text:
15.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 144/39
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. 3) Intervenienten bærer sine egne omkostninger.
 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler de af
 Kommissionen og intervenienten afholdte omkostninger. (1) EFT C 6 af 8.1.2000.
 (1) EFT C 281 af 2.10.1999.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 RETTENS DOM
 den 26. februar 2002
 af 21. marts 2002
 i sag T-323/99, Industrie Navali Meccaniche Affini SpA
 (INMA) og Italia Investimenti SpA (Itainvest) mod Kom-
 i sag T-231/99, Colin Joynson mod Kommissionen for De missionen for De Europæiske Fællesskaber (1).
 Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Konkurrence —aftaler om levering af øl — individuel (Statsstøtte — skibsbygningsindustrien — begrebet støtte
 fritagelse — artikel 81, stk. 3, EF«) — manglende begrundelse)
 (2002/C 144/82) (2002/C 144/83)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: italiensk)
 I sag T-231/99, Colin Joynson, Manchester (Det Forenede
 Kongerige), ved barrister B. Bedford, og solicitors S. Ferdinand,
 J. Kelly, A. Oliver, E. Bonner-Evans, T. Malyn og M. Noble, I sag T-323/99, Industrie Navali Meccaniche Affini SpA
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld- (INMA), i likvidation, La Spezia (Italien), ved avvocato S.
 mægtigede: K. Wiedner og N. Khan), støttet af Bass plc, London Capparucci, og Italia Investimenti SpA (Itainvest), Rom, ved
 (Det Forenede Kongerige), ved solicitors M. Farquharson, J. avvocati G.M. Roberti og F. Sciaudone, og med valgt adresse i
 Block og N. Green, og med valgt adresse i Luxembourg, hvori Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 der er nedlagt påstand om annullation af Kommissionens skaber (befuldmægtigede: K.-D. Borchardt og, oprindelig, A.
 beslutning 1999/473/EF af 16. juni 1999 om en procedure i Abate og E. Cappelli, derefter, A. Abate og G. Conte), angående
 henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag IV/36.081/F3 — Bass) en påstand om annullation af Kommissionens beslutning
 (EFT L 186, s. 1), har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af 2000/262/EF af 20. juli 1999 om Italiens påtænkte statsstøtte
 afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne K. Lenaerts og til skibsværftet INMA (EFT 2000 L 83, s. 21), har Retten (Femte
 M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P.
 21. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: Lindh, og dommerne R. Garcı́a-Valdecasas, J.D. Cooke, M. Vila-
 ras og N.J. Forwood; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio
 González, den 26. februar 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommis- 1) Kommissionens beslutning 2000/262/EF af 20. juli 1999 om
 sionens omkostninger. Italiens påtænkte statsstøtte til skibsværftet INMA annulleres.
 ---pagebreak--- C 144/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.6.2002
 2) Kommissionen bærer sine egne og betaler sagsøgernes omkost- 3) Intervenienterne bærer deres egne omkostninger.
 ninger.
 (1) EFT C 47 af 19.2.2000. (1) EFT C 102 af 8.4.2000.
 RETTENS DOM
 af 26. februar 2002 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 i sag T-17/00, Willi Rothley m.fl. mod Europa-Parlamen- den 27. februar 2002
 tet (1)
 i sag T-34/00, Eurocool Logistik GmbH mod Kontoret
 »Retsakt fra Parlamentet — annullationssøgsmål — forma- for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og
 liteten — Parlamentets medlemmers immunitet — Det Design) (KHIM) (1)
 Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) —
 undersøgelsesbeføjelse«)
 »EF-varemærker — ordet EUROCOOL — overholdelse af
 (2002/C 144/84) retten til kontradiktion — absolut registreringshindring —
 fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning
 (EF) nr. 40/94«)
 (Processprog: tysk)
 (2002/C 144/85)
 I sag T-17/00, Willi Rothley, Rockenhausen (Tyskland), og (Processprog: tysk)
 70 andre sagsøgere, ved Rechtanwälte H.-J. Rabe og G.
 Berrisch, mod Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: J. Schoo
 og H. Krück), støttet af Rådet for Den Europæiske Union
 (befuldmægtigede: J. Aussant, M. Bauer og I. Dı́ez Parra),
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: J.-L. Dewost, H.-P. Hartvig og U. Wölker), Kongeriget I sag T-34/00, Eurocool Logistik GmbH, Linz (Østrig), ved
 Nederlandene (befuldmægtigede: H.G. Sevenster og J. van advokat G. Secklehner, og med valgt adresse i Luxembourg,
 Bakel) og Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. de mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær-
 Bergues, S. Pailler, C. Vasak og L. Bernheim), angående en ker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: O. Montalto, E. Joly
 påstand om annullation af Parlamentets afgørelse af 18. no- og G. Schneider), angående en påstand om annullation af
 vember 1999 om ændringer af forretningsordenen som følge afgørelsen af 9. december 1999 fra Første Appelkammer ved
 af den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 mellem Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker
 Parlamentet, Rådet og Kommissionen om de interne undersø- og Design) (sag R 233/1999-1) vedrørende registrering af
 gelser, som foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpel- ordet EUROCOOL som EF-varemærke, har Retten (Fjerde
 se af Svig (OLAF), har Retten (Femte Afdeling), sammensat Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og
 af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne R. Garcı́a- dommerne V. Tiili og R.M. Moura Ramos; justitssekretær:
 Valdecasas og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig D. Chri- fuldmægtig D. Christensen, den 27. februar 2002 afsagt dom,
 stensen, den 26. februar 2002 afsagt dom, hvis konklusion hvis konklusion lyder således:
 lyder således:
 1) Punkt 1 i afgørelsen af 9. december 1999 fra Første Appelkam-
 1) Sagen afvises. mer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design) (sag R 233/1999-1) annulleres.
 2) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-
 Parlamentets omkostninger i hovedsagen og i sagen om
 foreløbige forholdsregler. 2) I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.


