text:
15.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 144/61
 Sagsøgeren anfægter den bøde, som selskabet er blevet pålagt, Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 og navnlig dennes størrelse. Sagsøgeren gør gældende, at
 Kommissionen har foretaget en fejlagtig gennemgang af de — Afgørelsen af 18. februar 2002 i sag R 0466/2000-2 fra
 faktiske omstændigheder i sagen, og at den har anlagt en Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i
 fejlagtig vurdering af disse faktiske omstændigheder, idet den det Indre Marked annulleres.
 ikke har taget tilstrækkeligt hensyn til, at sagsøgeren kun har
 været passiv deltager i kartellet. Kommissionen har endvidere
 — Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked tilpligtes
 ikke taget tilstrækkeligt hensyn til, at sagsøgeren ikke har
 at betale sagens omkostninger.
 gennemført aftalerne, henholdsvis har gennemført dem på et
 senere tidspunkt. Det samme gælder for så vidt angår de
 betydelige prisfald og de prissvingninger, der indtraf, mens
 overtrædelsen fandt sted, samt fremstillingsomkostningernes
 indvirkning på priserne. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Det ansøgte EF-vare- Figurmærket »ECA« — ansøgning
 Med hensyn til overtrædelsens grovhed gør sagsøgeren bl.a.
 mærke: nr. 1106442
 gældende, at Kommissionen ikke har taget passende hensyn til
 kartellets ringe indvirkning på markedet, branchens kritiske
 økonomiske situation og overtrædelsens tidlige ophør. Kom- Vare eller tjenesteydelse: Varer og tjenesteydelser i klasse 9,
 missionen har endvidere ikke taget hensyn til sagsøgerens 41 og 42
 passive rolle som medløber i kartellet og sagsøgerens afgørende
 indflydelse på, at overtrædelsen blev bragt så hurtigt til ophør. Den for Appelkammeret Undersøgerens afvisning af regis-
 Kommissionen har dermed tilsidesat proportionalitetsprincip- påklagede afgørelse: treringen
 pet og artikel 15, stk. 2, i Rådets forordning nr. 17/62.
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen
 relse:
 Det anføres yderligere, at den bøde, som sagsøgeren er
 blevet pålagt, er udtryk for forskelsbehandling i forhold til Søgsmålsgrunde: — Fejlagtig anvendelse af arti-
 kartelmedlemmer, der har været væsentligt mere aktive. kel 7, stk. 1, litra h), i forord-
 ning (EF) nr. 40/94 (1)og arti-
 kel 6 i Pariserkonventio-
 Sagsøgeren gør derudover gældende, at Kommissionen har nen (2), idet figurmærket ikke
 tilsidesat princippet om omhyggelig og upartisk gennemgang er identisk med Europaem-
 af de punkter, der er relevante for bødefastsættelsen, idet den blemet.
 ikke har lagt vægt på de talrige oplysninger, som sagsøgeren
 er fremkommet med. Endelig opfylder beslutningen ikke kravet
 om begrundelse i artikel 253 EF. (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 ker (EFT L 11 af 14.1.1994, s. 1).
 (2) Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret.
 Sag anlagt den 18. april 2002 af Concept-Anlagen u.
 Geräte nach »GMP« für Produktion u. Labor GmbH
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked Sag anlagt den 17. april 2002 af Papeteries Mougeot mod
 (Varemærker og Design). Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-127/02) (Sag T-128/02)
 (2002/C 144/118) (2002/C 144/119)
 (Processprog: tysk) (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 18. april 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering den 17. april 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Concept- Europæiske Fællesskaber af Papeteries Mougeot, Laval-sur-
 Anlagen u. Geräte nach »GMP« für Produktion u. Labor GmbH, Vologne (Frankrig), ved avocats Guy Barsi, Julien Baumgartner
 Heidelberg (Tyskland), ved Rechtsanwalt Gregor Jens Hodapp. og Jean-Paul Hordies, og med valgt adresse i Luxembourg.
 ---pagebreak--- C 144/62 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.6.2002
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: har over for Kommissionen redegjort for den meget vanskelige
 situation, som den befandt sig i, og den krisemæssige situation
 burde have foranlediget Kommissionen til at pålægge lavere
 — Principalt: Kommissionens beslutning af 20. december bøder.
 2001 om en procedure i henhold til EF-traktatens arti-
 kel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/E-1/36.212
 — selvkopierende papir) annulleres.
 (1) EFT 1996 C 207, s. 4.
 — Subsidiært nedsættes den af Kommissionen pålagte bøde
 i væsentligt omfang.
 — Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost-
 ninger.
 Sag anlagt den 18. april 2002 af Distribuidora Vizcaı́na de
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Papelas Sociedad Limitada mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber
 Kommissionen har med den anfægtede beslutning truffet
 afgørelse om, at sagsøgeren og ti andre virksomheder har (Sag T-132/02)
 tilsidesat EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens
 artikel 53, stk. 1, idet de har deltaget i en række aftaler og
 (2002/C 144/120)
 samordnet praksis i sektoren for selvkopierende papir, inden
 for rammerne af hvilke de fastlagde samordnede prisforhøjel-
 ser, tildelte salgskvoter, fastlagde markedsandele og indførte en (Processprog: spansk)
 ordning med overvågning af de konkurrencebegrænsende
 aftaler.
 Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har anlagt en Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 åbenbart urigtig vurdering, da den antog, at sagsøgeren havde den 18. april 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 deltaget i kartellet fra maj 1992 til september 1995. Sagsøgeren Europæiske Fællesskaber af Distribuidora Vizcaı́na de Papelas
 erkender kun at have deltaget i kartellet mellem oktober 1993 Sociedad Limitada, Derio, Vizcaya (Spanien), ved letrados in
 og juli 1995. Kommissionen har ikke godtgjort, at sagsøgeren ejercicio Eduardo Pérez Medrano og Ignacio Delgado González.
 har deltaget i kartellet før oktober 1993 og efter juli 1995.
 Beslutningen bør af denne grund annulleres.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren begærer subsidiært en nedsættelse af den bøde, der — Kommissionens beslutning K(2001)4573 endelig udg. af
 er pålagt. Sagsøgeren gør gældende, at bøden bør nedsættes 20. december 2001, meddelt under COMP/E-1/36.212
 med 48% som følge af, at sagsøgeren kun har deltaget i — selvkopierende papir, annulleres i det omfang den
 overtrædelsen i ovennævnte periode. udover deltagelsen i kartelaftaler vedrørende det spanske
 marked anklager sagsøgeren for at have deltaget i et kartel,
 der omfattede hele fællesmarkedet og EØS, subsidiært
 Sagsøgeren gør endvidere gældende, at bøden er uforholds- nedsættes den bøde, der er pålagt af Kommissionen.
 mæssig stor i forhold til virksomhedens ansvar for den
 overtrædelse, der er begået, og at Kommissionen har foretaget
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 en urigtig anvendelse af Kommissionens meddelelse om bøde-
 fritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (1).
 Omfanget af sagsøgerens medvirken burde have foranlediget Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Kommissionen til at foreslå en nedsættelse af bøden med 75%.
 Den Kommissionsbeslutning, som nærværende søgsmål er
 Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ikke rettet imod, er den samme, som den, der er anfægtet i sag
 har taget hensyn til kartellets defensive karakter. Sagsøgeren T-109/02, (1) Bolloré mod Kommissionen.


text:
23.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/12
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nejvyšší soud České republiky (Tjekkiet) den 4. november 2016 — Michael Dědouch m.fl. mod Jihočeská plynárenská, a.s. og E.ON Czech Holding AG
 (Sag C-560/16)
 (2017/C 022/17)
 Processprog: tjekkisk
 Den forelæggende ret
 Nejvyšší soud České republiky (Tjekkiet)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Michael Dědouch, MUDr. Petr Streitberg og Pavel Suda
 Sagsøgte: Jihočeská plynárenská, a.s. og E.ON Czech Holding AG
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 22, nr. 2), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 (1) af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (herefter »Bruxelles I-forordningen«) fortolkes således, at den også omfatter retsforhandlinger om efterprøvelse af rimeligheden af det vederlag, som en hovedaktionær skal betale, svarende til kapitalandelenes værdi, til de tidligere ejere af disse kapitalandele, der blev overdraget som følge af en beslutning truffet på et aktieselskabs generalforsamling om tvungen overdragelse af de øvrige kapitalandele til hovedaktionæren (også kendt som »tvangsindløsning«), når den på aktieselskabets generalforsamling trufne beslutning fastsætter beløbet for et rimeligt vederlag, der er bindende for hovedaktionæren og for selskabet i henhold til de ydede rettigheder samt over for de øvrige ejere af kapitalandele?
 2)
 Såfremt svaret på ovenstående spørgsmål er benægtende, skal Bruxelles I-forordningens artikel 5, nr. 1), litra a), da fortolkes således, at den også omfatter retsforhandlinger om efterprøvelse af rimeligheden af det i ovenstående spørgsmål beskrevne vederlag?
 3)
 Såfremt svaret på begge de ovenstående spørgsmål er benægtende, skal Bruxelles I-forordningens artikel 5, nr. 3), da fortolkes således, at den også omfatter retsforhandlinger om efterprøvelse af rimeligheden af det i det første spørgsmål beskrevne vederlag?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT L 12, s. 1).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
10.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 73/26
 Rettens dom af 31. januar 2012 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-206/08) (1)
 (EUGFL - garantisektionen - udgifter udelukket fra fællesskabsfinansiering - vinsektoren - forbud mod nyplantning af vinstokke - nationale kontrolordninger - finansiel standardkorrektion - processuelle garantier - urigtigt skøn - proportionalitet)
 2012/C 73/49
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (først ved F. Díez Moreno, derefter ved M. Muñoz Pérez, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Jimeno Fernández, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2008/321/EF af 8. april 2008 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) (EFT L 109, s. 35).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 197 af 2.8.2008.


text:
14.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 302/46
 Rettens dom af 15. juli 2015 — Portugal mod Kommissionen
 (Sag T-314/13) (1)
 ((Samhørighedsfonden - udvikling af havneinfrastrukturen i den selvstyrende region Madeira (havnen i Caniçal) - nedsættelse af finansiel støtte - manglende overholdelse af fristen for vedtagelse af en afgørelse - overtrædelse af væsentlige formforskrifter))
 (2015/C 302/59)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes, som befuldmægtiget, bistået af advokaterne M. Gorjão-Henriques og J. da Silva Sampaio)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Guerra e Andrade og D. Recchia, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af artikel 1 og 2 i Kommissionens afgørelse K(2013) 1870 endelig af 27. marts 2013 om nedsættelse af finansiel støtte fra Samhørighedsfonden til Den Portugisiske Republik vedrørende projektet »Udvikling af havneinfrastrukturen i den selvstyrende region Madeira — havnen i Caniçal«, Madeira (Portugal)
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelse K (2013) 1870 endelig af 27. marts 2013 om nedsættelse af finansiel støtte fra Samhørighedsfonden til Den Portugisiske Republik vedrørende projektet »Udvikling af havneinfrastrukturen i den selvstyrende region Madeira — havnen i Caniçal«, Madeira (Portugal), annulleres.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 226 af 3.8.2013.


