Lunghi mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber
 gruppe sagkyndige inden for rammerne af det udvalg, der er
 nedsat i henhold til den irske toldlovs artikel 247 . Den ( Sag T-49/96 )
 3 , november 1995 traf Kommissionen beslutning om, at det ( 96/C 158/38 )
 var berettiget efter fortoldningen at foretage efteropkræv
 ning af den pågældende told , og at tilbagebetaling af denne
 told ikke var berettiget ( den anfægtede beslutning). (Processprog: fransk)
 Til støtte for påstandene anføres følgende søgsmåls
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 grunde :
 den 5 , april 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Maria Grazia Colombo
 1 ) Beslutningen blev truffet under tilsidesættelse af de Lunghi , Bruxelles, ved advokaterne Pierre-Paul van
 relevante forordninger, fordi den blev truffet efter den Gehuchten og Jacques Sambon, Bruxelles, og med valgt
 fastsatte seks måneders frist . Denne frist er bindende og adresse i Luxembourg hos advokat Louis Schiltz, 2 , rue du
 Fort Rheinsheim .
 giver ikke mulighed for undtagelser eller fravigelser .
 2 ) Beslutningen blev truffet under tilsidesættelse af grund Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 læggende principper i fællesskabsretten : kontradik
 tionsprincippet blev tilsidesat, ved at sagsøgeren ikke — Det fastslås, at den erstatning, Kommissionen har
 faktisk fik adgang til at fremsætte sine synspunkter tilbudt, ikke er tilstrækkelig, og Kommissionen tilpligtes
 under sagens behandling, som har medført ugunstige at betale sagsøgeren den erstatning, hun har specificeret i
 følger for sagsøgeren . sin klage af 11 . september 1995 .
 3 ) Beslutningen blev truffet under tilsidesættelse af de — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 relevante forordninger og/eller under tilsidesættelse af et ger .
 væsentligt formkrav, idet de relevante forordninger
 kræver, at Kommissionen skal høre en gruppe bestående
 af sagkyndige fra alle medlemsstater . Sagsøgeren er af Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 den opfattelse, at flere medlemsstater ikke var repræ
 senteret i udvalget.
 Sagsøgeren, der er tidligere tjenestemand og nu invalidepen
 sioneret, anfægter Kommissionens afgørelse om kun at
 4 ) Kommissionen har gjort sig skyldig i et åbenbart tilkende hende en erstatning på 150 000 bfr. for den
 fejlskøn i forhold til begrebet » med rimelighed kunne økonomiske og ikke-økonomiske skade, hun har lidt som


text:
26.6.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 202/13
 Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 24. marts 2017 — Elena Barba Giménez mod Francisca Carrión Lozano (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de lo Social no2 de Terrassa — Spanien)
 (Sag C-269/16) (1)
 (2017/C 202/20)
 Processprog: spansk
 Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.
 (1) EUT C 279 af 1.8.2016.


text:
6.7.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/20
 Rettens kendelse af 30. april 2015 — Alnapharm mod KHIM — Novartis (Alrexil)
 (Sag T-839/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse))
 (2015/C 221/27)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Alnapharm GmbH & Co. KG (Hamborg, Tyskland) (ved advokat H. Heldt)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved H. O’Neill, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Novartis AG (Basel, Schweiz)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 23. oktober 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1723/2013-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Novartis AG og Alnapharm GmbH & Co. KG.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Alnapharm GmbH & Co. KG og Novartis AG bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af Harmoniseringskontorets omkostninger.
 (1) EUT C 65 af 23.2.2015.


text:
28.5.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 132/7
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 17. marts 2005
 i sag C-170/03, Staatssecretaris van Financiën mod J.H.M. Feron (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden) (1)
 (Forordning (EØF) nr. 918/83 - afgiftsfritagelser - begreberne »personlige ejendele« og »besiddelse« - motorkøretøj stillet til rådighed for en person af hans arbejdsgiver)
 (2005/C 132/13)
 Processprog: nederlandsk
 I sag C-170/03, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) ved afgørelse af 11. april 2003, indgået til Domstolen den 14. april 2003, i sagen Staatssecretaris van Financiën mod J.H.M. Feron, har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne A. Rosas, K. Lenaerts, S. von Bahr (refererende dommer) og K. Schiemann; generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 17. marts 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 En personbil som den, der er genstand for hovedsagen, er en personlig ejendel i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, stk. 2, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter, der kan fritages for importafgift i henhold til denne forordnings artikel 2 og 3.
 (1) EUT C 146 af 21.6.2003.


