text:
26.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/8
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. december 2010 — Bezpečnostní softwarová asociace — Svaz softwarové ochrany mod Ministerstvo kultury (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Nejvyšší správní soud — Den Tjekkiske Republik)
 (Sag C-393/09) (1)
 (Intellektuel ejendomsret - direktiv 91/250/EØF - retlig beskyttelse af edb-programmer - begrebet »enhver form, hvori et edb-program udtrykkes« - spørgsmålet, om et programs grafiske brugergrænseflade er omfattet - ophavsret - direktiv 2001/29/EF - ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet - tv-udsendelse af en grafisk brugergrænseflade - overføring af et værk til almenheden)
 2011/C 63/14
 Processprog: tjekkisk
 Den forelæggende ret
 Nejvyšší správní soud
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Bezpečnostní softwarová asociace — Svaz softwarové ochrany
 Sagsøgt: Ministerstvo kultury
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Nejvyšší správní soud — fortolkning af artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 91/250/EØF af 14. maj 1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer (EFT L 122, s. 42) samt af artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10) — spørgsmål om den grafiske brugergrænseflade er omfattet af eller falder uden for begrebet »enhver form, hvori et ebd-program udtrykkes« som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i direktiv 92/250
 Konklusion
 1)
 En grafisk brugergrænseflade udgør ikke en form, hvori et edb-program udtrykkes i henhold til artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 91/250/EØF af 14. maj 1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer, og den omfattes ikke af den ophavsretlige beskyttelse af edb-programmer i henhold til dette direktiv. En sådan grænseflade kan imidlertid være omfattet af den ophavsretlige beskyttelse i sin egenskab af et værk i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet, såfremt denne grænseflade udgør ophavsmandens egen intellektuelle frembringelse.
 2)
 En tv-udsendelse af en grafisk brugergrænseflade udgør ikke en overføring til almenheden af et værk, der nyder ophavsretlig beskyttelse i henhold til artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29.
 (1) EUT C 11 af 16.1.2010.


text:
7.9.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/9
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 18. juli 2013 — New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, tidligere New Yorker SHK Jeans GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), Vallis K.-Vallis A. & Co. OE
 (Sag C-621/11 P) (1)
 (Appel - ansøgning om registrering af EF-ordmærket FISHBONE - indsigelsessag - det ældre nationale figurmærke FISHBONE BEACHWEAR - reel brug af det ældre varemærke - hensyntagen til yderligere beviser, som ikke er fremlagt inden for den fastsatte frist - forordning (EF) nr. 207/2009 - artikel 42, stk. 2 og 3, og artikel 76, stk. 2 - forordning (EF) nr. 2868/95 - regel 22, stk. 2)
 2013/C 260/16
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: New York SHK Jeans GmbH & Co. KG, tidligere New Yorker SHK Jeans GmbH (ved Rechtsanwalt V. Spitz)
 De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved P. Geroulakos, som befuldmægtiget) og Vallis K.-Vallis A. & Co. OE
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 29. september 2011 i sag T-415/09, New Yorker SHK Jeans mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål indledt af ansøgeren om ordmærket »FISHBONE« for varer i klasse 18 og 25, til prøvelse af afgørelse truffet den 30. juli 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1051/2008-1) vedrørende delvist afslag på klagen over indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne delvist afslog registrering af det nævnte varemærke i forbindelse med en indsigelse rejst af indehaveren af det nationale mærke »FISHBONE BEACHWEAR« for varer i klasse 25, samt af det nationale erhvervsmæssigt anvendte tegn »Fishbone« — reel brug af det ældre varemærke — hensyntagen til yderligere beviser
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 25 af 28.1.2012.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/52
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 18. september 2014 — CV mod EØSU
 (Sag F-54/13) (1)
 ((Personalesag - erstatningssøgsmål - administrative undersøgelser - disciplinær forfølgning - psykisk chikane))
 2014/C 421/72
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: CV (ved advokaterne T. Bontinck og A. Guillerme)
 Sagsøgt: Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (først ved M. Arsène og L. Camarena Januzec, som befuldmægtigede, og advokaterne F.-M. Hislaire og M. Troncoso Ferrer, derefter ved M. Pascua Mateo og L. Camarena Januzec, som befuldmægtigede, og advokaterne F.-M. Hislaire og M. Troncoso Ferrer)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af EØSU’s afgørelse om afslag på sagsøgerens ansøgning i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, om erstatning for det tab, sagsøgeren havde lidt som følge af en påstået administrativ forfølgelse eller chikane
 Konklusion
 1)
 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 207 af 20.7.2013, s. 61.


text:
15.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 193/21
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 10. juni 2009 — Polen mod Kommissionen
 (Sag T-258/04) (1)
 (Annullationssøgsmål - vedtagelse af overgangsforanstaltninger som følge af nye medlemsstaters tiltrædelse - forordning (EF) nr. 60/2004 om overgangsforanstaltninger for sukker - søgsmålsfrist - begyndelsestidspunkt - forsinkelse - afvisning)
 2009/C 193/33
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Polen (først ved J. Pietras og E. Ośniecka-Tamecka, som befuldmægtigede, derefter ved T. Nowakowski, som befuldmægtiget, og endelig ved M. Dowgielewicz, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (først ved L. Visaggio og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede, derefter ved T. van Rijn, L. Visaggio og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Republikken Cypern (ved P. Kliridis, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af artikel 5, artikel 6, stk. 1, 2 og 3, artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 2, litra a), i Kommissionens forordning (EF) nr. 60/2004 af 14. januar 2004 om overgangsforanstaltninger for sukker som følge af Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse (EUT L 9, s. 8).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Republikken Polen bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers omkostninger.
 3)
 Republikken Cypern bærer sine egne omkostninger
 (1) EUT C 251 af 9.10.2004.


text:
7.11.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 340/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM for tobak i baller, referencekvaliteter og produktionsområ-
 (Femte Afdeling) der samt de maksimale garantimñngder og om ñndring af
 forordning (EéF) nr. 1331/90.
 af 17. september 1998
 i sag C-372/96, Antonio Pontillo mod Donatab Srl (1) EFT C 40 af 8.2.1997.
 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Pretura circonda-
 riale di Caserta) (1)
 (Fñlles markedsordning Ð råtobak Ð pris- og prñmieord-
 ning Ð gyldigheden af Rådets forordning (EéF) nr. 1738/
 91)
 (98/C 340/01) DOMSTOLENS DOM
 af 22. september 1998
 (Processprog: italiensk) i sag C-61/97, Foreningen af danske Videogramdistributù-
 rer som mandatar for Egmont Film A/S m.fl. mod Laserdis-
 ken (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra retten i
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive lborg) (1)
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Ophavsret og beslñgtede rettigheder Ð udlejning af laser-
 discs)
 I sag C-372/96, angående en anmodning, som Pretura cir-
 condariale di Caserta (Italien) i medfùr af EF-traktatens (98/C 340/02)
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte
 ret verserende sag, Antonio Pontillo mod Donatab Srl, at
 opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende gyldigheden af (Processprog: dansk)
 Rådets forordning (EéF) nr. 1738/91 af 13. juni 1991 om
 fastsñttelse for 1991-hùsten af målpriser, interventionspri-
 ser og prñmier til kùbere af tobak i blade, afledte inter- I sag C-61/97, angående en anmodning, som retten i
 ventionspriser for tobak i baller, referencekvaliteter og lborg i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 produktionsområder samt de maksimale garantimñngder til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende sag, For-
 og om ñndring af forordning (EéF) nr. 1331/90 (EFT eningen af danske Videogramdistributùrer som mandatar
 L 163 af 26.6.1991, s. 13), har Domstolen (Femte Afde- for Egmont Film A/S, Buena Vista Home Entertainment
 ling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og A/S, Scanbox Danmark A/S, Metronome Video A/S, Poly-
 dommerne M. Wathelet, J. C. Moitinho de Almeida (refe- gram Records A/S, Nordisk Film Video A/S, Irish Video
 rerende dommer), D. A. O. Edward og J.-P. Puissochet; A/S, Warner Home Video Inc. mod Laserdisken, biinterve-
 generaladvokat: J. Mischo; justitssekretñr: assisterende nienter: Sammenslutningen af Danske Filminstruktùrer,
 justitssekretñr H. von Holstein, den 17. september 1998 Michael Viuf Christiansen, Pioneer Electronics Denmark
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: A/S, Videoforhandler Ove Jensen, at opnå en prñjudiciel
 afgùrelse vedrùrende fortolkningen af EF-traktatens
 artikel 30, 36, 85 og 86 og af Rådets direktiv 92/100/EéF
 Gennemgangen af de stillede spùrgsmål har intet frem- af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder
 bragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Rådets forord- samt om visse andre ophavsretsbeslñgtede rettigheder i
 ning (EéF) nr. 1738/91 af 13. juni 1991 om fastsñttelse forbindelse med intellektuel ejendomsret (EFT L 346 af
 for 1991-hùsten af målpriser, interventionspriser og prñ- 27.11.1992, s. 61), har Domstolen, sammensat af prñsi-
 mier til kùbere af tobak i blade, afledte interventionspriser denten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformñndene C.