text:
26.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/31
 Sag anlagt den 16. september 2005 — Den Hellenske Republik mod Kommissionen
 (Sag T-352/05)
 (2005/C 296/67)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøgere: Den Hellenske Republik [ved: Georgios Kanellopoulos, Styliani Xaritaki]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens/sagsøgernes påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 20. juli 2005 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (1), meddelt under nummer K(2005) 2756 og offentliggjort under nummer 2005/579/EF, annulleres eller ændres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen har ved den anfægtede beslutning vedrørende regnskabsafslutningen i henhold til forordning (EØF) nr. 729/70 (2) udelukket visse udgifter fra EF-finansiering, som Den Hellenske Republik har afholdt på området for offentlig oplagring, frugt og grøntsager, tobak og dyrepræmier.
 Den Hellenske Republik har nedlagt påstand om annullation af denne beslutning, idet den for det første har gjort gældende, at fremgangsmåden for regnskabsafslutningen er ulovlig, da den er i strid med artikel 7 i forordning nr. 1258/1999 (3), sammenholdt med artikel 8 i forordning nr. 1663/1995 (4), idet forhandlingerne og de bilaterale kontakter mellem sagsøgeren og Kommissionen ikke vedrørte Kommissionens konkrete vurdering med hensyn til udelukkelse af udgifter, medens de udgifter, som er blevet udelukket, ligger mere end 24 måneder forud for datoen for Kommissionens skriftlige meddelelse. Ifølge sagsøgeren begynder denne periode meget senere end Kommissionen antager.
 For så vidt angår området for offentlig oplagring har sagsøgeren anført, at Kommissionens korrektioner er i strid med retningslinjerne i Kommissionens dokument VI/5330/97 af 23. december 1997, idet korrektionerne er baseret på en urigtig fortolkning og anvendelse af bestemmelserne i forordning nr. 1258/1999, 296/1996 (5) og 2040/2000 (6) og blev foretaget på grundlag af en ukorrekt vurdering af de faktiske omstændigheder. Sagsøgeren har desuden anført, at der foreligger en begrundelsesmangel, at Kommissionen har overskredet sine skønsbeføjelser, og at der er sket tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.
 For så vidt angår området for dyrkning af kartofler og vin, har sagsøgeren bestridt Kommissionens vurdering af de faktiske omstændigheder, idet sagsøgeren har gjort gældende, at der foreligger manglende og selvmodsigende begrundelse samt tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. Sagsøgeren har desuden anført, at den pålagte korrektion skal begrænses til 2 %, og at korrektionen under alle omstændigheder ikke skal omfatte amtet Dodekaneserne, hvor der findes en matrikel, og navnlig fordi det ikke kan antages, at der i dette amt var problemer med kontrollerne på stedet.
 På området for frugt og grøntsager har sagsøgeren anført, at Kommissionen fejlagtigt ikke anså den ikke-rettidige betaling for berettiget i et tilfælde, hvor de græske myndigheder undersøgte den pågældende betalings overensstemmelse med national ret og fællesskabsret. Sagsøgeren har desuden gjort det samme gældende som på området for oplagring.
 For så vidt angår området for tobak har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket urigtig fortolkning og anvendelse af fællesskabsbestemmelserne, at der foreligger en faktisk vildfarelse, manglende begrundelse og tilsidesættelse af retningslinjerne i dokument VI/5330/97 og AGRI/17933/2000 med hensyn til kravet om gennemførelse af krydsrevision med data fra et fuldt fungerende integreret system for forvaltning og kontrol, der er fastlagt ved forordning 2848/98 (7), gennemførelse af kontrol på stedet, betalinger med check samt supplerende kontrol og andre kontrolforanstaltninger.
 Endelig har sagsøgeren i forbindelse med korrektionen på området for dyrepræmier (fåre- og gedekød) bestridt den vurdering af de faktiske omstændigheder, som Kommissionen har foretaget, og anført, at begrundelserne er ukorrekte. Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at pålæggelsen af en fast korrektion på 10 % er ulovlig, udgør en urigtig fortolkning og anvendelse af retningslinjerne i dokument AGRI/61495/2002 og er uforholdsmæssig i forhold til manglernes grovhed.
 (1) EFT L 199 af 29.7.2005, s. 84.
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21.4.1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT 1970 I, s. 196).
 (3) Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17.5.1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103).
 (4) Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95 af 7.7.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70, for så vidt angår proceduren for regnskabsafslutning for EUGFL, Garantisektionen (EFT L 158 af 8.7.1995, s. 6).
 (5) Kommissionens forordning (EF) nr. 296/96 af 16.2.1996 om de oplysninger, som medlemsstaterne skal fremsende, og om månedlig bogføring af de udgifter, der finansieres gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (EUGFL), og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2776/88 (EFT L 39 af 17.2.1996, s. 5).
 (6) Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000 af 26.9.2000 om budgetdisciplin (EFT L 244 af 29.9.2000, s. 27).
 (7) Kommissionens forordning (EF) nr. 2848/98 af 22.12.1998 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 for så vidt angår præmieordningen, produktionskvoterne og den særstøtte, der ydes til producentsammenslutningerne, i tobakssektoren (EFT L 358 af 31.12.1998, s. 17).


text:
19.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 343/25
 Appel iværksat den 9. juli 2016 af LL til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 19. april 2016 i sag T-615/15, LL mod Europa-Parlamentet
 (Sag C-326/16 P)
 (2016/C 343/38)
 Processprog: litauisk
 Parter
 Appellant: LL (ved advokatas J. Petrulionis)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Ophævelse af kendelse afsagt af Den Europæiske Unions Ret (Syvende Afdeling) den 19. april 2016 i sag T-615/15, hvorved Retten afviste sagsøgerens søgsmål med påstand om annullation for det første af Europa-Parlamentets generalsekretærs afgørelse D(2014) 15503 af 17. april 2014, hvorved den godtgørelse til parlamentarisk assistance, som han uretmæssigt havde fået udbetalt, blev krævet tilbagebetalt, og for det andet af debetnota nr. 2014-575 af 5. maj 2014.
 —
 Sagen hjemvises til fornyet behandling.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har til støtte for appellen fremsat fem anbringender.
 1.
 Da Den Europæiske Unions Ret afsagde kendelsen, foretog den ikke en grundig, korrekt, omfattende og objektiv undersøgelse og vurdering af hele det skriftlige bevismateriale, der blev fremlagt sammen med stævningen, og som var relevant i forhold til på passende og korrekt vis at fastsætte tidsfristen for at anlægge søgsmål, og der blev derfor i kendelsen draget konklusioner, som var i strid med sagsakterne og de i appellen angivne retsregler, bl.a. at »søgsmål[et] blev anlagt mere end 17 måneder efter denne sidstnævnte dato«, »[...] ansøgeren har ikke påvist eller blot henvist til forekomsten af [...] omstændigheder, der kunne give mulighed for en undtagelse fra den omhandlede tidsfrist på grundlag af artikel 45, stk. 2, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol [...]«, og »[...] søgsmålet må afvises som åbenbart uantageligt til realitetsbehandling, da det blev anlagt for sent [...]«.
 2.
 Retten foretog ikke i kendelsen en korrekt anvendelse af artikel 263 i Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og den overtrådte også artikel 72 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer og foretog en ukorrekt bedømmelse af mulighederne for at anvende artikel 45 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol:
 —
 Eftersom appellanten, som et tidligere medlem af Europa-Parlamentet, ikke var enig i Europa-Parlamentets generalsekretærs afgørelse (og den på grundlag heraf vedtagne debetnota) og fandt, at den var ugrundet, udøvede han sin rettighed og opfyldte de krav, der er fastsat i artikel 72 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer, ved at indgive en klage over afgørelsen først til Europa-Parlamentets kvæstorer og derefter til dettes præsidium og formand.
 —
 Appellantens ret til at anlægge søgsmål ved Retten med påstand om annullation af Europa-Parlamentets generalsekretærs afgørelse og den på grundlag heraf vedtagne debetnota indtrådte først senere, da han den 10. september 2015 modtog en email fra en repræsentant for Europa-Parlamentet og med denne, blandt andre dokumenter, endelig skrivelse nr. 311354 af 26. juni 2015 fra Europa-Parlamentets formand i henhold til artikel 72, stk. 3, i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer.
 —
 Det var præcist på den dag, hvor endelig skrivelse nr. 311354 af 26. juni 2015 fra Europa-Parlamentets formand i henhold til artikel 72, stk. 3, i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer blev modtaget, dvs. den 10. september 2015, at tomånedersfristen i medfør af artikel 263, stk. 6, TEUF begyndte at løbe, inden for hvilken appellanten kunne anlægge søgsmål ved Retten med påstand om annullation af Europa-Parlamentets generalsekretærs afgørelse og den på grundlag heraf vedtagne debetnota.
 —
 På denne baggrund og i henhold til artikel 263, stk. 6, TEUF udløb fristen for at anlægge søgsmål ved Retten den 10. december 2015. Stævningen blev modtaget på Rettens Justitskontor den 4. november 2015. Dette betyder, at den i artikel 263, stk. 6, TEUF fastsatte tomånedersfrist for at anlægge søgsmål ikke var overskredet, og at et sådant søgsmål ikke blev anlagt »for sent«.
 —
 Retten foretog overhovedet ikke nogen vurdering i kendelsen af de dokumenter og omstændigheder, der blev henvist til, eller af bestemmelserne i artikel 72 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer, hvilke bestemmelser appellanten overholdt, og på grundlag af hvilke han under en administrativ procedure indgav en klage over Europa-Parlamentets generalsekretærs afgørelse og debetnotaen.
 —
 Retten tilsidesatte ved kendelsen ikke blot appellantens rettigheder og interesser, men foretog også en ukorrekt anvendelse af artikel 263 TEUF og tilsidesatte i tillæg artikel 72 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer.
 —
 Ydermere fastslog Retten i kendelsen ukorrekt og uden grundlag, at der ikke var nogen mulighed for at anvende artikel 45 i statutten for Domstolen. Gennemførelsen af proceduren for administrativ behandling af tvisten, appellantens aktive, omhyggelige, opmærksomme og samvittighedsfulde handlemåde, det tidspunkt, hvor dokumenter blev modtaget, og andre omstændigheder bekræfter, at selv hvis det i den foreliggende sag lægges til grund, at søgsmålsfristen var overskredet, ville fristen skulle forlænges, eftersom den var overskredet af vigtige, objektive og berettigede grunde, nemlig overholdelse af den procedure, der er fastsat i artikel 72 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer (artikel 45, stk. 1, i statutten for Domstolen). Appellanten kunne ikke vide, at overholdelse af den obligatoriske procedure, der er fastsat i artikel 72 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer, kunne betyde, at han ville miste sin ret til at anlægge søgsmål ved Retten (artikel 45, stk. 2, i statutten for Domstolen). Det skal bemærkes, at appellanten i stævningen også senere rejste spørgsmålet om, hvorvidt de afgørelser fra Europa-Parlamentets kvæstorer og præsidium, der var vedtaget i henhold til artikel 72 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer, var velbegrundede og lovlige.
 3.
 Retten foretog i kendelsen en ukorrekt anvendelse af artikel 126 i Rettens procesreglement og traf på det grundlag med kendelsen den afgørelse ikke at tage yderligere skridt i sagen og at afvise søgsmålet.
 —
 Retten støttede i kendelsen anvendelsen af artikel 126 i sit procesreglement på den ene omstændighed og begrundelse, at søgsmålet var anlagt for sent, dvs. efter at den i artikel 263, stk. 6, TEUF fastsatte frist var udløbet.
 —
 Det blev i stævningen godtgjort, at den i artikel 263, stk. 6, TEUF fastsatte søgsmålsfrist ikke var udløbet, og Retten afviste derfor med kendelsen ukorrekt og ulovligt søgsmålet på grundlag af artikel 126 i sit procesreglement.
 —
 I den foreliggende sag er grundlaget og betingelserne for at anvende artikel 126 i Rettens procesreglement ikke til stede. Stævningen blev indgivet før den i artikel 263, stk. 6, TEUF fastsatte frist var udløbet, og det kan derfor ikke anses for åbenbart, at søgsmålet ikke kunne antages til realitetsbehandling. Retten tilsidesatte i den foreliggende sag artikel 126 i sit procesreglement ved at anvende denne bestemmelse ukorrekt og ulovligt.
 4.
 Rettens kendelse tilsidesatte appellantens adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, som er fastsat i artikel 47, stk. 1 og 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet Retten med kendelsen ulovligt og ukorrekt afviste søgsmålet på grundlag af artikel 126 i sit procesreglement som åbenbart uantageligt til realitetsbehandling med den begrundelse, at det angiveligt blev anlagt for sent, og ikke realitetsbehandlede stævningen samt de deri fremsatte argumenter og påstande.
 5.
 Retten traf med kendelsen med urette den afgørelse, at appellanten skulle bære sine egne omkostninger i forbindelse med sagen for Retten (artikel 133 og artikel 134, stk. 1, i Rettens procesreglement):
 Retten afviste med kendelsen ukorrekt søgsmålet på grundlag af artikel 126 i sit procesreglement, og den traf derfor også ukorrekt den afgørelse, at appellanten skulle bære sine egne omkostninger i forbindelse med sagen for Retten. Efter ophævelse af Rettens kendelse og hjemvisning af sagen til Retten til fornyet behandling må der på ny tages stilling til spørgsmålet om fordelingen af sagsomkostningerne ved Rettens endelige afgørelse, og, såfremt appellanten får medhold i søgsmålet, bør sagsøgte, Europa-Parlamentet, tilpligtes at betale appellanten alle de af ham afholdte omkostninger (artikel 133 og artikel 134, stk. 1, i Rettens procesreglement).