text:
24.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 128/2
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-337/05) (1)
 (Traktatbrud - offentlige indkøb - direktiv 77/62/EØF og 93/36/EØF - tildeling af en offentlig kontrakt uden forudgående offentliggørelse - ingen udbudsprocedure - helikoptere af mærkerne Agusta og Agusta Bell)
 (2008/C 128/03)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Recchia og X. Lewis, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved I.M. Braguglia, som befuldmægtiget, og avocat G. Fiengo)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb (EFT L 199, s. 1) og direktiv 77/62/EØF af 21. december 1976 — manglende bevisførelse for tilstedeværelsen af årsager, der kan give den ordregivende myndighed hjemmel til at benytte udbud efter forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse — indkøb af helikoptere af typen »Augusta« og »Augusta Bell« til brug for skovvagt, kystvagt, militærpoliti etc
 Konklusion
 1)
 Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/52/EF af 13. oktober 1997, og tidligere Rådets direktiv 77/62/EØF af 21. december 1976 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb, som ændret og suppleret ved Rådets direktiv 80/767/EØF af 22. juli 1980 og Rådets direktiv 88/295/EØF af 22. marts 1988, idet den har iværksat en praksis, der har eksisteret og været opretholdt længe, hvorefter Agusta SpA direkte tildeles aftaler vedrørende indkøb af helikoptere af mærkerne Agusta og Agusta Bell til dækning af behovene hos flere af den italienske stats militære og civile korps uden en udbudsprocedure og navnlig uden at følge de procedurer, der er fastsat i disse direktiver.
 2)
 Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 281 af 12.11.2005.


text:
25.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/29
 Sag anlagt den 5. august 2010 — Lunetta mod Kommissionen
 (Sag F-63/10)
 ()
 2010/C 260/41
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Calogero Lunetta (Bruxelles, Belgien) (ved avocats L. Levi og C. Christophe Bernard-Glanz)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om at afslutte den procedure, der blev indledt efter vedtægtens artikel 73 som følge af sagsøgerens ulykke den 13. august 2001, hvorved graden af sagsøgerens vedvarende delvise invaliditet blev fastsat til 6 % og om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling.
 —
 I givet fald pålægges Kommissionen at fremlægge den afgørelse, som præsidenten for Den Europæiske Unions Domstol traf om udpegning af den tredje læge til lægeudvalget.
 —
 I givet fald pålægges Kommissionen at fremlægge en kopi af de sagsakter, der er registreret under nummer 10006353.
 —
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 28. oktober 2009 om at afslutte den procedure, der blev indledt i henhold til vedtægtens artikel 73 som følge af sagsøgerens ulykke den 13. august 2001, hvorved graden af sagsøgerens vedvarende delvise invaliditet blev fastsat til 6 %, annulleres, og om fornødent annulleres ansættelsesmyndighedens afslag på sagsøgerens klage.
 —
 Følgelig fastslås det, at der skal foretages en fornyet bedømmelse af graden af den »vedvarende delvise invaliditet« på grundlag af de forskrifter og den skala, der var gældende på tidspunktet for ulykken og indtil den 1. januar 2006, og at den ansøgning, som sagsøgeren indgav i henhold til vedtægtens artikel 73, skal genoptages til fornyet behandling af et lægeudvalg, der er sammensat upartisk og neutralt, og som kan arbejde hurtigt, uafhængigt og uden forhåndsslutninger.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale en erstatning, der efter ret og billighed fastsættes til 50 000 EUR (halvtreds tusinde euro) for den ikke-økonomiske skade, der er forvoldt ved de anfægtede afgørelser.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale en erstatning, der midlertidigt kan opgøres til 25 000 EUR (femogtyve tusinde euro), for den økonomiske skade, der er forvoldt ved de anfægtede afgørelser.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale morarenter på 12 % af det beløb, der skyldes i medfør af vedtægtens artikel 73, i en periode, der senest regnes fra den 13. august 2002, og indtil beløbet betales.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes Kommissionen at betale sagsøgeren en erstatning, der efter billighed kan opgøres til 50 000 EUR (halvtreds tusinde euro) for den skade, som han er blevet forvoldt ved overskridelsen af en rimelig sagsbehandlingstid.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
8.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 298/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen Sad Varna (Bulgarien) den 18. juli 2011 — OOD Digitalnet mod Nachalnik na Mitnicheski punkt Varna Zapad
 (Sag C-383/11)
 2011/C 298/25
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen Sad Varna
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Digitalnet OOD
 Sagsøgt: Nachalnik na Mitnicheski punkt — Varna Zapad pri Mitnitsa Varna
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Hvorledes skal begreberne »modem« og »internet« som omhandlet i underposition 8528 71 13 i Den Kombinerede Nomenklatur 2009 (Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 af 19.9.2008 (1), EUT af 31.10.2008) og i de forklarende bemærkninger til denne, fortolkes?
 2)
 Hvilken af set-topboksens funktioner er den relevante funktion (hovedfunktion), hvorefter apparatet skal tariferes: modtagelse af fjernsynssignaler eller anvendelse af et modem, der muliggør en interaktiv informationsudveksling, for at opnå adgang til internettet?
 3)
 For det tilfælde, at set-topboksens relevante funktion (hovedfunktion) er anvendelse af et modem, der muliggør en interaktiv informationsudveksling, for at opnå adgang til internettet, er den form for modulation og demodulation, som modemet bevirker, eller arten af det anvendte modem da relevant for toldtariferingen, eller er det tilstrækkeligt, at der via modemet etableres en adgang til internettet?
 4)
 Kan toldmyndighederne ændre tariferingen af en bestemt vare uden at foretage en fysisk undersøgelse af den indførte vare, og kan den sagkyndiges udtalelse udarbejdes udelukkende på grundlag af skriftlige beviser, nemlig brugsanvisningen, de tekniske kendetegn, og en undersøgelse af et apparat fra samme producent med samme nummer fra en anden indførsel?
 5)
 Under hvilken kode i den kombinerede nomenklatur 2009 (Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 af 19.9.2008, EUT L 291, s. 1) skal den omtvistede vare (set-topboks) tariferes, henset til de tekniske kendetegn for denne, der blev fastslået under tvisten i hovedsagen?
 (1) EUT L 291, s. 1.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/36
 Sag anlagt den 18. november 2005 — Sanchez Ferriz mod Kommissionen
 (Sag T-413/05)
 (2006/C 48/70)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Sanchez Ferriz Carlos (Bruxelles, Belgien) (ved: avocat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af sagsøgerens karriereudviklingsrapport for perioden fra den 1.7.2001 til den 31.12.2002.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet først anført, at vedtægtens artikel 26 er tilsidesat derved, at hans bedømmelsesrapport ikke fysisk befinder sig i hans personlige aktmappe, men er lagret elektronisk, og at der ikke findes noget spor af den første version af denne rapport hverken i papirudgaven af aktmappen eller i den elektroniske aktmappe.
 Sagsøgeren har ligeledes anført, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 43, af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel samt af bedømmelsesvejledningen og den specifikke vejledning for bedømmelsesåret 2001-2002 derved, at Kommissionen har pålagt bedømmerne at overholde et »målgennemsnit« for bedømmelsen.
 Sagsøgeren har dernæst anført, at det af Kommissionen indførte system med meritpoints muliggør en ensartet indplacering af flere tjenestemænd, hvis tjenstlige indsat ikke er den samme, hvilket ifølge sagsøgeren er i strid med ligebehandlingsprincippet.
 Sagsøgeren har endelig anført, at forbuddet mod usaglig sagsbehandling og begrundelsespligten er tilsidesat, at der foreligger magtfordrejning, og at der er sket tilsidesættelse af den berettigede forventning, af reglen »patere legem quam ipse fecisti« samt af omsorgspligten.