text:
Nr . C 269/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14 . 9 . 96
 a ) Kommissionens direktiv 93/63/EØF ( l ) af 5 . juli Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 1993 om gennemførelsesbestemmelser for overvåg
 ning af og kontrol med leverandører og anlæg i EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn
 henhold til Rådets direktiv 91 /682/EØF ( 2 ) om til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 afsætning af prydplanteformeringsmateriale og som det rettes til, indebærer, at medlemsstaterne er forplig
 prydplanter, og tet til at overholde de frister, der i direktiverne er fastsat for
 gennemførelse . Da fristen ifølge det her omhandlede direk
 b ) Kommissionens direktiv 93/78/EØF af 21 . septem tiv udløb den 1 . januar 1993 , havde Den Italienske Republik
 ber 1993 om supplerende gennemførelsesbestem endnu ikke udstedt de bestemmelser, der er nødvendige for
 melser til listerne over sorter af prydplanteforme at efterkomme direktivet .
 ringsmateriale og prydplanter, der føres af leveran
 dørerne i henhold til Rådets direktiv 91/682/EØF ( 3 ),
 (') EFT nr . L 167 af 22 . 6 . 1992 , s . 17 .
 og/eller ved ikke at have givet Kommissionen med
 delelse om disse bestemmelser har undladt at opfylde
 sine forpligtelser i henhold til artikel 6 i direktiv
 93/63/EØF og artikel 3 i direktiv 93/78/EØF samt i
 henhold til EØF-traktaten .
 — Kongeriget Belgien tilpligtes at afholde sagens omkost Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 ninger. afsagt den 9. juli 1996 af Office of the Industrial Tribunals
 and the Fair Employment Tribunal i sagen Mary Teresa
 Maggorian og Irene Patricia Cunningham mod Eastern
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Health & Social Services Board og Department of Health 8c
 Social Services
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag C-236/93 ( 4 ). De frister, der er fastsat i ( Sag C-246/96 )
 direktiverne, udløb den 30 . juni 1994 . ( 96/C 269/34 )
 (') EFT nr . L 250 af 7. 10 . 1993 , s . 31 . Ved kendelse afsagt den 9 . juli 1996 , indgået til Domstolens
 (2) EFT nr . L 376 af 31 . 12 . 1991 , s . 21 . Justitskontor den 17 . juli 1996 , har Office of the Industrial
 ( 5) EFT nr. L 256 af 14 . 10 . 1993 , s . 19 . Tribunals and the Fair Employment Tribunal i sagen Mary
 (4 ) Se side 11 i denne Tidende . Teresa Maggorian og Irene Patricia Cunningham mod
 Eastern Health & Social Services Board og Department of
 Health & Social Services forelagt De Europæiske Fællesska
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 følgende spørgsmål :
 Sag anlagt den 12 . juli 1996 af Kommissionen for De Når
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 ( Sag C-245/96 ) a ) en arbejdstager har været ansat af en sundhedsmyndig
 ( 96/C 269/33 hed, der er en del af det offentlige, og haft beskæftigelse
 på området for behandling af mentalt syge patienter, for
 hvilket der gælder en erhvervstilknyttet pensionsord
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den ning
 12 . juli 1996 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Anto b ) arbejdstageren i hele det relevante tidsrum har været
 nio Aresu , Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuld medlem af eller været kvalificeret til at være medlem af
 mægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos pensionsordningen
 Gomez de la Cruz, Wagner-Centret, rue Alcide de
 Gasperi . c ) pensionsordningen indeholder en betingelse, hvorefter
 de , som arbejder fuld tid og anvender hele eller i det
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : væsentlige hele deres arbejdstid ( disse betegnes som
 » Mental Health Officers «) på behandling af mentalt
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik har undladt at syge patienter i modsætning til ansatte, der udfører
 opfylde sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv samme arbejde på deltid, har ret til visse tillægsydelser,
 92/42/EØF af 21 . maj 1992 om krav til virkningsgrad i nærmere bestemt således : personer, som er fyldt 50 år
 nye varmtvandskedler, der anvender flydende eller eller mere, og som har været beskæftiget som » Mental
 luftformigt brændsel ( ! ), idet den ikke har givet Kom Health Officer « i 20 år ( herefter benævnt » optjenings
 missionen meddelelse om de ved lov eller administrativt beskæftigelsen «), og som fortsat er beskæftiget som
 fastsatte bestemmelser, hvorved dette direktiv er gen » Mental Health Officer «,
 nemført i Italien , eller ikke har truffet de foranstaltnin
 ger, der er nødvendige for at efterkomme direktivet. i ) får deres efterfølgende beskæftigelse med henblik på
 pensionsberegning anerkendt med det dobbelte af
 — Den Italienske Republik tilpligtes at afholde sagens dennes udstrækning ( herefter benævnt » dobbelt
 omkostninger. tidsbeskæftigelse «)
 ---pagebreak--- 14 . 9 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 269/ 17
 ii ) disse personer har ret til pension som 55-årige frem 1 ) Skal EF-traktatens artikel 48 og 51 fortolkes således, at
 for, som normalt, som 60-årige artikel 4 , litra a ), henholdsvis litra c ), i afsnit J i bilag VI
 til forordning ( EØF ) nr . 1408/71 er uforenelig hermed ,
 d ) arbejdstageren mister sin status som » Mental Health for så vidt der i disse forordningsbestemmelser ikke
 Officer « og de dertil knyttede tillægsydelser, blot fordi tages hensyn til bestemte beskæftigelsesperioder ved
 hun var deltidsbeskæftiget beregningen af en pro rata-ydelse i henhold til WAO for
 vandrende arbejdstagere ?
 e ) den nationale ret har antaget, at de under litra c ) og d )
 beskrevne bestemmelser udgør forskelsbehandling på 2 ) Skal artikel 4, litra a ), henholdsvis c ), i afsnit J i bilag VI
 grundlag af køn af kvinder, som er deltidsbeskæftiget til forordning ( EØF ) nr. 1408/71 , således som bestem
 med behandling af mentalt syge patienter melserne var affattet henholdsvis den 20 . juli 1991 og
 den 17 . juni 1992 , fortolkes således, at der ved perioder
 f) den pension , som arbejdstageren modtager, og de med lønnet arbejde og dermed ligestillede perioder, der
 tillægsydelser, som de gør krav på, kun skal betales fra er tilbagelagt i Nederlandene før den 1 . juli 1967, også
 og med deres fratrædelsestidspunkt i henholdsvis 1992 skal forstås :
 og 1994 , efter at de har indtalt deres krav for den
 nationale ret, og
 a ) perioder, hvori den pågældende aftjente sin værne
 pligt i henhold til nederlandsk lovgivning ?
 g ) en beregning af tillægsydelser fra deres respektive
 fratrædelsesdatoer i 1992 og 1994 ville indebære, at
 deres beskæftigelsesår forud for 1992 blev medreg b ) perioder, hvori den pågældende var i nederlandsk
 net : militærtjeneste som frivillig og i kraft heraf var
 omfattet af en særlig lovbestemt forsikring mod
 1 ) Fra hvilken dato skal arbejdstagernes beskæftigelse uarbejdsdygtighed for tjenestemænd og hermed
 medregnes med henblik på beregning af de tillægs ligestillede personer ?
 ydelser, som de har ret til ?
 i ) 8 . april 1976 3 ) Gør det nogen forskel for besvarelsen af spørgsmål 2 ,
 om de perioder, hvori den pågældende aftjente sin
 ii ) 17. maj 1990 værnepligt i henhold til nederlandsk lovgivning, er
 tilbagelagt inden for eller uden for Den Europæiske
 iii ) en tredje dato, og i givet fald, hvilken ? Unions ( på daværende tidspunkt: Det Europæiske
 Fællesskabs ) område ?
 2 ) Såfremt en national domstol har anerkendt en ret,
 men national lovgivning begrænser den tilbagevir
 kende gyldighed heraf til to år forud for det
 pågældende sagsanlæg, er der da tale om en nægtelse
 af retten til en effektiv domstolsprøvelse i EF-rettens
 forstand, og har Industrial Tribunal pligt til at se
 bort fra en sådan national bestemmelse, såfremt den
 anser dette for fornødent ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 19. juli 1996 af Industrial Tribunals i sagen Lisa
 Jacqueline Grant mod South-West Trains Ltd
 ( Sag C-249/96 )
 ( 96/C 269/36
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 16 . juli 1996 af Arrondissementsrechtbank, Ved kendelse afsagt den 19 . juli 1996 , indgået til Domsto
 Amsterdam, i sagen 1 . R. O. J. Grahame og 2 . L. M. lens Justitskontor den 22 . juli 1996 , har Industrial Tribunals
 Hollanders mod Bestuur van de Nieuwe Algemene Bedrijfs i sagen Lisa Jacqueline Grant mod South-West Trains Ltd
 vereniging forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ( Sag C-248/96 ) ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 ( 96/C 269/35 )
 1 ) Er det ( med forbehold af punkt 6 forneden ) i strid med
 Ved dom afsagt den 16 . juli 1996 , indgået til Domstolens princippet om lige løn for mænd og kvinder i henhold til
 Justitskontor den 22 . juli 1996 , har Arrondissementsrecht artikel 119 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske
 bank, Amsterdam , i sagen 1 . R. O. J. Grahame og 2 . L. M. Fællesskab og artikel 1 i Rådets direktiv 75/ 1 1 7/EØF ( 1 ),
 Hollanders mod Bestuur van de Nieuwe Algemene Bedrijfs at en ansat nægtes rejsebegunstigelser for en ugift
 vereniging forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol samlevende partner af samme køn, når der ydes sådanne
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørg begunstigelser til en ansats ægtefælle eller ugifte samle
 smål : vende partner af det modsatte køn ?


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/30
 Rettens dom af 11. juli 2013 — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones mod KHIM — MIP Metro (METRO)
 (Sag T-197/12) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket METRO - det ældre EF-figurmærke GRUPOMETROPOLIS - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - ret til en retfærdig rettergang - artikel 6 i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder - artikel 75 og 76 i forordning nr. 207/2009)
 2013/C 252/48
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barcelona, Spanien) (ved advokat J. Carbonell Callicó)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Poch, som befuldmætiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokaterne J.-C. Plate og R. Kaase)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 1. marts 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2440/2010-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL og MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 209 af 14.7.2012.