text:
20.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/4
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 30. juni 2005
 i sag C-28/04, Tod's SpA, Tod's France SARL mod Heyraud SA (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af tribunal de grande instance de Paris) (1)
 (Ligebehandling - princip om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet - ophavsret og beslægtede rettigheder)
 (2005/C 205/07)
 Processprog: fransk
 I sag C-28/04, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af tribunal de grande instance de Paris (Frankrig), ved afgørelse af 5. december 2003, indgået til Domstolen den 28. januar 2004, i sagen: Tod's SpA, Tod's France SARL mod Heyraud SA, procesdeltager: Technisynthèse, har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans (refererende dommer), og dommerne R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen, P. Kūris og G. Arestis; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 30. juni 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Artikel 12 EF, som fastlægger det almindelige princip om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at en ophavsmands ret til ophavsretlig beskyttelse i en medlemsstat, således som den ydes i henhold til denne stats lovgivning, afgøres efter en sondring på grundlag af værkets hjemland.
 (1) EUT C 71 af 20.3.2004.


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/16
 Rettens dom af 13. juni 2012 — Insula mod Kommissionen
 (Sag T-246/09) (1)
 (Voldgiftsbestemmelse - kontrakter om finansiering af forsknings- og udviklingsprojekter - kontrakterne MEDIS og Dias.Net - manglende bilag og en del af de anmeldte udgifters manglende overensstemmelse med kontraktvilkårene - indeholdelse af et beløb til en anden medkontrahent - tilbagebetaling af de udbetalte beløb - delvis afvisning af søgsmålet - modkrav fremsat af Kommissionen - delvist ufornødent at træffe afgørelse vedrørende modpåstanden)
 2012/C 217/33
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Paris, Frankrig) (ved advokaterne P. Marsal og J.-D. Simonet)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved A.-M. Rouchaud-Joët og F. Mirza, derefter ved A.-M. Rochaud-Joët og D. Calciu, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne L. Defalque og S. Woog)
 Sagens genstand
 Påstand om dels at det fastslås, at Kommissionens fordring på 189 241,64 EUR er ugrundet, dels at Kommissionen tilpligtes at udstede en kreditnota på dette beløb, og endelig, at Kommissionen tilpligtes at betale en erstatning principalt på 212 597 EUR, subsidiært på 230 025 EUR.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes i det søgsmål, der er anlagt af Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula).
 2)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende Kommissionens modkrav, for så vidt som der herved er nedlagt påstand om, at Insula tilpligtes at betale det skyldige beløb i form af hovedstol og renter i henhold til kontrakten Dias.Net.
 3)
 Insula betaler Kommissionen hovedstolen på 157 983,11 EUR med tillæg af morarenter på 2,75 % p.a. at regne fra den 16. maj 2009 og indtil fuldstændig betaling af nævnte hovedstol.
 4)
 Insula bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
 (1) EUT C 193 af 15.8.2009.


text:
27.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 380/14
 Sag anlagt den 23. juni 2014 — Ertico — Its Europe mod Kommissionen
 (Sag T-499/14)
 2014/C 380/19
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — Its Europe) (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne M. Wellinger og K. T'Syen)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens valideringspanels afgørelse af 15. april 2014, som fandt, at sagsøgeren ikke kan karakteriseres som en mikrovirksomhed, lille eller mellemstor virksomhed som omhandlet i Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (EUT L 124, s. 36), annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at valideringspanelets konklusion om, at sagsøgeren ikke kan karakteriseres som en mikrovirksomhed, lille eller mellemstor virksomhed, er baseret på en åbenbart urigtig fortolkning af artikel 3, stk. 4, i bilaget til Kommissionens henstilling 2003/361/EF.
 2.
 Andet anbringende om, at valideringspanelet tilsidesatte de grundlæggende EU-retlige principper om (i) god forvaltningsskik, (ii) retssikkerhed og (iii) beskyttelse af sagsøgerens berettigede forventninger ved at konkludere, at sagsøgeren ikke kunne karakteriseres som en mikrovirksomhed, lille eller mellemstor virksomhed, og ved at holde muligheden for, at Kommissionen kan tilbagesøge de FP7-tilskud, som sagsøgeren tidligere er blevet tildelt, åben.
 3.
 Tredje anbringende om, at valideringspanelet tilsidesatte sagsøgerens ret til forsvar og tilsidesatte princippet om god forvaltningsskik, idet det undlod at give sagsøgeren mulighed for at gøre sine synspunkter gældende.
 4.
 Fjerde anbringende om, at valideringspanelet tilsidesatte sin forpligtelse til at begrunde sin afgørelse behørigt.


text:
Nr. C 87/8 \ DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 4 . 95
 kontrolforanstaltninger med henblik på at sikre overholdel Slettelse af sag C- 146/94 (*)
 sen af de gældende regler, men også til at anlægge straffesag ( 95/C 87/16
 eller træffe administrative foranstaltninger mod de perso
 ner, der var ansvarlige for overtrædelsen af reglerne . De
 franske myndigheder har på intet tidspunkt hævdet, at Ved kendelse af 8 . februar 1995 har formanden for Femte
 Frankrig har opfyldt sine forpligtelser på området. Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol beslut
 tet, at sag C-146/94, Kommissionen for De Europæiske
 i 1 ) Om fastsættelse af visse foranstaltninger til kontrol af fiskeri Fællesskaber mod Den Hellenske Republik, skal slettes af
 ( EFT nr. L 207 af 29 . 7. 1987, s. 1 ). registeret.
 (2 ) EFT nr. L 378 af 31 . 12 . 1990, s . 1 .
 ( 3 ) EFT nr. L 367 af 31 . 12 . 1991 , s . 1 .
 (M EFT nr. C 202 af 23 . 7. 1994 .
 Slettelse af sag C-l 15/94 ( )
 ( 95/C 87/15 )
 Slettelse af sag C-203/94 H
 Ved kendelse af 1 . februar 1995 har præsidenten for De ( 95/C 87/17)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 115/94, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved kendelse af 3 . februar 1995 har præsidenten for De
 mod Den Hellenske Republik, skal slettes af registeret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 203/94, Den Franske Republik mod Kommissionen for De
 (M EFT nr . C 161 af 11 . 6 . 1994 . Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (M EFT nr. C 254 af 10 . 9 . 1994 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Appeldoorn (Nederlandene ), Combinatie van Aannemers in
 den 21 . februar 1995 het Noorden, Leeuwarden ( Nederlandene), Vereniging
 Centrale Prijsregeling Kabelwerken, Leeuwarden (Neder
 i sag T-29/92, Vereniging van Samenverkende Prijsrege landene), Delftse Aannemers Vereniging, Rotterdam (Ne
 lende Organisaties in de Bouwnijverheid m.fl. mod Kom derlandene ), Economisch Nationaal Verbond van Aanne
 missionen for De Europæiske Fællesskaber i 1 ) mers van Sloopwerken, Utrecht, Aannemersvereniging
 (Konkurrence — en retsakts nullitet — vedtagelser af » Gouda en Omstreken «, Rotterdam, Gelderse Aannemers
 sammenslutninger af virksomheder — kompliceret regelsæt Vereniging inzake Aanbestedingen, Arnhem (Nederlan
 — tilsidesættelse — påvirkning af samhandelen mellem dene ), Grooise Aannemers Vereniging, Huizen (Nederlan
 medlemsstaterne — fritagelse — bøder) dene ), s'Gravenhaagse Aannemers Vereniging, Haag, Leidse
 ( 95/C 87/18 ) Aannemersvereniging, Leiden (Nederlandene ), Vereniging
 Markeer Aannemers Combinatie, Tilburg (Nederlandene ),
 Nederlandse Aannemers- en Patroonsbond voor de Bouw
 (Processprog: nederlandsk) bedrijven, Dordrecht (Nederlandene), Noordhollandse
 Aannemers Vereniging voor Waterbouwkundige Werken,
 I sag T-29/92, Vereniging van Samenverkende Prijsrege Amsterdam, Oostnederlandse-Vereniging-Aanbestedings
 lende Organisaties in de Bouwnijverheid, Amersfoort (Ne Regeling, Delden (Nederlandene ), Provinciale Vereniging
 derlandene ), Amsterdamse Aannemers Vereniging, Amster van Bouwbedrijven in Groningen en Drenthe, Groningen
 dam, Algemene Aannemersvereniging voor Waterbouw (Nederlandene ), Rotterdamse Aannemersvereniging, Rot
 kundige Werken, Utrecht (Nederlandene ), Aannemersvere terdam, Aannemersvereniging » de Rijnstreek «, Rotterdam,
 niging von Boorondernemers en Buizenleggers, Soest (Ne Stichting Aanbestedingsregeling van de Samenwerkende
 derlandene), Aannemersvereniging Velsen, Beverwijk en Bouwbedrijven in Friesland, Leeuwarden, Samenwerkende
 Ostreken, Velsen (Nederlandene), Aannemers Vereniging Prijsregelende Vereniging Nijmegen en Omstreken, Nijme
 Haarlem-Bollenstreek, Heemstede (Nederlandene ), Aanne gen (Nederlandene ), Samenwerkende Patroons Verenigin
 mersvereniging Veluwe en Zuidelijke IJsselmeerpolders, gen in de Bouwbedrijven Noord-Holland-Noord, Alkmaar
 ---pagebreak--- 8 . 4 . 95 DA 1 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 87/9
 (Nederlandene ), Utrechtse Aannemers Vereniging, Utrecht sukkerpriser, der er fastsat i forordningen (2 ), dels i medfør
 (Nederlandene ), Vereniging Wegenbouw Aannemers Com af traktatens artikel 178 og artikel 215 , stk. 2, er nedlagt
 binatie Nederland, Zeist (Nederlandene ), Zuid Nederlandse påstand om erstatning, har Retten (Første Afdeling), sam
 Aannemers Vereniging, Heeze (Nederlandene ), ved advokat mensat af afdelingsformanden, R. Schintgen, og dommerne
 Louis H. van Lennep, og Erik H. Pijnacker Hordijk, R. Gracía-Valdecasas, H. Kirschner, B. Vesterdorf og C. W.
 Amsterdam, og med valgt adresse i Luxembourg hos Bellamy; justitssekretær: H. Jung, den 21 . februar 1995
 advokat Luc Frieden, 6, avenue Guillaume, mod Kommis afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede:
 Berend J. Drijber og Paul Glazener), hvori der er nedlagt
 påstand om, at det fastslås, at Kommissionens beslutning 1 . Sagen afvises, for så vidt angår sagsøgerens påstand om
 92/204/EØF af 5 . februar 1992 om en procedure i henhold annullation af Rådets forordning (EØF) nr. 3814/92 af
 til EØF-traktatens artikel 85 (IV/31 . 572 og IV/32.571 — 28. december 1992 om ændring af forordning (EØF)
 Bygge- og anlægsbranchen i Nederlandene ) (2 ), har Retten nr. 1785/81 og om anvendelse i Spanien af de sukker
 (Første Afdeling) sammensat af afdelingsformand, R. priser, der er fastsat i forordningen.
 Schintgen, og dommerne H. Kirschner, B. Vesterdorf, K.
 Lenaerts og C. W. Bellamy; justitssekretær: H. Jung, den
 21 . februar 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder 2 . Sagsøgte frifindes, for så vidt angår sagsøgernes påstand
 således : om erstatning.
 3 . Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler in
 1 . Sagsøgte frifindes. solidum Rådets omkostninger.
 2 . Sagsøgerne betaler omkostningerne in solidum, herun 4 . Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 der omkostningerne vedrørende begæringen om forelø
 bige forholdsregler.
 (!) EFT nr. C 135 af 14 . 5 . 1993 .
 (2 ) EFT nr. L 387 af 31 . 12 . 1992, s. 7.
 (!) EFT nr. C 142 af 4 . 6 . 1992 .
 (2 ) EFT nr. L 92 af 7. 4 . 1992 , s . 1 .
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 7. marts 1995
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS i de forenede sager T-432/93 , T-433/93 og T-434/93 ,
 den 21 . februar 1995 Socurte — Sociedad de Curtumes a Sul do Tejo, Ld.a m.fl.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (*)
 i sag T-472/93 , Campo Ebro Industrial, SA m.fl. mod Rådet
 for Den Europæiske Union ( l ) (Den Europæiske Socialfond — beslutning om at nedsætte
 et støttebeløb — annullationssøgsmål — ugyldighed —
 (Annullationssøgsmål — forordning — tilpasning af suk formaliteten — tilsidesættelse af væsentlige formforskrif
 kerprisen i Spanien til den fællespris — ingen kompensation ter)
 til isoglukoseproducenterne — formaliteten — erstatnings
 søgsmål — generel retsakt der bygger på et økonomisk ( 95/C 87/20 )
 politisk valg)
 ( 95/C 87/19 ) (Processprog: portugisisk)
 (Processprog: engelsk) I de forenede sager T-432/93 , T-433/93 og T-434/93 ,
 Socurte — Sociedad de Curtumes a Sul do Tejo, Ld.a, Quavi
 — Revestimentos de Cortiça, Ld.a, og Stec — Sociedade
 I sag T-472/93, Campo Ebro Industriai, SA, Levantina Transformadora de Carnes, Ld.a, Pau Queimado (Portugal),
 Agricola Industriai, SA, Cerestar Iberica, SA, ved advokat ved advokaterne Carlos Botelho Moniz og Antonio Magal
 Paul Glazener, Rotterdam, og med valgt adresse i Luxem hães, Cardoso, Lissabon, og med valgt adresse i Luxem
 bourg hos advokat Marc Loesch, 11 , rue Goethe, mod bourg hos advokat Guy Harles, 8-10, rue Mathias Hårdt,
 Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmægtigede: Arthur mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (be
 Brautigam og Guus Houttuin), støttet af Kommissionen for fuldmægtigede : Nicholas Khan og Francisco de Sousa
 De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget: X. Lewis ), Fialho ), angående en påstand om, at det fastslås, at der før
 hvori der dels i medfør af traktatens artikel 173 er nedlagt den 10. juli 1991 ikke i retligt henseende forelå en beslutning
 påstand om annullation af Rådets forordning (EØF ) fra Kommissionen om at nedsætte tilskuddet fra Den
 nr. 3814/92 af 28 . december 1992 om ændring af forord Europæiske Socialfond til projekt nr. 860012/P1 for så vidt
 ning (EØF) nr. 1785/81 og om anvendelse i Spanien af de angik visse erhvervsuddannelsesforanstaltninger, som sag