text:
20.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 317/18
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad van Beroep (Nederlandene) den 13. september 2010 — J.C. van Ardennen mod Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
 (Sag C-435/10)
 ()
 2010/C 317/32
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Centrale Raad van Beroep
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: J.C. van Ardennen
 Sagsøgt: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal insolvensdirektivet (1), særligt dets artikel 4, 5 og 10, fortolkes således, at det generelt er til hinder for en national ordning, hvorefter arbejdstagere i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens er forpligtet til at lade sig registrere som arbejdssøgende senest den første arbejdsdag efter den dag, hvor ansættelsesforholdet blev opsagt eller normalt havde skullet opsiges, for at kunne hævde deres ret til, at deres løntilgodehavender overtages fuldt ud? Hvis ikke:
 2)
 Skal insolvensdirektivet, særligt dets artikel 4, 5 og 10, fortolkes således, at det er til hinder for en national ordning, hvorefter denne registreringspligt også er pålagt arbejdstagere, der i opsigelsesperioden har udøvet aktiviteter i egen virksomhed eller bedrift?
 3)
 Skal insolvensdirektivet, særligt dets artikel 4, 5 og 10, fortolkes således, at det er til hinder for en national ordning, hvorefter en ikke (rettidig) efterkommelse af denne registreringsforpligtelse kan føre til, at en insolvensydelse ikke udbetales fuldt ud, hvorved det tidspunkt, på hvilket forpligtelsen alligevel blev efterkommet, er medbestemmende for størrelsen og varigheden af denne foranstaltning?
 (1) Rådets direktiv 80/987/EØF af 20.10.1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens (EFT L 283, s. 23).