text:
C 302/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.10.2000
 G. C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene J. C. Moitinho Sag anlagt den 27. december 1999 af Den Portugisiske
 de Almeida, D. A. O. Edward, L. Sevón (refererende dommer) Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 og R. Schintgen samt dommerne P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, skaber
 A. La Pergola, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragne-
 malm, M. Wathelet, V. Skouris og F. Macken; generaladvokat: (Sag C-509/99)
 J. Mischo; justitssekretær: R. Grass, den 21. juni 2000 afsagt
 kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (2000/C 302/26)
 1) Sagen afvises.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 27. de-
 2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger. cember 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæi-
 ske Fællesskaber af Den Portugisiske Republik ved direktør Luı́s
 Fernandes, Juridisk Tjeneste, Direktoratet for EF-spørgsmål,
 (1) EFT C 63 af 4.3.2000.
 Udenrigsministeriet, og professor Maria Luı́sa Duarte, Det
 Juridiske Fakultet, Universitetet i Lissabon, som befuldmægtige-
 de, og advokaterne Miguel Galvão Teles og Mário Marques
 Mendes, Lissabon, og med valgt adresse i Luxembourg på
 Portugals Ambassade, 24, rue Guillaume Schneider.
 Sag anlagt den 13. oktober 1999 af Den Portugisiske Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber 1. Sagsøgeren gives medhold i følgende påstande:
 a) Principalt, Kommissionens beslutning af 20. oktober
 (Sag C-391/99) 1999 (C(1999) 3370, endelig udg.) om en procedure
 i henhold til artikel 21 i Rådets forordning (EØF)
 (2000/C 302/25) nr. 4064/89 (1) af 21. december 1989 om kontrol
 med fusioner og virksomhedsovertagelser (Sag IV/M.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 13. okto- 1616 — Antonio de Sommer Champalimaud/Banco
 ber 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Santander Central Hispanoamericano) kendes
 Fællesskaber af Den Portugisiske Republik ved direktør Luı́s ugyldig.
 Fernandes, Juridisk Tjeneste, Direktoratet for EF-spørgsmål,
 Udenrigsministeriet, og professor Maria Luı́sa Duarte, Det b) Subsidiært, det fastslås, at beslutningen er en nullitet.
 Juridiske Fakultet, Universitetet i Lissabon, som befuldmægtige-
 de, og advokaterne Miguel Galvão Teles og Mário Marques 2. Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkost-
 Mendes, Lissabon, og med valgt adresse i Luxembourg på ninger.
 Portugals Ambassade, 24, rue Guillaume Schneider.
 Ved kendelse af 14. september 2000 har præsidenten for De
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at nærværende sag skal
 slettes af registret.
 1. Sagsøgeren gives medhold i følgende påstande:
 a) Principalt, Kommissionens beslutning af 20. juli (1) EFT L 395 af 30.12.1989, s. 1, berigtiget i EFT L 257 af 21.9.1990,
 1999 (C(1999) 2406 endel.) om en procedure i s. 13.
 henhold til artikel 21 i Rådets forordning (EØF)
 nr. 4064/89 (1) af 21. december 1989 om kontrol
 med fusioner og virksomhedsovertagelser (sag
 IV/M.1616 — Antonio de Sommer Champalimaud/
 Banco Santander Central Hispanoamericano) kendes
 ugyldig.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 b) Subsidiært, det fastslås, at beslutningen er en nullitet. se afsagt den 27. april 2000 af Bundesverwaltungsgericht
 i sagen Stratmann GmbH und Co. KG mod Landrätin des
 2. Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkost- Kreises Wesel
 ninger.
 (Sag C-284/00)
 Ved kendelse af 13. september 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at nærværende sag skal
 slettes af registret. (2000/C 302/27)
 Ved kendelse afsagt den 27. april 2000, indgået til Domstolens
 (1) EFT L 395 af 30.12.1989, s. 1, berigtiget i EFT L 257 af 21.9.1990, Justitskontor den 19. juli 2000, har Bundesverwaltungsgericht
 s. 13.
 i sagen Stratmann GmbH und Co. KG mod Landrätin des
 Kreises Wesel forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 ---pagebreak--- 21.10.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 302/15
 Omfatter den faste afgift, der i henhold til Rådets direktiv beslutning i henhold til artikel 86 EF (tidligere EF-trakta-
 88/409/EØF (1) af 15. juni 1988, som foreskriver anvendelse tens artikel 90), dog er en retsakt, som har betydning
 af Rådets direktiv 64/433/EØF (2) af 26. juni 1964 udadtil, og som straks medfører retsvirkninger til skade
 for adressaten. Det er således klart, at medlemsstaterne
 a) som affattet ved direktiv 89/662/EØF (3) af 11. december og andre interesserede parter kan anlægge sag til prøvelse
 1989, af kommissionsbeslutninger om at kvalificere bestemte
 foranstaltninger som »ny støtte« som omhandlet i EF-
 b) som affattet ved direktiv 91/497/EØF (4) af 29. juli 1991, traktatens artikel 92 (efter ændring nu artikel 87), og
 beslutninger om at indlede proceduren i henhold til
 gælder for undersøgelse af fersk kød bestemt for hjemmemar- artikel 88, stk. 2, EF (tidligere EF-traktatens artikel 93,
 kedet i henhold til stk. 2), hvis de er af den opfattelse, at de pågældende
 foranstaltninger udgør en »eksisterende støtte«, der skal
 a) Rådets direktiv 85/73/EØF (5) af 29. januar 1985, sam- behandles efter en anden procedure, der er foreskrevet i
 menholdt med Rådets beslutning 88/408/EØF (6) af artikel 88, stk. 1, EF (tidligere EF-traktatens artikel 93,
 15. juni 1988, stk. 1).
 b) Rådets direktiv 85/73/EØF som affattet ved Rådets direk- 2) Den Italienske Republik gør gældende, at det er åbenbart,
 tiv 93/118/EF (7) af 22. december 1993, at Kommissionen har foretaget en urigtig retsanvendelse
 ved afgørelsen af, efter hvilket retsgrundlag det skal
 bedømmes, om de omtvistede nationale bestemmelser er
 også omkostningerne til gennemførelse af undersøgelser af forenelige med fællesskabsretten, idet Kommissionen
 fersk svinekød for trikiner? udelukkende skulle have støttet og foretaget sin gennem-
 gang på og i forhold til de særlige bestemmelser i
 ( 1) EFT L 194, s. 28. direktivet om posttjenester. Denne urigtige retsanvendelse
 ( 2) EFT 1963-1964, s. 175. med hensyn til retsgrundlaget har i denne sag ført til, at
 ( 3) EFT L 395, s. 13. der klart er opstået væsentlige formelle mangler, og at der
 ( 4) EFT L 268, s. 69. foreligger procedurefordrejning, idet der er indledt en
 ( 5) EFT L 32, s. 14. procedure i henhold til artikel 86, stk. 3, EF, mens en
 ( 6) EFT L 194, s. 24. eventuel efterprøvelse af, om direktivet om posttjenester
 ( 7) EFT L 340, s. 15. er gennemført ukorrekt, skulle ske efter proceduren i
 henhold til artikel 226 EF (tidligere EF-traktatens ar-
 tikel 169).
 Ved at handle på denne måde har Kommissionen også
 overtrådt artikel 86, stk. 3, EF, som ikke finder anvendelse
 i denne sag, og artikel 226 EF, idet Kommissionen med
 urette har undladt at anvende denne bestemmelse.
 Sag anlagt den 20. juli 2000 af Den Italienske Republik
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Endelig har Kommissionen ikke anført nogen som helst
 begrundelse for, at den har valgt en anden procedure end
 (Sag C-286/00) proceduren i henhold til traktatens artikel 226 EF, selv
 om det — på grund af de alvorlige konsekvenser af det
 foretagne valg — har været så meget mere nødvendigt at
 (2000/C 302/28)
 give en begrundelse.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 20. juli
 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber af Den Italienske Republik ved professor Umberto
 Leanza, som befuldmægtiget, bistået af statens advokat Ivo
 M. Braguglia og statens advokat Francesca Quadri, og med
 valgt adresse i Luxembourg på Italiens ambassade, 5, rue Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 Marie-Adélaïde. se afsagt den 27. april 2000 af Bundesverwaltungsgericht
 i sagen Fleischversorgung Neuss GmbH und Co. KG mod
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Landrat des Kreises Neuss
 — Kommissionens åbningsskrivelse af 16. maj 2000 (SG (Sag C-288/00)
 (2000) — D/103687) annulleres.
 (2000/C 302/29)
 — Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 Ved kendelse afsagt den 27. april 2000, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 21. juli 2000, har Bundesverwaltungsgericht
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter i sagen Fleischversorgung Neuss GmbH und Co. KG mod
 Landrat des Kreises Neuss forelagt De Europæiske Fællesskabers
 1) Den Italienske Republik gør gældende, at åbningsskrivel- Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 sen, selv om den er forberedende i forhold til en eventuel spørgsmål:


text:
6.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/61
 Sag anlagt den 17. september 2010 — Armani mod KHIM — Annunziata Del Prete (AJ AMICI JUNIOR)
 (Sag T-420/10)
 ()
 2010/C 301/97
 Stævningen er affattet på italiensk
 Parter
 Sagsøger: Georgio Armani SpA (Milano, Italien) (ved avvocato M. Rapisardi)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Annunziata Del Prete (Napoli, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 8. juli 2010 af Andet Appelkammer (sag R1360/2009-2) annulleres som følge af urigtig og uretmæssig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 2009/207, idet det blev fastslået, at der ikke forelå risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker.
 —
 Sagsøgerens argumenter i indsigelsessagen tages til følge i overensstemmelse med Indsigelsesafdelingens afgørelse.
 —
 EF-varemærkeansøgning nr. 6314462 indgivet under navnet »Annunziata del Prete« afslås i sin helhed i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 for de varer og tjenesteydelser, der er dækket af ansøgningen.
 —
 Harmoniseringskontoret pålægges at opfylde afgørelsen og ikke at tillade varemærkeregistreringen »AJ AMICI JUNIOR«.
 —
 Harmoniseringskontoret pålægges alene eller sammen med ansøgeren Annunziata del Prete til GIORGIO ARMANI SpA at betale samtlige de af selskabet i sagen afholdte omkostninger.
 —
 Det besluttes som konsekvens af annullationen, at sagsøgeren godtgøres de omkostninger, som selskabet har afholdt i sagen, herunder de omkostninger, der er afholdt i retssagen i overensstemmelse med artikel 91, litra b), i procesreglementet af 2. maj 1991.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Annunziata Del Prete.
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »AJ Amici Junior« (ansøgning nr. 6 314 462) for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 25 og 35.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Giorgio Armani SpA.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det italienske figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »AJ Armani Jeans« (nr. 912114) for varer i klasse 9, 25 og 35, og det italienske ordmærke, der indeholder ordbestanddelen »ARMANI JUNIOR« (nr. 998 554) for varer i klasse 25 og 35.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen.
 Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 vedrørende tilstedeværelse af risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker og varer, der er omfattet af disse.


text:
C 108/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.4.2001
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den foranstaltning, som er genstand for den anfægtede
 beslutning, er artikel 14 i Norma Foral (provinslov) nr. 5/1993, Sagsøgeren, der er tjenestemand i lønklasse C 1, løntrin 8,
 udstedt af El Territorio Histórico de Bizkaia, om skatteforan- anfægter afgørelsen fra udvælgelseskomitéen for den interne
 staltninger til støtte af investeringer og til fremme af økonomi- udvælgelsesprøve med henblik på overgang fra kategori C til
 ske aktiviteter. Foranstaltningen fastsætter en fritagelse for kategori B, KOM/PB/99, hvorved udvælgelseskomitéen ikke
 selskabsskat for visse nystiftede virksomheder. gav hende adgang til udvælgelsesprøvens mundtlige prøve.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de
 i sag T-30/01 anførte.
 Formanden for udvælgelseskomitéen meddelte ved skrivelse af
 8. marts 2000 sagsøgeren, at hun ikke havde fået adgang til
 den mundtlige prøve, fordi hendes karakter for den skriftlige
 prøve, skønt den var højere end den krævede minimumskarak-
 ter (30 ud af 50), ikke placerede hende mellem de 170 bedste
 ansøgere, som alene kunne aflægge den mundtlige prøve.
 Sag anlagt den 14. februar 2001 af Anna Maria Roccato For at blive placeret blandt de 170 bedste ansøgere, skulle
 (gift Pinson) mod Kommissionen for De Europæiske sagsøgeren have opnået en minimumskarakter på samlet
 Fællesskaber 30,250 points.
 (Sag T-34/01)
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande fremført følgende:
 (2001/C 108/51)
 (Processprog: fransk) — Tilsidesættelse af begrundelsespligten samt det almindeli-
 ge princip om gennemsigtighed. Sagsøgeren har herved
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der anført, at en ansøger til en udvælgelsesprøve ikke kan
 meddeles afslag på at få tilstillet dokumenter og svar, som
 den 14. februar 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Anna Maria Roccato (gift Pinson), ikke vedrører sammenligningen af ansøgerne.
 Bruxelles, ved advokaterne Georges Vandersanden og Laure
 Levi.
 — Tilsidesættelse af reglerne for udvælgelseskomitéens arbej-
 de, samt udøvelse af et åbenbart fejlskøn.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af afgørelsen af 8. marts 2000 fra udvælgelse-
 skomitéen for udvælgelsesprøve KOM/PB/99, hvorved — Tilsidesættelse af forbuddet mod forskelsbehandling samt
 sagsøgeren ikke fik adgang til udvælgelsesprøvens mundt- magtfordrejning. Sagsøgeren, som siden den 1. februar
 lige prøve. 1988 har befundet sig på sidste trin i sit karriereforløb,
 anfører, at udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at
 — Annullation af hele udvælgelsesprøven og de hermed give hende adgang til den mundtlige prøve alene kan
 forbundne efterfølgende retsakter. forklares med, at den ønskede at favorisere tjenestemænd,
 som var yngre, og som derfor kunne forvente et længere
 — Sagsøgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger. karriereforløb end hende.