text:
28.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 160/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 3. marts 2011 — M.J. Bakker mod Staatssecretaris van Financiën
 (Sag C-106/11)
 2011/C 160/10
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: M.J. Bakker
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Finder henvisningsreglerne i afsnit II i forordning (EØF) nr. 1408/71 (1) anvendelse med den følge, at det er nederlandsk ret, der udpeges, og at der derfor kan pålignes bidrag på grundlag af de nederlandske sociale sikringsordninger i et tilfælde som det foreliggende, hvor en i Spanien bosat arbejdstager med nederlandsk statsborgerskab arbejder som sømand for en i Nederlandene hjemmehørende arbejdsgiver og udfører dette arbejde på opmudringsfartøjer, der sejler uden for Fællesskabets område under nederlandsk flag, hvorimod han bedømt alene efter nederlandsk lovgivning ikke er tilsluttet den nederlandske sociale sikringsordning, fordi han ikke bor i Nederlandene?
 2)
 I hvilket omfang er det herved af betydning, at der ved administreringen af de nederlandske forsikringsordninger for arbejdstagere følges en praksis, hvorefter de udførende organer under henvisning til fællesskabsretten betragter søfolk som forsikrede i et tilfælde som det foreliggende?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 I, s. 366).


text:
18.11.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/34
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 6. september 2006 — DEF-TEC Defense Technology mod KHIM — Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)
 (Sag T-6/05) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om figurmærket FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94 - varemærkeindehaverens samtykke)
 (2006/C 281/58)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: DEF-TEC Defense Technology GmbH (Frankfurt (am Main) Tyskland) (ved avocat H. Daniel)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved: D. Botis, som befuldmægtiget)
 Anden part i appelsagen og intervenient for Retten: Defense Technology Corporation of America (Jacksonville, Florida, USA) (ved avocats G. Würtenberger og R. Kunze)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 8. november 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 493/2002-2) vedrørende en indsigelsessag mellem DEF-TEC Defense Technology GmbH og Defense Technology Corporation of America
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen, der blev truffet den 8. november 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 493/2002-2), annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgerens omkostninger, bortset fra omkostningerne i forbindelse med interventionen.
 3)
 Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger i forbindelse med interventionen.
 4)
 Intervenienten bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 82 af 2.4.2005.


text:
12.8.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/22
 Sag anlagt den 5. april 2006 — INET HELLAS — ILEKTRONIKI YPIRESIA PLIROFORION EPE. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-107/06)
 (2006/C 190/40)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: INET HELLAS — ILEKTRONIKI YPIRESIA PLIROFORION EPE (Athen, Grækenland) (ved advokat B. Chatzopoulos)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens retsakt med registernummeret INFSO/A3/VS D(2006) 703641/31/1/2006 kendes ugyldig
 —
 Sagsøgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede retsakt er retsstridig, fordi det fejlagtigt antages, at registreringen af betegnelsen co.eu. på Internettet er forbudt i henhold til fællesskabsretten. I virkeligheden indeholder fællesskabsretten intet forbud mod registrering af benævnelse co.eu. Forordning 40/94 pålægger tværtimod en sådan registrering.


text:
10.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 175/56
 Sag anlagt den 24. marts 2014 — ZZ mod Parlamentet
 (Sag F-26/14)
 2014/C 175/80
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne L. Levi, C. Bernard-Glanz og A. Tymen)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om afslag på den ansøgning om bistand, som sagsøgeren har indgivet vedrørende psykisk chikane.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den stiltiende afgørelse om afslag på sagsøgerens ansøgning om bistand af 13. februar 2013.
 —
 Annullation af afgørelsen af 18. december 2013om afslag på sagsøgerens klage af 26. august 2013.
 —
 Sagsøgerens tildeles en erstatning som kompensation for hans tab på EUR 7 500 for det økonomiske tab og på EUR 50 000 for det ikke-økonomiske tab.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
15.10.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 257/14
 Sag anlagt den 26. juli 2005 — Shanghai Excell M&E Enterprise og Shanghai Adeptech Precision/Rådet
 (Sag T-299/05)
 (2005/C 257/27)
 Processprog: engelsk
 Parter:
 Sagsøger(e): Shanghai Excell M&E Enterprise og Co Ltd Shanghai Adeptech Precision Company Limited (Shanghai, Kina) [ved: solicitor R. MacLean]
 Sagsøgt(e): Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgernes påstande:
 —
 annullation af Rådets forordning (EF) nr. 692/2005 (1) af 28. april 2005 for så vidt som den finder anvendelse på sagsøgerne, og
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Den anfægtede forordning indfører en antidumpingtold på sagsøgernes eksport af elektroniske vægte til brug i detailhandelen, som også blev opkrævet med tilbagevirkende kraft for import af disse produkter, der har været genstand for registrering i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1408/2004 (2). Samtidig blev toldmyndighederne i EU ligeledes pålagt at ophøre med at registrere importen af varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, der er fremstillet af sagsøgerne.
 Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af denne forordning. Til støtte for deres påstand har de gjort gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 2, stk. 7, litra c), andet led, i Rådets forordning (EF) nr. 384/1996, idet Kommissionen traf afgørelse om spørgsmålet om markedsøkonomiske vilkår for så vidt angår sagsøgerne efter udløbet af den frist på tre måneder, der er fastsat i denne artikel. Sagsøgerne har videre gjort gældende, at der er lagt åbenbare urigtige skøn til grund for afgørelsen af, om sagsøgerne driver virksomhed under markedsøkonomiske vilkår. Sagsøgerne anser disse påståede fejl for en tilsidesættelse af artikel 2, punkt A, stk. 7, litra c), første led, i forordning (EF) nr. 384/1996.
 Den anfægtede forordning blev vedtaget efter en »undersøgelse af nye eksportører« (»newcomer investigation«) med hensyn til sagsøgerne. Sagsøgerne har gjort gældende, at fællesskabsinstitutionerne i forbindelse med denne undersøgelse ikke lagde samme metode til grund som den, de havde benyttet i den oprindelige undersøgelse, der resulterede i indførslen af den pågældende told, og at artikel 11, stk. 9, i forordning (EF) nr. 384/1996 således også blev tilsidesat.
 Sagsøgerne har videre gjort gældende, at fællesskabsinstitutionerne undlod at anvende de korrekte standarder ved vurderingen af kriterierne om normalværdi, eksportpris og fortjenstmargen, og at artikel 2, punkt A, stk. 7, litra a), og artikel 2, punkt C, stk. 10, i forordning (EF) nr. 384/1996 således blev tilsidesat.
 Endelig har sagsøgerne gjort gældende, at den anfægtede forordning ikke identificerer dem korrekt, idet der i forordningen er angivet forkerte adresser for dem begge. Sagsøgerne mener, at dette er en materiel faktisk fejl.
 (1) EUT L 112, s. 42.
 (2) EUT L 256, s. 8.


text:
12.8.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/30
 Sag anlagt den 30. juni 2006 — Sviluppo Italia Basilicata mod Kommissionen
 (Sag T-176/06)
 (2006/C 190/55)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Sviluppo Italia Basilicata SpA (Potenza, Italien) (ved avvocato Francesco Sciaudone)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning C (2006) 1706 af 20. april 2006 annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved den beslutning, der er anfægtet i den foreliggende sag, gennemførtes en væsentlig økonomisk nedsættelse af interventionen fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) med 5 600 000 EUR, som var blevet bevilget med Globaltilskud BIC Basilicata til gennemførelse af foranstaltninger til fremme af små og mellemstore virksomheder, som virker i regionen Basilicata, som led i en fællesskabsstøtte til regionerne »Mål 1« i Italien. Særligt blev det i globaltilskuddets »Mål 2« bestemt, at der skulle oprettes en fond med risikokapital med henblik på økonomisk intervention i form af erhvervelse af andele i selskabskapital i form af ansvarlig lånekapital og konvertible obligationslån i virksomheder, som er hjemmehørende i Basilicata, eller som påtænker at etablere sig i denne region.
 Det sagsøgende selskab gør følgende gældende til støtte for sine anbringender:
 —
 Den anfægtede beslutning er fuldstændigt uden retligt og faktisk grundlag for så vidt som Kommissionen faktisk fastholder, at der i den foreliggende sag ikke har været et reelt positivt fald i Fondens interventioner, idet mindre end 3 % af Fondens tildeling blev brugt til overtagelse af andele i selskaberne (betingelse om nyttighed). Sagsøgeren gør i den forbindelse gældende, at denne betingelse hverken er forudsat i reglerne for den konkrete sag, som er indeholdt i beslutningen om bidragstildeling, eller i de generelle regler for strukturfondene. Som følge heraf kunne Kommissionen ikke lovligt antage, at der forelå en ulovlighed i henhold til artikel 24 i forordning nr. 4253/88 ved at henvise til betingelsen om nyttighed.
 —
 Der er sket en tilsidesættelse af beslutning 97/322/EF, idet faktablad nr. 19, afsnit C, ikke er taget i betragtning og fortolket forkert. Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen i den anfægtede beslutning har undladt på den ene side at tage hensyn til sondringen mellem begreberne »forpligtelse« og »omkostninger« og på den anden side at tage hensyn til forskrifterne i faktabladet om Fondens varighed samt bestemmelserne i selve projektet om globaltilskuddet, som var en integreret del af selve beslutningen om godkendelse af interventionen, og som fastsatte denne konkrete interventions varighed til ti år.
 —
 Fremgangsmåderne, som er fastsat for at fastslå en ulovlighed i aftalen, i artikel 25 i forordning nr. 4253/88 og i artikel 26 i forordning nr. 2082/93, er ikke overholdt.
 Endelig gør sagsøgeren ligeledes gældende, at der er sket en tilsidesættelse af princippet om den berettigede forventning samt retssikkerheds- og proportionalitetsprincippet og princippet om forpligtelsen til begrundelse.


text:
8.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 164/6
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 18. april 2013 — Colloseum Holding AG mod Levi Strauss & Co. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)
 (Sag C-12/12) (1)
 (Varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 15, stk. 1 - begrebet »reel brug« - varemærke, der kun bruges som bestanddel af et sammensat varemærke eller sammen med et andet varemærke)
 2013/C 164/10
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Colloseum Holding AG
 Sagsøgt: Levi Strauss & Co.
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 15, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1) — begrebet »brug af varemærket« — anerkendelse af, at der foreligger brug af et varemærke, som udgør en del af et sammensat varemærke, i tilfælde af at der foreligger brug af dette sammensatte varemærke — anerkendelse af at der foreligger brug af et varemærke i tilfælde af, at dette udelukkende anvendes sammen med et andet varemærke, idet de to varemærker blev registeret både individuelt og sammen som sammensat varemærke
 Konklusion
 Betingelsen om reel brug af et varemærke som omhandlet i artikel 15, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker kan være opfyldt, når et registreret varemærke — der har opnået fornødent særpræg som følge af brugen af et andet sammensat mærke, som det udgør en af bestanddelene af — kun bruges ved hjælp af dette andet sammensatte varemærke, eller når det kun bruges sammen med et andet varemærke, og disse to varemærker desuden sammen er registreret som varemærke.
 (1) EUT C 89 af 24.3.2012.


text:
14.5.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 115/21
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 10. januar 2005
 i sag T-209/04, Kongeriget Spanien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Fiskeripolitik - regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet - ansøgning om tilladelse til oprettelse af blandede selskaber - Kommissionens manglende stillingtagen - passivitetssøgsmål - åbenbart, at sagen er ugrundet)
 (2005/C 115/41)
 Processprog: spansk
 I sag T-209/04, Kongeriget Spanien ved abogado del Estado N. Díaz Abad, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: T. van Rijn og S. Pardo Quintillán), angående et passivitetssøgsmål med påstand om, at det fastslås, at Kommissionen uretmæssigt har undladt at tage stilling til de tilladelser, som de spanske myndigheder har anmodet om med henblik på oprettelse af blandede selskaber i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (EFT L 337, s. 10), som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2369/2002 af 20. december 2002 (EFT L 358, s. 49), har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne J. Azizi og E. Cremona; justitssekretær: H. Jung, den 10. januar 2005 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes for så vidt angår de ansøgninger, der vedrører skibene Balcagia og Enterprace.
 2)
 Det er i øvrigt ufornødent at træffe afgørelse i sagen
 3)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 201 af 7.8.2004.


text:
13.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/16
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 23. december 2009 — Jasna Detiček mod Maurizio Sgueglia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Višje sodišče v Mariboru — Republikken Slovenien)
 (Sag C-403/09 PPU) (1)
 (Retligt samarbejde i civile sager - ægteskabssager og sager vedrørende forældreansvar - forordning (EF) nr. 2201/2003 - foreløbige retsmidler vedrørende forældremyndighed - afgørelse, som er eksigibel i en medlemsstat - ulovlig fjernelse af barnet - anden medlemsstat - anden ret - tildeling af forældremyndigheden til den anden forælder - kompetence - præjudiciel forelæggelse efter hasteproceduren)
 2010/C 63/24
 Processprog: slovensk
 Den forelæggende ret
 Višje sodišče v Mariboru
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jasna Detiček
 Sagsøgt: Maurizio Sgueglia
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Višje sodišče v Mariboru — fortolkning af artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EFT L 338, s. 1) — foreløbige, herunder sikrende, retsmidler — kompetence for en domstol i medlemsstat A til at træffe en foreløbig afgørelse vedrørende en påstand om atter at få tilkendt forældremyndigheden over et barn, når den domstol der træffer afgørelse om sagens realitet — nemlig den domstol der har kompetence til at træffe afgørelse i skilsmissesagen — befinder sig i medlemsstat B
 Konklusion
 Artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 skal fortolkes således, at den under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, ikke tillader en ret i en medlemsstat at anvende et foreløbigt retsmiddel i en sag om forældreansvar, som tilsigter at tildele forældremyndigheden over et barn, som befinder sig på denne medlemsstats område, til en af dets forældre, når en ret i en anden medlemsstat, der i henhold til samme forordning har kompetence til at påkende sagens realitet vedrørende forældremyndigheden over barnet, allerede har truffet en afgørelse, hvorved forældremyndighed over dette barn midlertidigt tildeles den anden forælder, og denne afgørelse er blevet erklæret for eksigibel i den førstnævnte medlemsstat.
 (1) EUT C 312 af 19.12.2009.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/67
 Sag anlagt den 18. juni 2014 — EEB mod Kommissionen
 (Sag T-462/14)
 2014/C 315/112
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Det Europæiske Miljøkontor (EEB) (Bruxelles, Belgien) (ved advokat B. Kloostra)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens anfægtede afgørelse af 8. april 2014 annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 8. april 2014 (Ares(2014)11102834), hvorved denne afviste sagsøgerens anmodning om intern prøvelse af Kommissionens afgørelse 2013/687/EU af 26. november 2013 om en meddelelse fra Den Hellenske Republik vedrørende en national overgangsplan, jf. artikel 32 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører en urigtig anvendelse af artikel 10 sammenholdt med artikel 2, stk. 1, litra g), i forordning nr. 1367/2006 (1). Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen med vedtagelsen af den anfægtede retsakt handlede i strid med Århuskonventionens artikel 9, stk. 3, eftersom de bestemmelser, som Kommissionen har anvendt — artikel 10 sammenholdt med artikel 2, stk. 1, litra g), i forordning nr. 1367/2006 — er uforenelige med Århuskonventionens artikel 9, stk. 3. Den urigtige anvendelse af disse bestemmelser i forordning nr. 1367/2006 burde have foranlediget Kommissionen til at fastslå at anmodningen om intern prøvelse opfyldte betingelserne for behandling.
 2.
 Andet anbringende, der fremsættes subsidiært, vedrører det forhold, at Kommissionen med vedtagelsen af den anfægtede retsakt har tilsidesat sin forpligtelse til så vidt muligt at handle i overensstemmelse med konventionen. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen burde have fortolket artikel 10 i forordning nr. 1367/2006 og navnlig ordet »forvaltningsakt« i denne bestemmelse i overensstemmelse med Århuskonventionens artikel 9, stk. 3, og skulle have set bort fra definitionen af »forvaltningsakt« som fastsat i artikel 2, stk. 1, litra g), i forordning nr. 1367/2006, der ifølge sagsøgeren er for restriktiv.
 3.
 Tredje anbringende, der fremsættes mere subsidiært, vedrører det forhold, at Kommissionen med vedtagelsen af den anfægtede retsakt har handlet i strid med artikel 2, stk. 1, litra g), i forordning nr. 1367/2006 ved at fastslå, at Kommissionens afgørelse 2013/687/EU ikke vedrørte en enkeltperson.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6.9.2006 om anvendelse af Århus-konventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer (EUT 2006 L 264, s. 13).