text:
26.4.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 107/36
 Sag anlagt den 19. februar 2008 — Exalation mod KHIM (Vektor-Lycopin)
 (Sag T-85/08)
 (2008/C 107/61)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Exalation Ltd (Ilford, Storbritannien) (ved Rechtsanwalt K. Zingsheim)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 17. december 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1037/2007-4 og Harmoniseringskontorets afgørelse af 4. maj 2007 annulleres, og Harmoniseringskontoret tilpligtes at registrere sagsøgerens varemærke »Vektor-Lycopin« som EF-varemærke i EF-varemærkeregisteret.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Vektor-Lycopin« for varer i klasse 5, 29 og 30 (ansøgning nr. 4 838 983).
 Undersøgerens afgørelse: Delvist afslag på ansøgningen.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da det ansøgte varemærke har tilstrækkeligt særpræg og ikke er beskrivende.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
5.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 454/22
 Rettens dom af 20. oktober 2016 — Lufthansa AirPlus Servicekarten mod EUIPO — Mareea Comtur (airpass.ro)
 (Sag T-14/15) (1)
 ((EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket airpass.ro - det ældre EU-ordmærke AirPlus International - forkastelse af indsigelsen - regel 21 i forordning (EF) nr. 2868/95 - ufornødent at træffe afgørelse - artikel 81, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2016/C 454/41)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (Neu Isenburg, Tyskland) (ved advokaterne R. Kunze og G. Würtenberger)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved V. Melgar og H. Kunz, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: SC Mareea Comtur SRL (Deva, Rumænien)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 17. oktober 2014 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1918/2013-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Lufthansa AirPlus Servicekarten og SC Mareea Comtur
 Konklusion
 1)
 Den afgørelse, der blev truffet den 17. oktober 2014 af Femte Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1918/2013-5) annulleres, for så vidt som den vedrører »annonce- og reklamevirksomhed, forretningsledelse, forretningsadministration, varetagelse af kontoropgaver«, der henhører under klasse 35 i Nicearrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret.
 2)
 EUIPO bærer sine egne sagens omkostninger og betaler de af Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 81 af 9.3.2015.


text:
4.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/16
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 28. januar 2009 — Ministero dell'Economia e delle Finanze og Agenzia delle Entrate mod Paolo Speranza
 (Sag C-35/09)
 (2009/C 82/29)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte suprema di cassazione
 Parter i hovedsagen
 Appellanter: Ministero dell'Economia e delle Finanze og Agenzia delle Entrate
 Indstævnt: Paolo Speranza
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 4, stk. 1, litra c), i direktiv 69/335/EØF, i henhold til hvilken udvidelse af kapitalen i et kapitalselskab ved indskud af enhver art er undergivet kapitaltilførselsafgift, fortolkes således, at det kun er indskud, som rent faktisk finder sted, der skal undergives afgift, og ikke rene beslutninger om kapitaludvidelse, som ikke reelt er blevet gennemført?
 2)
 Skal artikel 4, stk. 1, litra c), i direktiv 69/335/EØF fortolkes således, at afgiften udelukkende kan pålægges det selskab, som kapitaludvidelsen vedrører, og ikke tillige den ministerielle repræsentant, der udfærdiger eller modtager akten?
 3)
 Under alle omstændigheder spørges, om de muligheder for kontradiktion, som den italienske lovgivning giver den ministerielle repræsentant, er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet når henses til, at gyldigheden af og muligheden for at annullere beslutningen om kapitaludvidelse er uden relevans, jf. artikel 38 i dekret fra republikkens præsident nr. 131 fra 1986, og til, at det kun er muligt at få tilbagebetalt en erlagt afgift efter en retskraftig dom om ugyldighed eller annullation?


text:
11.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/29
 Sag anlagt den 19. maj 2014 — Cipriani mod KHIM — Hotel Cipriani (CIPRIANI)
 (Sag T-343/14)
 2014/C 261/53
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Arrigo Cipriani (Venedig, Italien) (ved advokatene A. Vanzetti, S. Bergia, og G. Sironi)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Hotel Cipriani (Venedig, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 14. marts 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 224/2012-4 annulleres, og varemærke nr. 1 15 824, »Cipriani«, som Hotel Cipriani er indehaver af, erklæres ugyldigt for alle varer og tjenesteydelser, som det er registreret for, jf. artikel 52, stk. 1, litra b), og artikel 53, stk. 2, litra a), i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med artikel 8, stk. 3, i den italienske lov om industriel ejendomsret.
 —
 Subsidiært erklæres varemærket ugyldigt for alle andre varer eller tjenesteydelser end »hoteller og hotelreservation«.
 —
 Subsidiært, med hensyn til tjenesteydelser, »restauranter, cafeterier, offentlige spisesteder, barer, catering; udbringning af drikkevarer til umiddelbar indtagelse«.
 —
 Sagen hjemvises til Harmoniseringskontoret, således at det kan erklære varemærket ugyldigt.
 —
 Arrigo Cipriani tilkendes samtlige sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »CIPRIANI« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 35 og 42 — EF-varemærke nr. 1 15 824
 Indehaver af EF-varemærket: Hotel Cipriani
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Arrigo Cipriani
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Varemærket er blevet registreret i ond tro og har tilsidesat retten til det berømte personnavn »CIPRIANI«
 Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på ugyldighedsbegæringen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 2, litra a), i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med artikel 8, stk. 3, i den italienske lov om industriel ejendomsret
 —
 Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/29
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 19. september 2013 — Caisse nationale des prestations familiales mod Fjola Hliddal (sag C-216/12) og Pierre-Louis Bornand (sag C-217/12) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxembourg)
 (Forenede sager C-216/12 og 217/12) (1)
 (Social sikring - forordning (EØF) nr. 1408/71 - aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund - schweiziske statsborgere med bopæl i Schweiz og arbejde i Luxembourg - tildeling af forældreorlovsydelse - begrebet »familieydelse«)
 2013/C 344/49
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Caisse nationale des prestations familiales
 Sagsøgte: Fjola Hliddal (sag C-216/12) og Pierre-Louis Bornand (sag C-217/12)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour de cassation — fortolkning af artikel 1, litra u) og i), samt artikel 4, stk. 1, litra h), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 II, s. 366), og af bilag II, afsnit A, nr. 1), i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer, undertegnet i Luxembourg den 21. juni 1999 (EFT 2002 L 114, s. 6) — begrebet »familieydelse« — lovligheden af nationale retsforskrifter om tildeling af en forældreorlovsydelse — en schweizisk statsborger, der bor i Schweiz og arbejder i Luxembourg.
 Konklusion
 1)
 Artikel 1, litra u), nr. i), og artikel 4, stk. 1, litra h), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, og som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1606/98 af 29. juni 1998, skal fortolkes således, at en forældreorlovsydelse som den, der er indført ved den luxembourgske lovgivning, udgør en familieydelse som omhandlet i denne forordning.
 (1) EUT C 235 af 4.8.2012.


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/70
 Sag anlagt den 13. november 2015 — Boros mod Parlamentet
 (Sag T-657/15)
 (2016/C 048/78)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Crina Boros (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokat N. Pirc Musar)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Parlamentets afgørelse A(2015)8553 C af 16. september 2015 om afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring om aktindsigt i visse dokumenter vedrørende oplysninger om Europa-Parlamentets medlemmers rejseudgifter, dagpenge, godtgørelser for generelle udgifter og udgifter til personaleordninger annulleres.
 —
 Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne i henhold til artikel 134 og 140 i Rettens procesreglement, herunder de af eventuelle intervenerende parter afholdte sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 (1), sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning nr. 45/2001 (2), idet de persondata, der søges aktindsigt i, ikke er beskyttet af fællesskabslovgivningen.
 2.
 Andet anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001, sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning nr. 45/2001, idet der blev givet afslag på aktindsigt i de ønskede oplysninger, selv om betingelserne for udlevering var opfyldt.
 3.
 Tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af den generelle forpligtelse til i henhold artikel 2 og 4 i forordning nr. 1049/2001, sammenholdt med denne forordnings artikel 6, stk. 3, at foretage en undersøgelse af hvert enkelt dokument.
 4.
 Fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001, henset til, at afslaget på at give delvis aktindsigt i de ønskede dokumenter ikke var berettiget.
 5.
 Femte anbringende vedrører tilsidesættelse af den begrundelsespligt, der følger af artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1049/2001, idet Parlamentet undlod at tage stilling til alle sagsøgerens argumenter.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18.12.2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT 2001 L 8, s. 1).