text:
C 124/14 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.5.2003
 Instans (Anden Udvidede Afdeling), i de forenede sager T-377/ — ikke at fastslå, at de anfægtede retsakter fremkalder
 00 (1), T-379/00 (2), T-380/00 (2), T-260/01 (3) og T-272/ retsvirkninger alene af den grund, at de fratog
 01 (4), Philip Morris International, Inc., R.J. Reynolds Tobacco appellanten visse muligheder for retlig beskyttelse
 Holdings, Inc., RJR Acquisition Corp., R.J. Reynolds Tobacco og fordele i henhold til Fællesskabets retsorden;
 Company, R.J. Reynolds Tobacco International Inc. og Japan
 Tobacco, Inc., mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- — fastslå, at afgørelsen i sag C-345/00 P, FNAB, kan
 skaber, støttet af Europa-Parlamentet, Kongeriget Spanien, Den anvendes på nærværende sag;
 Franske Republik, Den Italienske Republik, Den Portugisiske
 Republik, Republikken Finland, Forbundsrepublikken Tysk-
 land, Den Hellenske Republik og Kongeriget Nederlandene. — ikke at fastslå, at de anfægtede retsakter kan gøres til
 genstand for retslig prøvelse, eftersom de er ulovlige;
 og endelig
 — subsidiært, såfremt Rettens argumentation, hvorefter
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande: det kun er afgørelsen, truffet af US District Court of
 the Eastern district of New York, der fremkalder
 retsvirkninger, er korrekt (hvilket ikke er tilfældet),
 — dom afsagt den 15. januar 2003 af Retten i Første Instans har Retten begået en retlig fejl, idet den på trods af
 i de forenede sager T-377/00, T-379/00, T-380/00, sagens omstændigheder har fastslået, at de anfægtede
 T-260/01 og T-272/01, ophæves retsakter ikke kan gøres til genstand for en domstols-
 prøvelse i henhold til artikel 230 EF;
 — der træffes endelig afgørelse med hensyn til formaliteten — mere subsidiært, såfremt Rettens argumentation,
 i henhold til artikel 61 i protokollen vedrørende statutten hvorefter beslutningen om at anlægge søgsmål ikke
 for Domstolen, idet det fastslås, at appellantens annulla- kan efterprøves separat, er korrekt (hvilket ikke er
 tionssøgsmål kan antages til realitetsbehandling og sagen tilfældet), burde den have forenet formalitetsspørgs-
 hjemvises til Retten i Første Instans med henblik på målet med realitetsspørgsmålet.
 prøvelse af realiteten, eller
 2) Retten i Første Instans har modsagt sig selv på et
 væsentligt retligt punkt.
 — subsidiært hjemvises sagen til Retten i Første Instans med
 henblik på afgørelse af formalitetsspørgsmålet og følgelig
 og/eller samtidig af realitetsspørgsmålet, og 3) Retten i Første Instans har tilsidesat artikel 292 EF.
 4) Retten i Første Instans har tilsidesat princippet om retten
 — Kommissionen tilpligtes at betale appellantens sagsom- til en effektiv retsbeskyttelse.
 kostninger ved Retten i Første Instans og ved Domstolen.
 (1 ) EFT C 79 af 10.3.2001, s. 23.
 (2 ) EFT C 79 af 10.3.2001, s. 24.
 (3 ) EFT C 3 af 5.1.2002, s. 39.
 (4 ) EFT C 3 af 5.1.2002, s. 45.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Appellanten har med hensyn til den appellerede dom gjort
 gældende, at Retten i Første Instans har begået følgende retlige
 fejl:
 Sag anlagt den 3. april 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Irland
 1) Retten i Første Instans har tilsidesat begrebet anfægtelige
 retsakter i henhold til artikel 230 EF, ved at:
 (Sag C-154/03)
 — fastslå, at et sagsanlæg på grundlag af anfægtelige
 retsakter kan sammenlignes med et sagsanlæg i (2003/C 124/24)
 medfør af artikel 226 EF;
 — fastslå, at den konstaterede manglende kompetence Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. april
 til at vedtage de anfægtede retsakter og den efterføl- 2003 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De Europæi-
 gende tildeling og udøvelse af en sådan kompetence ske Fællesskaber ved Karen Banks, som befuldmægtiget, og
 ikke ændrer retsstillingen for parterne i sagen; med valgt adresse i Luxembourg.
 ---pagebreak--- 24.5.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 124/15
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: — indkaldelse af ansøgninger til stillingen som sekretær
 for administrationen — reference: 03/EJ/14 (2003/
 1) Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i C 34 A/08) EUT C 34 A af 13. februar 2003
 henhold til Rådets direktiv 1999/36/EF af 29. april 1999
 om transportabelt trykbærende udstyr (1) og Kommissio-
 nens direktiv 2001/2/EF af 4. januar 2001 om tilpasning — indkaldelse af ansøgninger til stillingen som bibliote-
 af sidstnævnte direktiv til den tekniske udvikling (2), kar/arkivar — reference: 03/EJ/12 (2003/C 34 A/
 idet det ikke har vedtaget de love og administrative 06) EUT C 34 A af 13. februar 2003
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme
 direktiverne eller i hvert fald ikke har underrettet Kommis-
 sionen herom. — indkaldelse af ansøgninger til stillingen som regn-
 skabsfører — reference: 03/EJ/08 (2003 C 34 A/02)
 2) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. EUT C 34 A af 13. februar 2003
 — indkaldelse af ansøgninger til stillingen som edb-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 ekspert på it-området (webmaster) for det europæi-
 ske retlige netværk — reference: 03/EJ/09 (2003/
 Artikel 249 EF, hvorefter direktiver med hensyn til det C 34 A/03) EUT C 34 A af 13. februar 2003
 tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, indebærer
 en forpligtelse for medlemsstaterne til at overholde den frist annulleres punktet vedrørende den dokumentation, som
 for gennemførelsen, der er fastsat i direktivet. Fristerne udløb skal vedlægges på engelsk af dem, der udfærdiger ansøg-
 henholdsvis den 1. december 2000 og den 1. juli 2001, uden ningen på et andet sprog, samt punkterne vedrørende de
 at Irland havde truffet de nødvendige foranstaltninger til krav, der stilles til kandidaternes sprogkundskaber, i hver
 gennemførelse af direktiverne, der er henvist til i Kommissio- af de indkaldelser, der opregnes nedenfor:
 nens påstande.
 ( 1) EFT L 138 af 1.6.1999, s. 20.
 — indkaldelsen af ansøgninger til stillingen som databe-
 ( 2) EFT L 5 af 10.1.2001, s. 4. skyttelsesansvarlig, punkt nr. 17: »Indgående kend-
 skab til engelsk og fransk. Evne til at arbejde på
 andre sprog i Den Europæiske Union er en fordel«
 — indkaldelsen til ansøgninger til stillingen som juri-
 disk medarbejder, punkt 19: »Indgående kendskab
 Sag anlagt den 8. april 2003 af Kongeriget Spanien mod til engelsk og fransk. Evne til at arbejde på andre
 Eurojust sprog i Den Europæiske Union er en fordel«
 (Sag C-160/03) — indkaldelsen af ansøgninger til stillingen som presse-
 medarbejder, punkt 12: »Evne til i det mindste at
 (2003/C 124/25) kunne kommunikere på engelsk og fransk. Kendskab
 til andre officielle sprog i Den Europæiske Union er
 en fordel«
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. april
 2003 anlagt sag mod Eurojust af Kongeriget Spanien ved
 — indkaldelsen af ansøgninger til stillingen som sekre-
 L. Fraguas Gadea, og med valgt adresse i Luxembourg.
 tær for administrationen, punkt 9: »Der lægges vægt
 på, at kandidaten har et indgående kendskab til
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: engelsk og fransk samt et tilfredsstillende kendskab
 til andre sprog inden for Fællesskabet«
 1. I følgende indkaldelser af ansøgninger:
 — indkaldelse af ansøgninger til stillingen som databe- — indkaldelsen af ansøgninger til stillingen som edb-
 skyttelsesansvarlig — reference: 03/EJ/07 (2003/ ekspert på it-området (webmaster) for det europæi-
 C 34 A/01) EUT C 34 A af 13. februar 2003 ske retlige netværk, punkt 6: »Kandidaten skal have
 et godt kendskab til engelsk, og der lægges særlig
 — indkaldelse af ansøgninger til stillingen som juridisk vægt på, at den pågældende er i stand til at
 medarbejder — reference: 03/EJ/11 (2003/C 34 A/ kommunikere på mindst to andre officielle sprog
 05) EUT C 34 A af 13. februar 2003 inden for De Europæiske Fællesskaber, hvoraf det
 ene skal være fransk«.
 — indkaldelse af ansøgninger til stillingen som presse-
 medarbejder — reference: 03/EJ/13 (2003/C 34 A/
 07) EUT C 34 A af 13. februar 2003 2. Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
C 251/18 DA Den Europæiske Unions Tidende 18.10.2003
 (tjenestemandsvedtægtens artikel 5, stk. 3) er blevet tilsidesat, I den forbindelse præciseres det, at Kommissionen for
 ligesom princippet om ligebehandling og forbuddet mod for- produktionsåret 2000/01 som grundlag for beregningen af
 skelsbehandling er blevet tilsidesat. produktionsstøtten har anvendt tomateksportpriserne for De
 Forenede Stater, Israel og Tyrkiet. Det følger heraf, at
 Kommissionen ikke har taget hensyn til eksportpriserne for
 Kina, der imidlertid i 1999 var verdens næststørste tomatpro-
 ducent. Dette beregningsgrundlag har forårsaget en betydelig
 nedsættelse af produktionsstøtten.
 Til støtte for kravet gør sagsøgerne gældende, at betingelserne,
 Sag anlagt den 18. august 2003 af Agraz S.A. og 110 andre der blev opstillet i Bergadem-dommen, er opfyldt i den fore-
 sagsøgere mod Kommissionen for De Europæiske liggende sag.
 Fællesskaber
 (Sag T-285/03) Sagsøgerne gør gældende, at undladelsen udgør en
 tilsidesættelse af bestemmelserne i basisforordningen på
 området (2), at denne forordning tildeler borgerne rettigheder,
 (2003/C 251/34) og at Kommissionens kompetence var meget begrænset ved
 vedtagelsen af forordning nr. 1519/2000, i den forstand, at
 kompetencen alene bestod i at identificere referencelandene for
 (Processprog: fransk) at beregne støttebeløbet.
 Endelig har Kommissionen tilsidesat principperne om god
 forvaltningsskik og beskyttelse af den berettigede forventning,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der idet den ikke har gjort sig de nødvendige anstrengelser for at få
 den 18. august 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De kendskab til de kinesiske priser, og idet den, da den var blevet
 Europæiske Fællesskaber af Agraz S.A. og 110 andre selskaber meddelt priserne, nægtede at ændre sin forordning.
 ved avocats José Luís da Cruz Vilaça, Ricardo Oliveira, Maria
 João Melícias og Dorothée Choussy.
 (1) EFT L 174 af 13.7.2000. s. 29.
 (2) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 29.
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionen tilpligtes at betale hvert af de sagsøgende
 selskaber restbeløbet af produktionsstøtten med tillæg af
 renter efter en af Retten fastsat rentesats for perioden fra
 den 12. juli 2000 (eller subsidiært fra den 13. juli 2000, Sag anlagt den 15. august 2003 af The Gillette Company
 eller mere subsidiært fra den 16. juli 2000), og indtil mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 betaling sker. (Varemærker og Design)
 (Sag T-286/03)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (2003/C 251/35)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets
 artikel 131, stk. 2 — det sprog, stævningen er affattet på: tysk)
 Det foreliggende søgsmål har til formål at få kendt
 Fællesskabet ansvarligt uden for kontraktforhold, for de skader
 sagsøgerne angiveligt har lidt som følge af den
 beregningsmåde for beløbet i produktionsstøtte for produkter Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 forarbejdet på basis af tomater for produktionsåret 2000/01, den 15. august 2003 anlagt sag mod Kontoret for
 der er fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1519/ Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 2000 af 12. juli 2000 om fastsættelse for produktionsåret The Gillette Company, Boston (USA), ved Rechtsanwalt
 2000/01 af minimumspris og støttebeløb for produkter forar- L. Kouker. Den anden part i sagen for appelkammeret var
 bejdet på basis af tomater (1). Wilkinson Sword GmbH, Solingen (Tyskland).
 ---pagebreak--- 18.10.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 251/19
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 13. august 2003 af TeleTech Holdings Inc.
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design)
 — Afgørelse truffet den 17. april 2003 af Fjerde (Sag T-288/03)
 Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre
 Marked (Varemærker og Design) i sag R 221/2002-4 (2003/C 251/36)
 annulleres.
 (Processprog: spansk)
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens
 omkostninger. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 13. august 2003 anlagt sag mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 TeleTech Holdings Inc., Denver, Colorado (USA), ved advoka-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter terne Enrique Armijo Chávarri og Antonio Castán Pérez-
 Gómez.
 Ansøger om EF-vare- Sagsøgeren.
 mærket:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 EF-varemærket, der søges Figurmærket »XTREME RIGHT
 registreret: GUARD SPORT« for varer i
 klasse 3 (ikke-medicinske
 præparater til brug i badekar og — Afgørelse truffet den 28. maj 2003 af Første
 under bruseren; antitranspiranter; Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det
 deodoranter; alle indeholdt i Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 412/2000-
 klasse 3) — ansøgning 1) annulleres og efter gennemførelsen af den fastsatte
 nr. 1486745. procedure tiltrædes sagsøgerens principale eller
 subsidiære anbringende ved dom.
 Indehaver af det i indsi- Wilkinson Sword GmbH.
 gelsessagen påberåbte
 varemærke eller tegn:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det i indsigelsessagen Det tyske figurmærke
 påberåbte varemærke »WILKINSON SWORD XTREME«
 eller tegn: (nr. 399 23 715 og 399 45 175) EF-varemærket, der Ordmærket »TELETECH GLOBAL
 for varer i klasse 3 (kosmetiske begæres erklæret ugyl- VENTURUS« — mærke
 produkter til anvendelse før, digt: nr. 134908 registreret for varer i
 under og efter barbering). klasse 35 og 38.
 Indehaver af EF-vare- Sagsøgeren
 Indsigelsesafdelingens Indsigelsen forkastes. mærket, der begæres
 afgørelse: erklæret ugyldigt:
 Begæring om ugyldig- Teletech International S.A. (inde-
 Appelkammerets Indsigelsesafdelingens afgørelse hedserklæring indgivet haver af det nationale ordmærke
 afgørelse: annulleres og sagsøgerens af: »TELETECH INTERNATIONAL«),
 varemærkeansøgning afslås. for visse varer i klasse 35 (forvalt-
 ning af tekniske tjenesteydelser,
 Søgsmålsgrunde: — Tilsidesættelse af artikel 8, kundecentre og opkaldscentre)
 stk. 1, litra b), i forordning og 38 (telekommunikation)
 (EF) nr. 40/94.
 Annullationsafdelingens Delvis imødekommelse af
 afgørelse: ansøgningen
 — Ingen risiko for forveksling. Appelkammerets Klagen alene taget til følge, for så
 afgørelse: vidt som det omtvistede EF-
 varemærke ved den anfægtede
 — Ingen lighed mellem de to afgørelse annulleres med hensyn
 omhandlede mærker. til »tjenesteydelser vedrørende
 bistand til virksomhedsledelse,
 bestående i facility-management
 og valg af placering«.


text:
9 . 12 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 333/ 17
 Sag anlagt den 4. oktober 1995 af » P« mod Kommissionen nistrationens sagsbehandling udtryk for et ulovligt brud på
 for De Europæiske Fællesskaber den berettigede forventning, administrationen har skabt hos
 ( Sag T-181 /95 ) sagsøgeren .
 ( 95/C 333/32
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Sag anlagt den 4 . oktober 1995 af Giuseppe Carraro mod
 den 4 . oktober 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Europæiske Fællesskaber af » P « ved advokaterne Marie ( Sag T-183/95 )
 Vicelli og Jean-Pierre Spitzer, Paris, og med valgt adresse i 95/C 333/33 )
 Luxembourg hos advokat Aloysé May, 30, Grand-rue .
 (Processprog: italiensk)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Afregningskontorets afgørelse af 10 . februar 1995 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 annulleres . den 4 . oktober 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Giuseppe Carraro, tjeneste
 mand med tjenestested på Det Fælles Forskningscenter i
 — Afregningskontorets afgørelse af 5 . januar 1995 som
 Ispra og med bopæl i Varese, ved advokat med møderet for
 nærmere uddybet ved skrivelse af 30 . juni 1995 annul
 leres .
 Den Italienske Republiks Corte di Cassazione Giuseppe
 Marchesini, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 advokat Ernest Arendt, 8—10, rue Mathias Hårdt.
 — Det fastslås, at sagsøgeren har ret til fuld godtgørelse af
 udgifter som følge af sygdom, herunder opholdsudgifter
 i forbindelse med behandling på psykiatrisk hospital og Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 konsultationer efter udskrivning indtil den 3 1 . december
 1999 . — Kommissionens stiltiende afvisning af at yde bistand i
 strid med vedtægtens artikel 24 , stk . 1 , for hvis
 — Kommissionen tilpligtes til at betale den del af udgif anvendelse alle betingelser har været opfyldt i det
 terne, sagsøgeren selv har måttet afholde . foreliggende tilfælde, annulleres .
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin — Kommissionen dømmes til at betale sagsøgeren erstat
 ger .
 ning for den ikke-økonomiske skade, han har lidt som
 følge af den ærekrænkende skrivelse, hvis indhold
 administrationen hidtil ikke officielt har dementeret,
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter idet tabet fastsættes til 10 000 ECU, og til at betale de
 sagsomkostninger, som sagsøgeren vil komme til at
 Sagsøgeren, der er enke efter en tjenestemand ved Fælles afholde ved sin indtræden i sagen for den nationale
 skaberne, og som siden 1984 har været indlagt på et hospital domstol, som kan ansættes til 3 000 ECU .
 på grund af en alvorlig sindssygdom, anfægter to afgørelser,
 hvorved den periode, for hvilken hun kan få godtgjort — Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostnin
 udgifter, og taksten herfor er blevet nedsat i forhold til, hvad ger .
 der hidtil er blevet godtgjort i forbindelse med sagsøgerens
 psykiatriske hospitalsbehandling.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfører for det første, at den administrative Sagsøgeren, der er tjenstemand i Kommissionen og gør
 sagsbehandling, der er gået forud for de anfægtede afgørel tjeneste i Afdelingen for Infrastruktur på Det Fælles
 ser, er behæftet med alvorlige fejl . Sagsøgte har således ikke Forskningscenter i Ispra, varetager opgaver som projektde
 forinden indhentet en udtalelse fra institutionens rådgi
 signer for omlægningsarbejde, vedligeholdelse og ombyg
 vende læge vedrørende sagsøgerens helbredstilstand og har ning af centrets bygninger og fører tilsyn med arbejder, der
 ikke givet hende lejlighed til på hensigtsmæssig måde at er givet i entreprise . I forbindelse med disse opgaver har
 fremkomme med sin opfattelse . Ved at anvende denne sagsøgeren fået i opdrag at kontrollere udførelsen af
 fremgangsmåde har sagsøgte tilsidesat væsentlige form arbejderne og udbetalingerne for udført arbejde i forbin
 forskrifter og sagsøgerens ret til at varetage sine interes delse med den kontrakt om omlægning af vestfløjen i
 ser .
 bygning 20/A, som Kommissionen har afsluttet med en
 ekstern lokal virksomhed .
 Sagsøgeren anfører ligeledes, at den gældende ordning er
 blevet tilsidesat. Sagsøgeren gør i denne forbindelse gæl Ved arbejdernes afslutning meddelte sagsøgeren, efter at
 dende, at det er udtryk for en fejlfortolkning, at de have kontrolleret arbejdernes forskriftsmæssige udførelse,
 anfægtede afgørelser er truffet med støtte i afsnit XV, stk . 3 , de af entreprenøren afholdte omkostninger og de under
 i bilag I til ordningen vedrørende sygesikring for tjeneste arbejdet skete betalinger, at betaling, med de arbejder, der
 mænd i De Europæiske Fællesskaber. Endvidere er admi ikke var udført, eller som var gennemført i mindre omfang
 ---pagebreak--- Nr . C 333 / 18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 . 12 . 95
 end aftalt, allerede måtte antages at være sket ved de myndigheder, som åbnede mulighed for en sådan overførsel,
 betalinger, der tidligere i flere omgange var sket, således at havde sagsøgeren tjenestefrihed af personlige årsager, og
 virksomheden ikke havde andre beløb til gode . han kunne derfor ikke få kendskab til den . Aftalen blev
 offentliggjort i » Meddelelser fra Administrationen «. På det
 Virksomhedens advokat tilstillede derefter centrets myndig tidspunkt , hvor offentliggørelsen skete, indeholdt de
 heder en skrivelse, der indeholdt forskellige indsigelser, der i gældende AGB ikke en regel om, at ovennævnte frist på seks
 høj grad var krænkende for sagsøgeren . Sagsøgeren modtog måneder skulle overholdes, » idet der ellers indtræder
 på det samme tidspunkt flere anonyme telefonopringninger, præklusion «.
 hvorunder der åbenlyst blev fremsat trusler over for
 sagsøgeren og hans familie . Sagsøgeren har i erkendelse af, I den anmodning, der førte til den anfægtede afgørelse ,
 at der med disse omstændigheder foreligger en situation som henviste sagsøgeren dels til, at han ikke havde kunnet
 omhandlet i vedtægtens artikel 24, stk . 1 , den 28 . juli 1994 overholde den frist på seks måneder, der er fastsat i AGB,
 over for ansættelsesmyndigheden fremsat anmodning om idet han havde tjenestefrihed af personlige årsager, da den
 den bistand, der ifølge denne bestemmelse skal ydes i en aftale, der var indgået med de italienske myndigheder, blev
 sådan situation . Ansættelsesmyndigheden har ikke på nogen offentliggjort, dels til, at han først den 15 . marts 1994, hvor
 måde imødekommet denne anmodning. dommen i sag T- 100/92 , La Pietra, blev afsagt, blev klar
 over, at der i forbindelse med fristen kunne tages hensyn til
 andre omstændigheder end force majeure, som kunne
 undskylde, at anmodningen var indgivet for sent.
 Han har navnlig gjort gældende, at det stod Kommissionen
 frit for at underrette sine tjenestemænd om den pågældende
 Sag anlagt den 8 . oktober 1995 af Giovanni Sergio mod aftale enten via Meddelelser fra Administrationen eller i De
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Europæiske Fællesskabers Tidende. Når Kommissionen
 ( Sag T-185/95 ) valgte den første mulighed, kan sagsøgeren ikke antages at
 ( 95/C 333/34 ) være blevet bekendt med de således offentliggjorte medde
 lelser, hvilket bevirker, at den frist, der er fastsat i AGB, og
 den dag, hvor fristen begynder at løbe som følge af
 (Processprog: fransk) offentliggørelsen af aftalen eller sagsøgerens genindtræden i
 tjenesten efter en tjenestefrihed af personlige årsager, først
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 kan anvendes over for ham fra det tidspunkt, hvor han er
 den 8 . oktober 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De blevet bekendt hermed . Som det fremgår af dommen af sag
 T-70/91 , Moretto, står det i øvrigt fast, at andre omstæn
 Europæiske Fællesskaber af Giovanni Sergio, Bruxelles
 digheder end force majeure, som ikke kan tilregnes den
 ( Belgien ), ved advokat Marc-Albert Lucas, Liége .
 pågældende tjenestemand, kan tjene som undskyldning for,
 at seksmånedersfristen er blevet overskredet .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Sagsøgeren har endelig anført, at det ikke kan forudsættes,
 — Kommissionens afgørelse af 7. juli 1994 annulleres . at han er blevet bekendt med dommen i Moretto-sagen den
 dag, hvor den blev afsagt, og heller ikke den dag, hvor den
 — Det fastslås, at sagsøgeren i medfør af artikel 1 1 , stk . 2 , i blev trykt i Samling af Afgørelser, og at Kommissionen har
 bilag VIII til vedtægten kan overføre de pensionsrettig pligt til at underrette sine ansatte om retsvirkningerne af
 heder, han optjente i forbindelse med sin erhvervsmæs visse domme, som har særlig betydning for EF-ansatte.
 sige beskæftigelse i Cutro kommunes forvaltning i
 perioden 22 . november 1961 — 21 . november 1964 .
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 ger .
 Sag anlagt den 6 . oktober 1995 af Marco Mazzocchi
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Alemanni mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber
 Sagsøgeren, der er tjenestemand ved Kommissionen, har ( Sag T-l 86/95 )
 anfægtet Kommissionens afslag på at imødekomme hans
 ( 95/C 333/35 )
 anmodning om overførsel af de pensionsrettigheder, han
 havde optjent inden sin udnævnelse, nemlig i forbindelse
 med udøvelsen af visse former for erhvervsmæssig beskæf (Processprog: fransk)
 tigelse i Italien .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Under henvisning til artikel 11 , stk. 2, i bilag VIII til den 6 . oktober 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 vedtægten udstedte Kommissionen en række almindelige Europæiske Fællesskaber af Marco Mazzocchi-Alemanni,
 gennemførelsesbestemmelser ( AGB ), hvorefter anmodnin Libreville ( Gabon ), ved advokat Nicolas Lhoést, Bruxelles,
 gen om overførsel skulle fremsættes inden for en frist på seks og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 måneder; da man nåede frem til den aftale med de italienske sari, 1 , rue Glesener .