text:
6.4.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 84/19
 Kauer mod Pensionsversicherungsanstalt der Angestellten, at DOMSTOLENS DOM
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 artikel 94, stk. 1-3, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af
 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger (Femte Afdeling)
 på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres fami-
 liemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret
 og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. decem- af 22. januar 2002
 ber 1996 (EFT 1997 L 28, s. 1), har Domstolen (Femte
 Afdeling), sammensat af dommer D.A.O. Edward, som funge-
 rende formand for Femte Afdeling, og dommerne A. La
 i sag C-31/00, Conseil national de l’ordre des architectes
 Pergola og M. Wathelet (refererende dommer); generaladvokat:
 mod Nicolas Dreessen (anmodning om præjudiciel afgø-
 F.G. Jacobs; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl,
 relse fra Cour de cassation) (1)
 den 7. februar 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (»Præjudiciel forelæggelse — artikel 10 EF og 43 EF —
 national lovgivning, hvorefter der til udøvelse af arkitekter-
 hvervet kræves eksamensbevis eller visse faglige kvalifikatio-
 Artikel 94, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af ner — fællesskabsstatsborger med et eksamensbevis, der
 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på ikke er medtaget i opregningen i direktiv 85/384/EØF —
 arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlem- værtsmedlemsstatens forpligtelse til, når den får forelagt en
 mer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ansøgning om tilladelse til at udøve arkitekterhvervet på dens
 ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, område, at foretage en sammenligning af de kundskaber, som
 sammenholdt med EF-traktatens artikel 8 A, 48 og 52 (efter bekræftes ved dette eksamensbevis samt ansøgerens faglige
 ændring nu artikel 18 EF, 39 EF, og 43 EF) alt efter det konkrete erfaring, og de kvalifikationer, der stilles krav om i den
 tilfælde, skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for en nationale lovgivning«)
 lovgivning i en medlemsstat, hvorefter perioder, der er tilbagelagt
 med børnepasning i en anden stat, der er part i aftalen af 2. maj
 1992 om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, eller i en (2002/C 84/30)
 anden medlemsstat af Den Europæiske Union, kun kan ligestilles
 med alderspensionsforsikringsperioder på betingelse af,
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 — at de er blevet tilbagelagt efter det tidspunkt, hvor forordningen
 gjort i Samling af Afgørelser)
 trådte i kraft i den førstnævnte stat, og
 — at ansøgeren til de pågældende børn oppebærer eller har I sag C-31/00, angående en anmodning, som Cour de cassation
 oppebåret kontantydelser i anledning af moderskab eller tilsva- (Belgien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 rende ydelser i henhold til denne stats lovgivning, for i den for nævnte ret verserende sag, Conseil national de
 l’ordre des architectes mod Nicolas Dreessen, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 10 EF
 og 43 EF, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne S. von Bahr,
 mens sådanne perioder, der er tilbagelagt i indlandet, ligestilles med D.A.O. Edward (refererende dommer), A. La Pergola og
 alderspensionsforsikringsperioder uden tidsmæssig begrænsning og C.W.A. Timmermans; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær:
 uden andre betingelser. ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 22. januar 2002 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således:
 Artikel 43 EF skal fortolkes således, at når en fællesskabsstatsborger
 til de nationale myndigheder indgiver ansøgning om tilladelse til at
 (1) EFT C 102 af 8.4.2000. udøve et erhverv, hvortil adgangen ifølge den nationale lovgivning er
 betinget af, at ansøgeren har et eksamensbevis eller erhvervsmæssige
 kvalifikationer eller perioder med erhvervserfaring, er disse myndighe-
 der forpligtet til at tage hensyn til samtlige eksamensbeviser,
 certifikater og andre kvalifikationsbeviser og til den pågældendes
 relevante erfaring, idet de skal foretage en sammenligning mellem på
 den ene side den kompetence, der er dokumenteret ved disse
 kvalifikationsbeviser og denne erfaring, og på den anden side de krav
 om kundskaber og kvalifikationer, der stilles i den nationale
 ---pagebreak--- C 84/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6.4.2002
 lovgivning, også når et direktiv om gensidig anerkendelse af 1) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har
 eksamensbeviser er blevet vedtaget for det pågældende erhverv, og det tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7 i Rådets
 ikke gennem anvendelsen af dette direktiv er muligt at fastslå, at direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret
 ansøgerens eksamensbevis eller -beviser automatisk kan anerkendes. ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, artikel 6
 i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om
 farligt affald samt, idet der bortses fra Gibraltar, artikel 14 i
 (1) EFT C 102 af 8.4.2000. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. de-
 cember 1994 om emballage og emballageaffald, idet det ikke
 har udarbejdet affaldshåndteringsplaner, der omfatter hele dets
 område, og som er i overensstemmelse med alle bestemmelserne
 i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, i direktiv
 91/689 og i direktiv 94/62, og/eller har undladt at underrette
 Kommissionen herom.
 2) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler
 DOMSTOLENS DOM sagens omkostninger.
 (Anden Afdeling)
 (1) EFT C 102 af 8.4.2000.
 af 24. januar 2002
 i sag C-35/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og
 Nordirland (1)
 DOMSTOLENS DOM
 (»Traktatbrud — miljø — affald — direktiv 75/442/EØF,
 91/689/EØF og 94/62/EF — affaldshåndteringsplaner«)
 (Femte Afdeling)
 (2002/C 84/31)
 af 15. januar 2002
 (Processprog: engelsk)
 i sag C-43/00, Andersen og Jensen ApS mod Skattemini-
 steriet (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vestre
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- Landsret) (1)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (»Tilnærmelse af lovgivningerne — direktiv 90/434/EØF —
 fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af
 aktiver og ombytning af aktier — tilførsel af aktiver eller
 I sag C-35/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilførsel af en gren af en virksomhed — begreber«)
 (befuldmægtigede: R.B. Wainwright og L. Ström) mod Det
 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (befuldmæg-
 (2002/C 84/32)
 tiget: R. Magrill, bistået af D. Wyatt, QC), angående en påstand
 om, at det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien
 og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til (Processprog: dansk)
 artikel 7 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om
 affald (EFT L 194, s. 47), som ændret ved Rådets direktiv
 91/156/EØF af 18. marts 1991 (EFT L 78, s. 32), artikel 6 i (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt gjort i Samling af Afgørelser)
 affald (EFT L 377, s. 20), og artikel 14 i Europa-Parlamentets
 og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om
 emballage og emballageaffald (EFT L 365, s. 10), idet det ikke
 har udarbejdet affaldshåndteringsplaner, som er i overensstem- I sag C-43/00, angående en anmodning, som Vestre Landsret
 melse med alle bestemmelserne i de nævnte direktiver, og/eller (Danmark) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 har undladt at give Kommissionen meddelelse herom, har for i den for nævnte ret verserende sag, Andersen og Jensen
 Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsforman- ApS mod Skatteministeriet, at opnå en præjudiciel afgørelse
 den, N. Colneric, og dommerne R. Schintgen og V. Skouris vedrørende fortolkningen af artikel 2, litra c) og i), i Rådets
 (refererende dommer); generaladvokat: A. Tizzano; justitssek- direktiv 90/434/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatnings-
 retær: R. Grass, den 24. januar 2002 afsagt dom, hvis ordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning
 konklusion lyder således: af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater


text:
C 1/2 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 4.1.1999
 P. Wytinck, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg DOMSTOLENS DOM
 hos advokat M. Loesch, 11, rue Goethe, angående appel
 af dom afsagt den 12. december 1996 af De Europñiske af 17. november 1998
 Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Anden Udvidede Afde-
 ling) i sag T-87/92, Kruidvat mod Kommissionen (Sml. II, i sag C-228/96, Aprile Srl i likvidation mod Amministrazi-
 s. 1931), hvori der er nedlagt påstand om ophñvelse af one delle Finanze dello Stato (anmodning om prñjudiciel
 dommen Ð de andre parter i appelsagen er Kommissionen afgùrelse fra Giudice conciliatore di Milano) (1)
 for De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget: B. J.
 Drijber), stùttet af Parfums Givenchy SA, Levallois-Perret (Afgifter med tilsvarende virkning Ð tilbagesùgning af
 (Frankrig), ved advokat F. Bizet, Paris, og med valgt belùb erlagt i urigtig formening om skyld Ð nationale
 adresse i Luxembourg hos advokat A. May, 31, Grand- processuelle frister)
 Rue, ComiteÂ de liaison des syndicats europeÂens de l'indu-
 strie de la parfumerie et des cosmeÂtiques (COLIPA), (1999/C 1/03)
 Bruxelles, ved advokat F. Herbert, Bruxelles, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat C. Zeyen, 56-58, rue
 Charles Martel, og FeÂdeÂration europeÂenne des parfumeurs
 deÂtaillants (FEPD), Paris, ved advokat R. Verniau, Lyon Ð (Processprog: italiensk)
 har Domstolen, sammensat af prñsidenten, G. C. Rodrí-
 guez Iglesias, afdelingsformñndene J.-P. Puissochet, G.
 Hirsch, P. Jann (refererende dommer) samt dommerne G. F.
 Mancini, C. Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward, H.
 Ragnemalm, L. Sevón og M. Wathelet; generaladvokat: N.
 Fennelly; justitssekretñr: R. Grass, den 17. november (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-228/96, angående en anmodning, som Giudice
 conciliatore di Milano (Italien) i medfùr af EF-traktatens
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte
 ret verserende sag, Aprile Srl i likvidation mod Ammini-
 1) Appellen forkastes. strazione delle Finanze dello Stato, at opnå en prñjudiciel
 afgùrelse vedrùrende fortolkningen af de fñllesskabsretlige
 bestemmelser om tilbagesùgning af belùb erlagt i urigtig
 formening om skyld, har Domstolen, sammensat af prñsi-
 denten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformñndene
 P. J. G. Kapteyn og J. P. Puissochet (refererende dommer)
 samt dommerne G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almei-
 da, C. Gulmann, J. L. Murray, L. Sevón, M. Wathelet, R.
 2) Kruidvat BVBA bñrer Kommissionens og intervenien- Schintgen og K. M. Ioannou; generaladvokat: D. Ruiz-Ja-
 ten Parfums Givenchy SA's samt sine egne omkostnin- rabo Colomer; justitssekretñr: fuldmñgtig L. Hewlett, den
 ger. 17. november 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således:
 1) Fñllesskabsretten er ikke til hinder for, at der anvendes
 en national bestemmelse, hvorefter der for alle tilbage-
 3) ComiteÂ de liaison des syndicats europeÂens de l'indu- betalingskrav på toldområdet gñlder en sñrlig prñklu-
 strie de la parfumerie et des cosmeÂtiques og FeÂdeÂration siv frist på oprindeligt fem, derefter tre år, i stedet for
 europeÂenne des parfumeurs deÂtaillants bñrer deres den almindelige tiårige forñldelsesfrist, der gñlder for
 egne omkostninger. tilbagesùgning af belùb erlagt i urigtig formening om
 skyld, forudsat at den pågñldende prñklusive frist,
 som er den samme som den, der allerede gñlder for
 forskellige afgifter, finder anvendelse uden forskel på
 tilbagebetalingskrav, der stùttes på fñllesskabsretten,
 (1) EFT C 131 af 26.4.1997. og krav, der stùttes på national ret.
 2) Under omstñndigheder som de i hovedsagen forelig-
 gende er fñllesskabsretten ikke til hinder for, at en
 medlemsstat afskñrer tilbagebetalingskrav vedrùrende
 afgifter, der er opkrñvet i strid med fñllesskabsretlige
 ---pagebreak--- 4.1.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 1/3
 bestemmelser, under henvisning til en national, prñklu- 3) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber bñrer
 siv frist, selv hvis den pågñldende medlemsstat endnu sine egne omkostninger.
 ikke har ñndret sine interne bestemmelser for at gùre
 dem forenelige med de fñllesskabsretlige bestemmelser.
 (1) EFT C 351 af 10.12.1994.
 (1) EFT C 269 af 14.9.1996.
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 DOMSTOLENS DOM
 af 19. november 1998
 (Sjette Afdeling)
 i sag C-159/96, Den Portugisiske Republik mod Kommis-
 af 19. november 1998
 sionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 i sag C-284/94, Kongeriget Spanien mod Rådet for Den
 (Handelspolitik Ð kvantitative lofter for indfùrsel af teks-
 Europñiske Union stùttet af Kommissionen for De Euro-
 tilvarer Ð varer med oprindelse i Kina Ð supplerende ind-
 pñiske Fñllesskaber (1)
 fùrsel Ð Kommissionens administrative befùjelser)
 (Annullationssùgsmål Ð fñlles handelspolitik Ð forord-
 (1999/C 1/05)
 ning (EF) nr. 519/94 og (EF) nr. 1921/94 Ð importkontin-
 genter for visse former for legetùj med oprindelse i Folke-
 republikken Kina)
 (Processprog: portugisisk)
 (1999/C 1/04)
 (Processprog: spansk) (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive I sag C-159/96, Den Portugisiske Republik (befuldmñgti-
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) gede: Luís Fernandes og Maria Luisa Duarte) mod Kom-
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgti-
 gede: Marc de Pauw og Francisco de Sousa Fialho), angå-
 ende en påstand om annullation af den praksis med at
 I sag C-284/94, Kongeriget Spanien (befuldmñgtigede: udvise »exceptionel fleksibilitet«, Kommissionen for De
 Alberto Navarro GonzaÂlez og Gloria Calvo Díaz) mod Europñiske Fñllesskaber fulgte i forbindelse med forvalt-
 Rådet for Den Europñiske Union (befuldmñgtigede: ningen af de kvantitative lofter for indfùrsel til Fñllesska-
 Bjarne Hoff-Nielsen, Guus Houttuin og Diego Canga bet af tekstilvarer og beklñdningsgenstande med oprin-
 Fano), stùttet af Kommissionen for De Europñiske Fñlles- delse i tredjelande, og nñrmere bestemt af Kommissionens
 skaber (befuldmñgtigede: Miguel Díaz-Llanos, Patrick beslutning, der blev truffet vedrùrende tekstilvarer med
 Hetsch og Carlos Gómez de la Cruz), angående en påstand oprindelse i Folkerepublikken Kina efter mùdet i tekstil-
 om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1921/94 af udvalget den 6. marts 1996, har Domstolen (Sjette Afde-
 25. juli 1994 om ñndring af forordning (EF) nr. 519/94 ling), sammensat af afdelingsformanden, P. J. G. Kapteyn
 om den fñlles ordning for indfùrsel fra visse tredjelande (refererende dommer), og dommerne G. Hirsch, G. F.
 (EFT L 198 af 30. 7. 1994, s. 1), har Domstolen (Sjette Mancini, H. Ragnemalm og K. M. Ioannou; generaladvo-
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. J. G. Kap- kat: A. Saggio; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr H. A.
 teyn, og dommerne G. F. Mancini (refererende dommer) Rühl, den 19. november 1998 afsagt dom, hvis konklusion
 og J. L. Murray; generaladvokat: P. LeÂger; justitssekre- lyder således:
 tñr: assisterende justitssekretñr H. von Holstein, den
 19. november afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Sagen afvises, for så vidt angår påstanden om annulla-
 tion af den praksis med »exceptionel fleksibilitet«, der
 1) Rådet for Den Europñiske Union frifindes. er blevet fulgt af Kommissionen for De Europñiske
 Fñllesskaber i forbindelse med forvaltningen af de
 kvantititative lofter for import til Fñllesskabet af teks-
 tilvarer og beklñdningsgenstande med oprindelse i
 2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger. tredjelande.