text:
5.1.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 3/31
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 20. september 2001
 den 20. september 2001
 i sag T-171/00, Peter Spruyt mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (1)
 i sag T-95/01, Gérald Coget m.fl. mod Revisionsretten for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd — sikring mod risici for erhvervssygdomme
 og ulykker — tilkendelse af ydelser i henhold til vedtægtens
 artikel 73 — ulykke i forbindelse med drageflyvning)
 (Tjenestemænd — stillingen som generalsekretær — indkal-
 delse af ansøgninger — erhvervserfaring på »højt niveau« —
 (2002/C 3/53) institutionens vide skønsbeføjelse — indkaldelse til samtale)
 (Processprog: fransk)
 (2002/C 3/54)
 I sag T-171/00, Peter Spruyt, tjenestemand ved Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber, Arolo di Leggiuno (Italien), (Processprog: fransk)
 ved avocat E. Boigelot, og med valgt adresse i Luxembourg,
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 mægtiget: J. Currall), angående påstand om annullation af
 Kommissionens afgørelse af 13. september 1999, hvorved den
 meddelte sagsøgeren afslag på ansøgning om anvendelse af
 artikel 73 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske
 Fællesskaber, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af I sag T-95/01, Gérald Coget, tjenestemand ved Revisionsretten
 afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne K. Lenaerts og for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Hettange-Grande
 M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den (Frankrig), Pierre Hugé, tjenestemand ved Revisionsretten
 20. september 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Bonnevoie
 (Luxembourg), og Emmanuel Gabolde, tjenestemand ved Revi-
 sionsretten for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Metz
 1) Kommissionens afgørelse af 13. september 1999 om at (Frankrig), ved avocat A. Soulier, og med valgt adresse i
 meddele sagsøgeren afslag på ansøgning om anvendelse af Luxembourg, mod Revisionsretten for De Europæiske Fælles-
 artikel 73 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske skaber (befuldmægtigede: J.-M. Stenier, P. Giusta, B. Schäfer og
 Fællesskaber annulleres. D. Waelbroeck), angående en påstand om annullation af
 Revisionsrettens afgørelse af 22. februar 2001 om at udnævne
 Michel Hervé i stillingen som institutionens generalsekretær
 2) Kommissionen tilpligtes at godtgøre sagsøgeren udgifter til med virkning fra den 1. juli 2001, har Retten (Tredje Afdeling),
 lægebehandling i forbindelse med hans ulykke i forbindelse med sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne
 drageflyvning den 9. maj 1999 ud over de udgifter, som han K. Lenaerts og M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers,
 fik godtgjort i medfør af vedtægtens artikel 72. og forhøjet med den 20. september 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 5,75 % i morarenter fra den 13. september 1999. således:
 3) Kommissionen tilpligtes at dække sagsøgerens midlertidige
 fuldstændige og delvise uarbejdsdygtighed samt hans varige 1) Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 delvise uarbejdsdygtighed som følge af ulykken på de vilkår, der
 er fastsat i artikel 73 i vedtægten og ordningen om dækning af
 risikoen for ulykker og erhvervssygdomme hos tjenestemænd ved
 De Europæiske Fællesskaber. 2) Hver part betaler sine egne omkostninger, herunder omkostnin-
 gerne i forbindelse med de to sager om foreløbige forholdsregler.
 4) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (1) EFT C 186 af 30.6.2001.
 (1) EFT C 247 af 26.8.2000.


text:
8.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 64/43
 Sag anlagt den 17. december 2007 — SIMSA mod Kommissionen
 (Sag T-480/07)
 (2008/C 64/71)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA) (Salerno, Italien) (ved avvocato M.A. Calabrese)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning SG/E/3/MIB/mbp D(2007) 8992 af 17. oktober 2007 annulleres
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til dem, der er fremsat i sag T-417/07, Lodato Gennaro & Co.


text:
3.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 363/15
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Eleonore Prüller-Frey mod Norbert Brodnig og Axa Versicherung AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Korneuburg — Østrig)
 (Sag C-240/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker - erstatningssøgsmål - Montrealkonventionen - forordning (EF) nr. 2027/97 - gratis flyvning foretaget af ejeren af en ejendom med det formål at fremvise denne ejendom til en eventuel køber - forordning (EF) nr. 864/2007 - direkte søgsmål som omhandlet i national ret mod ansvarsforsikringsgiver))
 (2015/C 363/17)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landesgericht Korneuburg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Eleonore Prüller-Frey
 Sagsøgte: Norbert Brodnig og Axa Versicherung AG
 Konklusion
 1)
 Artikel 2, stk. 1, litra a) og c), i Rådets forordning (EF) nr. 2027/97 af 9. oktober 1997 om luftfartsselskabers erstatningsansvar for så vidt angår lufttransport af passagerer og deres bagage, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 889/2002 af 13. maj 2002, og artikel 1, stk. 1, i konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, indgået i Montreal den 28. maj 1999 og godkendt på Den Europæiske Unions vegne ved Rådets afgørelse 2001/539/EF af 5. april 2001, skal fortolkes således, at de er til hinder for, at et erstatningskrav, der er indgivet af en person, som, mens hun var passager i et luftfartøj, hvis afgangs- og landingssted var samme sted i en medlemsstat, og blev transporteret vederlagsfrit i forbindelse med en flyvning, hvis formål var at besigtige en ejendom, for hvilken der sammen med dette luftfartøjs pilot var planlagt en ejendomshandel, fra luften, blev kvæstet ved nævnte luftfartøjs styrt, skal vurderes i henhold til denne konventions artikel 17.
 2)
 Artikel 18 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 af 11. juli 2007om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (»Rom II-forordningen«) skal fortolkes således, at bestemmelsen i en situation som den i hovedsagen omhandlede tillader, at en skadelidt anlægger et direkte søgsmål mod den erstatningsansvarliges forsikringsgiver, når et sådant søgsmål er fastsat i den lov, der skal anvendes på forpligtelsen uden for kontrakt, uafhængigt af, hvad der er fastsat i den lov, der skal anvendes på forsikringsaftalen, som er valgt af denne aftales parter.
 (1) EUT C 261 af 11.8.2014.


text:
24.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/2
 Dommernes tilknytning til afdelingerne
 (2007/C 69/03)
 Domstolen har under sit almindelige møde den 16. januar 2007 besluttet at knytte A. Arabadjiev til Tredje og Syvende Afdeling.
 Tredje og Syvende Afdeling er herefter sammensat som følger:
 Tredje Afdeling
 Afdelingsformand A. Rosas
 og dommerne J. Klučka, J.N. Cunha Rodrigues, U. Lõhmus, A. Ó Caoimh, P. Lindh og A. Arabadjiev.
 Syvende Afdeling
 Afdelingsformand J. Klučka
 og dommerne J.N. Cunha Rodrigues, U. Lõhmus, A. Ó Caoimh, P. Lindh og A. Arabadjiev.
 På mødet har Domstolen besluttet at knytte C. Toader til Anden og Sjette Afdeling.
 Anden og Sjette Afdeling er herefter sammensat som følger:
 Anden Afdeling
 Afdelingsformand C.W.A. Timmermans
 og dommerne P. Kūris, K. Schiemann, J. Makarczyk, L. Bay Larsen, J.-C. Bonichot og C. Toader.
 Sjette Afdeling
 Afdelingsformand P. Kūris
 og dommerne K. Schiemann, J. Makarczyk, L. Bay Larsen, J.-C. Bonichot og C. Toader.


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/3
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 7. juni 2012 — indledt af Insinööritoimisto InsTiimi Oy (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland)
 (Sag C-615/10) (1)
 (Direktiv 2004/18/EF - offentlige kontrakter på forsvarsområdet - artikel 10 - artikel 296, stk. 1, litra b), EF - beskyttelse af en medlemsstats væsentlige sikkerhedsinteresser - handel med våben, ammunition og krigsmateriel - udstyr, indkøbt af en ordregivende myndighed specielt til militære formål - eksistensen, for så vidt angår dette udstyr, af en mulighed for en i det væsentlige tilsvarende civil anvendelse - drejeskive (»tiltable turntable«) bestemt til at foretage elektromagnetiske målinger - manglende afholdelse af udbud i henhold til de i direktiv 2004/18 fastsatte fremgangsmåder)
 2012/C 217/04
 Processprog: finsk
 Den forelæggende ret
 Korkein hallinto-oikeus
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Insinööritoimisto InsTiimi Oy
 Procesdeltager: Puolustusvoimat
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Korkein hallinto-oikeus — fortolkning af artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114), og af artikel 346 TEUF — liste over våben, ammunition og krigsmateriel fastlagt ved Rådets afgørelse 255/58 af 15. april 1958 — direktivets anvendelsesområde — materiel specielt designet til militær anvendelse — drejeskiveudstyr til elektromagnetiske målinger
 Konklusion
 Artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter, sammenholdt med artikel 296, stk. 1, litra b), EF, skal fortolkes således, at den kun tillader en medlemsstat fra de i nævnte direktiv fastsatte fremgangsmåder at unddrage en af en ordregivende myndighed på forsvarsområdet indgået offentlig kontrakt om indkøb af et materiel, der, selv om det er bestemt specielt til militære formål, også fremviser i det væsentlige tilsvarende civile anvendelsesmuligheder, hvis dette materiel i kraft af sine særlige kendetegn kan anses for særligt designet og udviklet, herunder som følge af væsentlige ændringer, til sådanne formål, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
 (1) EUT C 72 af 5.3.2011.


text:
28.8.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/33
 Sag anlagt den 21. juni 2004 af Philippe Combescot mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-250/04)
 (2004/C 217/60)
 Processprog: italiensk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 21. juni 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Philippe Combescot ved avvocati Alberto Maritati og Viola Messa, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at afgørelsen om ikke at efterkomme sagsøgerens ansøgning til udvælgelsesprøven til udnævnelse af en chef for Kommissionens delegation i Colombia, der blev offentliggjort den 28. maj 2003, KOM/091/03 ledig stilling, er ugyldig, således at hele proceduren i forbindelse med udvælgelsesprøven og den efterfølgende udnævnelse af en anden i stillingen er uden retsvirkning. Endvidere anerkendes, at Philipe Combescots omdømme og faglige stolthed har lidt skade med alvorlige konsekvenser for hans psykiske ligevægt til følge på grund af den retsstridige afgørelse om ikke at give ham adgang til udvælgelsesprøven. Sagsøgeren tilkendes 100 000,00 EUR i erstatning.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren i denne sag anfægter sagsøgtes afgørelse om ikke at efterkomme hans ansøgning til den ledige stilling som chef for Kommissionens delegation i Columbia.
 Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren gjort gældende:
 —
 tilsidesættelse af stillingsopslaget, for så vidt som grunden til, at hans ansøgning ikke blev efterkommet (den omstændighed, at han ikke har to års erfaring som afdelingschef) ikke er anført i selve stillingsopslaget.
 —
 tilsidesættelse af forbuddet mod forskelsbehandling, for så vidt som ansøgninger fra andre tjenestemænd, der befinder sig i samme situation som sagsøgeren, blev accepteret.
 —
 manglende begrundelse og fejlskøn, idet det ikke blev antaget, at den funktion og de opgaver, som sagsøgeren hovedsageligt havde udført som udstationeret konsulent i Guatemala, svarede til den funktion og de opgaver, som en afdelingschef udfører, for så vidt han har gjort administrativ tjeneste ved delegationen i Guatemala under fuld økonomisk og administrativ selvstændighed.