text:
19.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/16
 Sag anlagt den 2. juni 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-239/08)
 (2008/C 183/33)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Huvelin, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Kongeriget Belgien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende frie personbevægelser på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.
 —
 Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2006/100/EF udløb på datoen for Bulgarien og Rumænien tiltrædelse af Den Europæiske Union den 1. januar 2007. På tidspunktet for anlæggelsen af denne sag havde sagsøgte endnu ikke vedtaget eller meddelt Kommissionen alle de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 (1) EUT L 363, s. 141.


text:
21.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 277/20
 Appel iværksat den 17. februar 2017 af CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 19. december 2016 i sag T-655/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH mod Den Europæiske Unions Domstol
 (Sag C-87/17 P)
 (2017/C 277/29)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (ved Rechtsanwalt A. Schuster)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Domstol
 Den Europæiske Unions Domstol (Tiende Afdeling) har ved kendelse af 5. juli 2017 forkastet appellen og truffet afgørelse om, at appellanten bærer sine egne omkostninger.


text:
29.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 178/33
 Sag anlagt den 12. maj 2006 — ECZG mod Kommissionen
 (Sag T-142/06)
 (2006/C 178/62)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Elektrociepłownia Zielona Góra SA. (Zielona Góra, Polen) (ved solicitor M. Powell og lawyers C. Arhold og K. Struckmann)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 23. november 2005 om at indlede en formel undersøgelsesprocedure i statsstøttesag C 43/2005 (ex N 99/2005) — polske strandede omkostninger — annulleres. Subsidiært annulleres beslutningen for så vidt angår de af sagsøgeren indgåede elkøbsaftaler.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren driver varme- og elkraftværker i Polen. Kommissionen vedtog ved den anfægtede beslutning at indlede en formel undersøgelsesprocedure af den angiveligt nye statsstøtte i form af elkøbsaftaler indgået mellem polske elproducenter og den statsejede netoperatør PSE (1).
 Sagsøgeren gør til støtte for sit søgsmål gældende, at Kommissionen ikke havde nogen beføjelse til at indlede en formel undersøgelsesprocedure vedrørende støtteforanstaltninger, som blev givet før Polens tiltrædelse til Den Europæiske Union, og som ikke gælder efter tiltrædelsesdatoen. Kommissionen har herved tilsidesat det alment gældende retlige princip om forbud mod tilbagevirkende gyldighed og beskyttelsen af berettigede forventninger.
 Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen har foretaget urigtig retsanvendelse og anlagt et fejlskøn ved at betegne foranstaltningen som ny statsstøtte. Først undlod Kommissionen at vurdere foranstaltningen i lyset af de faktiske og retlige omstændigheder på tidspunktet for aftalernes indgåelse. For det andet foretog Kommissionen en mangelfuld vurdering af begrebet økonomisk fordel i henhold til artikel 87, stk. 1, EF ved at foretage en samlet vurdering af alle elkøbsaftaler i stedet for at vurdere dem individuelt. For det tredje tog Kommissionen ikke hensyn til den omstændighed, at den aftale, som sagsøgeren havde indgået, på tidspunktet, hvor medlemsstaternes elmarkeder blev åbnet for konkurrence, ikke kunne fordreje konkurrencen inden for fællesmarkedet, eftersom Polen endnu ikke var en medlemsstat. Endelig gør sagsøgeren gældende, at støtten ikke udgør ny statsstøtte, men en eksisterende støtte i henhold til såvel tiltrædelsestraktaten som retspraksis, hvorefter en støtte, som allerede findes på et marked, der er lukket for konkurrence, indtil markedets liberalisering skal anses for at være en eksisterende støtte fra tidspunktet for frigivelsen. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen ikke vurderede, om den pågældende aftale stadig gjaldt efter Polens tiltrædelse.
 Endelig gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede beslutning er utilstrækkeligt begrundet, og at den udgør en tilsidesættelse af artikel 253 EF.
 (1) Statsstøtte – Polen – Statsstøttesag C 43/2005 (ex N 99/2005) – Polske strandede omkostninger – Opfordring til at fremsætte bemærkninger efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, (EUT 2006 C 52, s. 8).


text:
28.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 283/12
 Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 7. juni 2017 — Redpur GmbH mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) og Redwell Manufaktur GmbH
 (Sag C-86/17 P) (1)
 ((Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om registrering af ordmærket Redpur - afslag på ansøgningen))
 (2017/C 283/17)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Redpur GmbH (ved S. Schiller, som befuldmægtiget)
 De andre parter i sagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret og Redwell Manufaktur GmbH
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Redpur GmbH betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 213 af 3.7.2017.


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/48
 Rettens dom af 14. juli 2011 — ratiopharm mod KHIM — Nycomed (ZUFAL)
 (Sag T-222/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket ZUFAL - det ældre EF-ordmærke ZURCAL - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - lighed mellem varerne - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - begrænsning af de varer, der er omfattet af varemærkeansøgningen - artikel 43, stk. 1, i forordning nr. 207/2009)
 2011/C 269/107
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: ratiopharm GmbH (Ulm, Tyskland) (ved advokat S. Völker)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved B. Schmidt, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Nycomed GmbH (Konstanz, Tyskland) (ved advokat A. Ferchland)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. marts 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 874/2008-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Nycomed GmbH og ratiopharm GmbH
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) frifindes.
 2)
 ratiopharm GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 195 af 17.7.2010.


text:
27.9.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 247/2
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Budaörsi Városi Bíróság (Ungarn) den 2. juni 2008 — Pannon GSM Zrt. mod Erzsébet Sustikné Győrfi
 (Sag C-243/08)
 (2008/C 247/03)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Budaörsi Városi Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Pannon GSM Zrt.
 Sagsøgt: Erzsébet Sustikné Győrfi
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (1), hvorefter medlemsstaterne fastsætter, at urimelige kontraktvilkår i en aftale, som en erhvervsdrivende har indgået med en forbruger, i henhold til deres nationale lovgivning ikke binder forbrugeren, fortolkes således, at et urimeligt kontraktvilkår, som den erhvervsdrivende har fastsat, ikke er uden bindende virkning for forbrugeren ipso jure, men alene såfremt forbrugeren ved et herom fremført anbringende har anfægtet dette urimelige kontraktvilkår og har fået medhold?
 2)
 Kræver forbrugerbeskyttelsen i direktiv 93/13/EØF, at den nationale ret — uanset hvilken procedure der følges, og om den er kontradiktorisk eller ej — ex officio skal prøve, om den for retten indbragte kontrakt indeholder urimelige vilkår, selv om det ikke er blevet gjort gældende, at kontraktvilkåret er urimeligt, og således ex officio prøver de bestemmelser, den erhvervsdrivende har fastsat, i forbindelse med kontrollen af sin egen kompetence?
 3)
 Såfremt andet spørgsmål besvares bekræftende, hvilke kriterier skal den nationale ret da tage i betragtning og foretage en afvejning af i forbindelse med denne kontrol?
 (1) Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29).


text:
25.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 145/24
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona (Spanien) den 17. februar 2016 — Banco Santander, S.A. mod Mahamadou Demba og Mercedes Godoy Bonet
 (Sag C-96/16)
 (2016/C 145/30)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de Primera Instancia no 38 de Barcelona
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Banco Santander, S.A.
 Sagsøgt: Mahamadou Demba og Mercedes Godoy Bonet
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er en forretningspraksis, hvorefter der foretages overdragelse eller køb af fordringer uden at tilbyde forbrugeren en mulighed for at udligne gælden ved at betale den pågældende pris, renterne, udgifterne og sagsbehandlingsomkostningerne til erhververen, i overensstemmelse med EU-retten, nærmere bestemt artikel 38 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 2C i Lissabonkontrakten og artikel 4, stk. 2, artikel 12 og artikel 169, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde (1)?
 2)
 Er det foreneligt med de principper, der fremgår af Rådets direktiv 93/13/EØF (2) af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler, og i forlængelse heraf effektivitetsprincippet, samt dette direktivs artikel 3, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, når den nævnte forretningspraksis vedrørende køb af forbrugerens gæld for en meget lav pris uden forbrugerens kendskab eller samtykke hertil ikke udformes som en almindelig betingelse eller et urimeligt vilkår i kontrakten og uden at give forbrugeren mulighed for at deltage i denne handel ved et tilbagekøb?
 3)
 Er det med henblik på at sikre beskyttelsen af forbrugere og brugere og den EU-retspraksis, der uddyber denne beskyttelse, i henhold til direktiv 93/13, navnlig dettes artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, foreneligt med EU-retten at fastsætte et entydigt kriterium om, at et ikke-forhandlet vilkår i forbrugerlånekontrakter uden pant i fast ejendom er urimeligt, når det fastsætter en morarente, der indebærer en stigning på mere end to procentpoint i forhold til den aftalte ordinære rente?
 4)
 Er det med henblik på at sikre beskyttelsen af forbrugere og brugere og den EU-retspraksis, der uddyber denne beskyttelse, i henhold til direktiv 93/13, navnlig dettes artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, foreneligt med EU-retten at fastsætte, at den ordinære rentesats som en konsekvens fortsat finder anvendelse, indtil det skyldige beløb er betalt fuldt ud?
 (1) EUT C 364, s. 1.
 (2) EFT L 95, s. 29.


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/3
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vergabekammer Arnsberg (Tyskland) den 22. oktober 2013 — Bundesdruckerei GmbH mod Stadt Dortmund
 (Sag C-549/13)
 2014/C 24/04
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Vergabekammer Arnsberg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Bundesdruckerei GmbH
 Sagsøgt: Stadt Dortmund
 Præjudicielt spørgsmål
 Er artikel 56 TEUF og artikel 3, stk. 1, i direktiv 96/71/EF (1) til hinder for en national retlig bestemmelse og/eller en ordregivende myndigheds betingelse for tildeling, ifølge hvilken en tilbudsgiver, der ønsker at opnå en offentlig eller den offentlige kontrakt, som er udbudt, skal (1.) forpligte sig til at betale det personale, der skal udføre opgaven, den lovbestemte overenskomstmæssige løn eller mindsteløn og (2.) pålægge en faktisk eller påtænkt underleverandør den samme forpligtelse og forelægge den ordregivende myndighed en hertil svarende forpligtelseserklæring fra underleverandøren, når (a) lovbestemmelsen kun fastsætter en sådan forpligtelse for tildeling af offentlige kontrakter, men ikke for tildeling af private kontrakter, og (b) underleverandøren er hjemmehørende i en anden EU-medlemsstat, og underleverandørens arbejdstagere ved udførelsen af de i kontrakten omhandlede ydelser udelukkende skal arbejde i dennes hjemland?
 (1) Europa-Parlamentet og Rådets Direktiv 96/71/EF af 16.12.1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (EFT 1997 L 18, s. 1).


text:
C 109/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.5.2002
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 af 6. december 2001
 den 29. januar 2002
 i sag T-43/98, Emesa Sugar (Free Zone) NV mod Rådet for
 Den Europæiske Union (1)
 i sag T-160/98, Firma Léon Van Parys NV og Pacific Fruit
 Company NV mod Kommissionen for De Europæiske
 (»Associeringsordningen for de oversøiske lande og territori- Fællesskaber (1)
 er — afgørelse 97/803/EF — indførsel af sukker — annulla-
 tionssøgsmål — erstatningssøgsmål — formaliteten — de
 opnåede resultaters uigenkaldelighed — proportionalitets-
 (Bananer — fælles markedsordning — annullationssøgsmål
 princippet — retssikkerhed«)
 — formaliteten — nedsættelse af referencemængderne)
 (2002/C 109/83)
 (2002/C 109/84)
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: nederlandsk)
 I sag T-43/98, Emesa Sugar (Free Zone) NV, Oranjestad
 (Aruba), ved avocat G. van der Wal, og med valgt adresse i
 Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuld-
 mægtigede: J. Huber og G. Houttuin), støttet af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: T. Van I sag T-160/98, Firma Léon Van Parys NV, Antwerpen
 Rijn), Kongeriget Spanien (befuldmægtigede: M. López-Monı́s (Belgien), og Pacific Fruit Company NV, Antwerpen, ved
 Gallego og R. Silva de Lapuerta), og Den Franske Republik advocaten P. Vlaemminck, L. Van den Hende og J. Holmens,
 (befuldmægtiget: K. Rispal-Bellanger), angående en påstand om og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for
 annullation af Rådets afgørelse 97/803/EF af 24. november De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: H. van Vliet og
 1997 om midtvejsrevision af Rådets afgørelse 91/482/EØF om L. Visaggio), angående en påstand om annullation af en
 de oversøiske landes og territoriers associering med Det beslutning fra Kommissionen, der hævdes at være truffet
 Europæiske Økonomiske Fællesskab (EFT L 329, s. 50), har mellem den 12. marts og den 5. august 1998, vedrørende
 Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, nedsættelse af den mængde bananer, som sagsøgerne markeds-
 J. Azizi, og dommerne K. Lenaerts og M. Jaeger; justitssekretær: førte i 1996, og hensyntagen hertil med henblik på fastsættel-
 fuldmægtig J. Plingers, den 6. december 2001 afsagt dom, hvis sen af sagsøgernes referencemængde for 1998, har Retten
 konklusion lyder således: (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh,
 og dommerne R. Garcı́a-Valdecasas og J.D. Cooke; justitssekre-
 tær: H. Jung, den 29. januar 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets 1) Sagen afvises.
 omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med
 sagerne om foreløbige forholdsregler.
 2) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Kommis-
 3) Intervenienterne bærer deres egne omkostninger. sionens omkostninger.
 (1) EFT C 151 af 16.5.1998. (1) EFT C 378 af 5.12.1998.


text:
27.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/51
 Sag anlagt den 23. december 2014 — Søndagsavisen mod Kommissionen
 (Sag T-833/14)
 (2015/C 138/68)
 Processprog: dansk
 Parter
 Sagsøger: Søndagsavisen A/S (Søborg, Danmark) (ved advokat M. Honoré)
 Sagsøgte: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse af 9. juli 2014 om ikke at gøre indsigelse mod afgiftsfritagelsen for visse reklamer (SA.35683) annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, der er konkurrent til støttemodtageren, har gjort gældende, at Kommissionen burde have fastslået, at der var anledning til tvivl om, hvorvidt afgiftsfritagelsen for reklamer i ikke-husstandsomdelte tryksager og abonnementsaviser udgjorde støtte.
 Sagsøgeren anfører, at Kommissionen derfor burde have truffet afgørelse om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, jf. artikel 108, stk. 2, TEUF og procedureforordningens artikel 4, stk. 4 (1). Ved ikke at gøre dette har Kommissionen tilsidesat sagsøgerens processuelle rettigheder i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF.
 Til støtte for, at der forelå rimelig tvivl, gør sagsøgeren navnlig gældende:
 —
 at Kommissionens sagsbehandlingstid er ekstraordinært lang og i sig selv vidner om, at der forelå rimelig tvivl — ikke mindst i lyset af, at der er tale om en anmeldt støtteordning efter artikel 108, stk. 3, TEUF
 —
 at Kommissionens afgørelse lider af en begrundelsesmangel i relation til afgiftsfritagelsen for reklamer i ikke-husstandsomdelte tryksager og abonnementsaviser og
 —
 at Kommissionen foretog en mangelfuld og fejlbehæftet undersøgelse af den danske reklameafgiftslov med henblik på at vurdere om afgiftsfritagelsen for reklamer i ikke-husstandsomdelte tryksager og abonnementsaviser indebærer statsstøtte.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EFT L 83, s. 1).


text:
25.11.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 335/37
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande: ske Fællesskaber af Det Forenede Kongerige ved Rachel Magrill,
 Treasury Solicitor’s Departement, som befuldmægtiget, bistået
 — Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 11. juli af Peter Roth, QC, Bar of England and Wales, og med valgt
 2000 ophæves. adresse i Luxembourg på Det Forenede Kongeriges Ambassade,
 14 boulevard Roosevelt.
 — Det fastslås, at appellanterne er søgsmålsberettigede i
 forbindelse med en sag om delvis annullation af Rådets
 forordning (EF) nr. 1804/99 (1)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Følgelig bestemmes:
 1) Kommissionens beslutning 2000/449/EF (1) annulleres
 — Sagsøgerne gives mulighed for at støtte ret på deres for så vidt angår udelukkelsen af udgifter på i alt
 tidligere indleverede skriftlige indlæg. 5 039 175,46 EUR / 2 919 698,26 GBP afholdt af Det
 Forenede Kongeriges udbetalende organer vedrørende
 — Intervenienterne gives tilladelse til at nedlægge påstande markafgrøder for regnskabsårene 1996 og 1997.
 vedrørende realiteten.
 — Rådet tilpligtes både at betale sagens omkostninger ved 2) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Retten i Første Instans og i denne appelsag.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 — Tilsidesættelse af artikel 230 EF: Det er med urette, at Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Retten afviste at anerkende, at den undtagelse, der ved
 forordning (EF) nr. 1804/99 blev indsat i artikel 5, stk. 3a,
 i Rådets forordning nr. 2092/91 (2), har karakter af en
 beslutning. Den omtvistede undtagelse bryder med for- Det Forenede Kongerige gør gældende, at:
 ordningens ånd og med de holdninger, som Fællesskabet
 tidligere har indtaget. Betingelserne for dens vedtagelse
 bekræfter, at den tjener til beskyttelse af særlige interesser, a) beslutningen var retsstridig, da der ikke var noget grund-
 dvs. Danone’s interesser, idet dette selskab er det eneste lag for at antage, at udgifterne ikke var afholdt i overens-
 store selskab, der berøres. stemmelse med fællesskabsreglerne i henhold til artikel 5,
 stk. 2, litra c), i forordning 729/70 (2)
 — Tilsidesættelse af artikel 230 EF: Det er med urette, at
 Retten finder, at sagsøgerne ikke er individuelt berørt, når
 deres konkurrenceevne svækkes som følge af vedtagelsen b) subsidiært, hvis tilsynssystemet var utilstrækkeligt, var
 af den omtvistede undtagelse. fastsættelsen af det udelukkede beløb i strid med artikel 5,
 stk. 2, litra c), fjerde afsnit, i forordning 729/70 og/eller
 åbenbart ukorrekt
 (1) EFT L 222, s. 1.
 (2) Forordning om økologisk produktionsmetode for landbrugspro-
 dukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levneds-
 midler (EFT L 198, s. 1). c) anvendelsen af en fast korrektion på 2 % for 1995 og
 1996 er i strid med proportionalitetsprincippet
 d) beslutningen er ugyldig, da der er sket en tilsidesættelse
 af væsentlige formforskrifter.
 Sag anlagt den 20. september 2000 af Det Forenede
 Kongerige mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- (1) Kommissionens beslutning af 5.7.2000 om at udelukke visse
 skaber udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for EUGFL, Garantisek-
 tionen, fra EF-finansiering (EFT L 180 af 19.7.2000, s. 49).
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21.4.1970 om finansiering
 (Sag C-346/00) af den fælles landbrugspolitik (EFT 1970 I, s. 196).
 (2000/C 335/64)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 20. sep-
 tember 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæi-


text:
16.5.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/34
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 25. marts 2009 — Anheuser-Busch mod KHIM — Budějovický Budvar (BUDWEISER)
 (Sag T-191/07) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket BUDWEISER - det ældre internationale ordmærke BUDWEISER og de ældre internationale figurmærker Budweiser Budvar - relative registreringshindringer - artikel 8, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 40/94 - reel brug af det ældre varemærke - artikel 43, stk. 2 og 3, i forordning nr. 40/94 - tilsidesættelse af retten til kontradiktion - begrundelse - artikel 73 i forordning nr. 40/94 - for sen fremlæggelse af dokumenter - skønsbeføjelse i medfør af artikel 74, stk. 2, i forordning nr. 40/94)
 2009/C 113/69
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, De Forenede Stater) (ved avocats V. von Bomhard og A. Renck)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Den Tjekkiske Republik) (ved avocat K. Čermák)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 20. marts 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 299/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Budějovický Budvar, národní podnik og Anheuser-Busch, Inc.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Anheuser-Busch Inc. bærer sine egne omkostninger og betaler desuden Harmoniseringskontorets og Budějovický Budvar, národní podniks omkostninger.
 (1) EUT C 183 af 4.8.2007.


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/36
 Dom afsagt af Retten den 3. marts 2010 — Bundesverband deutscher Banken mod Kommissionen
 (Sag T-163/05) (1)
 (Statsstøtte - overførsel af offentlig kapital til Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale - beslutning, der erklærer støtten delvis uforenelig med fællesmarkedet og kræver tilbagesøgning heraf - kriteriet privat investor - begrundelsespligt)
 2010/C 100/54
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Bundesverband deutscher Banken eV (Berlin, Tyskland) (ved avocats H.-J. Niemeyer, K.-S. Scholz og J.-O. Lenschow)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved N. Khan og T. Scharf, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og C. Schulze-Bahr, som befuldmægtigede, bistået af avocat J. Witting), delstaten Hessen (Tyskland) (først ved avocats H.-J. Freund og M. Holzhäuser, derefter ved avocats H.-J. Freund og S. Lehr) og Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved avocat H.-J. Freund)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2006/742/EF af 20. oktober 2004 om Tysklands støtte til fordel for Landesbank Hessen-Thüringen — Girozentrale (EUT 2006 L 307, s. 159)
 Konklusion
 1)
 De dokumenter, der er fremlagt af Bundesverband deutscher Banken eV i bilag 9 og 10 til replikken, udtages af sagens akter.
 2)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 3)
 Bundesverband deutscher Banken bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens, delstaten Hessens og Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrales omkostninger.
 4)
 Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 155 af 25.6.2005.


text:
20 . 1 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 16/ 17
 Sag anlagt den 28 . november 1995 af Ana Maria Moles Sagsøgeren har som sit sidste anbringende til støtte for
 Garcia-Ortuzar mod Kommissionen for De Europæiske annullation af den anfægtede afgørelse anført, at der i den
 Fællesskaber foreliggende sag er sket magtfordrejning, idet prøvernes alt
 ( Sag T-216/95 ) for høje sværhedsgrad skyldtes administrationens ønske om
 ikke at besætte de ledige stillinger.
 ( 96/C 16/37 )
 Anbringendet om, at meddelelsen om udvælgelsesprøve er
 (Processprog: fransk) retsstridig, støttes på, at artikel 1 , stk . 1 , litra e ), i bilag III til
 vedtægten efter sagsøgerens opfattelse er tilsidesat.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 28 . november 1995 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Ana Maria Moles Garcia
 Ortûzar, Bruxelles, ved advokat Marc-Albert Lucas, Liè
 ge .
 Sag anlagt den 28 . november 1995 af Lucia Passera mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 ( Sag T-217/95 )
 — Udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at opføre ( 96/C 16/38 )
 sagsøgeren på listen over egnede ansøgere annulleres .
 (Processprog: fransk)
 — Meddelelsen om intern udvælgelsesprøve baseret på
 prøver, KOM/B/9/93 , annulleres .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 28 . november 1995 anlagt sag mod Kommissionen for
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin De Europæiske Fællesskaber af Lucia Passera , Overijse
 ger . ( Belgien ), ved advokat Marc-Albert Lucas, Liège .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Sagsøgeren, som er tjenestemand i Kommissionen i løn — Udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at opføre
 klasse Cl , anfægter både afgørelsen, som udvælgelseskomi hende på listen over egnede ansøgere annulleres.
 téen ansvarlig for udvælgelsesprøven baseret på prøver,
 KOM/B/9/93 , traf om ikke at opføre hende på listen over — Meddelelsen om intern udvælgelsesprøve baseret på
 ansøgere, der har bestået prøven, og selve meddelelsen om prøver, COM/B/9/93 , annulleres .
 udvælgelsesprøven, idet sagsøgeren gør gældende, at denne
 er retsstridig. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 ger .
 Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at begrundel
 sespligten er tilsidesat, idet den anfægtede afgørelse hverken
 nævner bedømmelseskriterierne eller anvendelsen af disse Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 kriterier på hendes person . Hun har endvidere gjort
 gældende, at udvælgelseskomitéen har handlet i strid med Anbringenderne og argumenterne er de samme som de i sag
 T-216/95 anførte .
 meddelelsen om udvælgelsesprøven og formålet med prø
 verne, idet der under den mundtlige prøve på den ene side
 blev stillet ansøgerne spørgsmål, der ikke havde nogen
 forbindelse med de spørgsmål, som ansøgerne var beretti
 gede til at forvente, og disse spørgsmål på den anden side
 ikke havde direkte tilknytning til arbejdsopgaverne forbun
 det med stillingerne, der skulle besættes, eller med sagsøge
 rens egnethed til at udføre dem . Sag anlagt den 4 , december 1995 af Christophe Gimenez
 mod Regionsudvalget
 Ifølge sagsøgeren har Kommissionen endvidere ikke taget ( Sag T-220/95 )
 hensyn til den pågældende udvælgelsesprøves art, idet 96/C 16/39
 udvælgelseskomitéen i forbindelse med samtalerne navnlig
 baserede sig på akterne vedrørende den enkelte ansøger, selv
 om udvælgelsesprøven kun skulle være baseret på prø (Processprog: fransk)
 ver .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Det forhold, at sagsøgeren, der har en universitetsgrad og den 4 , december 1995 anlagt sag mod Regionsudvalget af
 under sin ansættelse har fået fine bedømmelser, ikke blev Christophe Gimenez, Bruxelles, ved advokat Eric Boigelot,
 opført på listen over ansøgere, der havde bestået, viser Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 endvidere , at der er anlagt et åbenbart urigtigt skøn . Louis Schiltz, 2 , rue de Fort Rheinsheim .
 ---pagebreak--- Nr . C 16/ 18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20 . 1 . 96
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : ansætte folk, som har » forbindelser « til repræsentantesne
 for regionerne . Ifølge sagsøgeren består dette ansættelses
 — Afgørelsen, hvorved udvælgelseskomitéen for den forløb i a ) at ansætte folk midlertidigt i faste stillinger på
 interne udvælgelsesprøve CdR-A/03/95 har afslået sag etårskontrakter uden forudgående udvælgelse, b ) at arran
 søgerens ansøgning, annulleres. gere interne udvælgelsesprøver » på skrømt « til fastansæt
 — Meddelelsen om intern udvælgelsesprøve CdR-A/03/95 telse med kort varsel og c ) at fastansætte alle, som var ansat
 annulleres . af RU, og kun disse . Sagsøgeren har anført, at denne
 handlemåde er åbenbart i strid med tjenestemandsvedtæg
 — Udpegelsen af medlemmerne af udvælgelseskomitéen i tens ordlyd og ånd samt med de almindelige offentlige
 den interne udvælgelsesprøve CdR-A/03/95 annulle forvaltningsprincipper i forbindelse med ansættelse .
 res .
 — Subsidiært, såfremt de to første påstande ikke tages til Sagsøgeren finder endvidere, at beslutningen om at afslå
 følge, træffes alle foreløbige eller endelige foranstaltnin hans ansøgning bygger dels på en tilsidesættelse af vedtæg
 ger til at udsætte eller afbryde den igangværende tens artikel 27, dels på en tilsidesættelse af bestemmelserne i
 ansættelsesprocedure . protokol nr. 16 , der er knyttet til TEU som bilag, med
 — Sagsøgte tilpligtes til at betale sagens omkostninger. hensyn til princippet om ligebehandling, idet han arbejder
 for den samme fælles organisationsstruktur som de midler
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: tidigt ansatte, der har fået adgang til udvælgelsesprøven .
 Den anfægtede beslutning er tillige truffet som følge af et
 Sagsøgeren har oplyst, at han tiltrådte som midlertidigt åbenbart urigtigt skøn .
 ansat i Det Økonomiske og Sociale Udvalg den 3 , marts
 1993 , og at han efter ikrafttrædelsen af Traktaten om Den
 Europæiske Union (» TEU «) kom til at gøre tjeneste i den Med hensyn til meddelelsen om udvælgelsesprøven anfører
 fælles organisationsstruktur for Det Økonomiske og Sociale sagsøgeren, at den ikke opfylder kravene i artikel 1 i bilag III
 Udvalg (» ØSU «) og Regionsudvalget (» RU «). Den 30 . ok til vedtægten, og at den derfor er ulovlig. Meddelelsen er
 tober 1 995 blev han gennem en personalemeddelelse, hvoraf tillige i strid med protokol nr. 16 til TEU, hvis man af dens
 han modtog et eksemplar, bekendt med, at der var bestemmelser kan udlede , at der kan gives afslag på
 arrangeret en intern udvælgelsesprøve CdR-A/03/95 med ansøgninger fra visse midlertidigt ansatte, der arbejder for
 henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve af fuldmæg den fælles organisationsstruktur, fordi ansættelsesmyndig
 tige/assisterende fuldmægtige, hvortil ansatte i den fælles hedens beføjelser i forhold til dem udøves af ØSU.
 organisationsstruktur havde adgang. Sagsøgeren indgav
 ansøgning ved skrivelse af 16 . november 1995 . Den
 27 . november 1995 fik han meddelelse om, at udvælgelse Endelig gør sagsøgeren gældende, at afgørelsen om udpe
 skomitéen havde besluttet ikke at give ham adgang til gelse af medlemmerne af udvælgelseskomitéen er ulovlige,
 udvælgelsesprøven, idet han ikke opfyldte betingelsen om at idet personaleudvalget i ØSU for det første i strid med
 være tilknyttet den fælles organisationsstruktur som krævet artikel 3 , stk. 1 , i bilag III til vedtægten ikke har været med til
 i meddelelsen om udvælgelsesprøve . at udpege udvælgelseskomitéen , og de, der er udpeget til
 medlemmer af udvælgelseskomitéen, for det andet selv er
 Sagsøgeren anfører, at denne afgørelse indgår i en generel blevet ansat i Regionsudvalget takket være en ulovlig
 strategi, som RU har lagt for uden hindringer at kunne ansættelsespolitik .