text:
22.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/8
 Sag anlagt den 27. februar 2006 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Slovakiske Republik
 (Sag C-114/06)
 (2006/C 96/14)
 Processprog: slovakisk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 27. februar 2006 anlagt sag mod Den Slovakiske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved G. Zavvos og Tomáš Kukal, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Den Slovakiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/48/EF af 23. juli 1996 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 2.
 Den Slovakiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 1. maj 2004.
 (1) EFT L 235, s. 6.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
28.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 283/44
 Rettens dom af 19. juli 2017 — Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik mod EUIPO (медведь)
 (Sag T-432/16) (1)
 ((EU-varemærker - ansøgning om EU-figurmærket медведь - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2017/C 283/67)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Tyskland) (ved advokat A. Lingenfelser)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved P. Ivanov og D. Hanf, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 17. maj 2016 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 240/2016-1) vedrørende en ansøgning om registrering af figurtegnet медведь som EU-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
 2)
 Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 364 af 3.10.2016.


text:
18.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/4
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. maj 2016 – Envirotec Denmark ApS mod Skatteministeriet (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Østre Landsret – Danmark)
 (Sag C-550/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - det fælles merværdiafgiftssystem - direktiv 2006/112/EF - omvendt betalingspligt - artikel 198, stk. 2 - guld som råmetal eller som halvforarbejdede produkter - begreb - artikel 199, stk. 1, litra d), og bilag VI - brugt materiale, affald og skrot - barrer, der er skabt ved sammensmeltning af forskellige genstande og skrot med henblik på at udvinde guldindholdet, og som har en lødighed på 325‰ eller derover))
 (2016/C 260/04)
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Østre Landsret
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Envirotec Denmark ApS
 Sagsøgt: Skatteministeriet
 Konklusion
 Artikel 198, stk. 2, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den finder anvendelse på levering af barrer som de i hovedsagen omhandlede, der består af en tilfældig grov sammensmeltning af skrot og forskellige guldholdige metalgenstande samt andre metaller, materialer og stoffer og har et guldindhold på mellem 500 og 600‰, alt efter barren.
 (1) EUT C 56 af 16.2.2015.


text:
23 . 11 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 354/21
 Employment Appeal Tribunal, London, i sagen B. S. Levez Sag anlagt den 7. oktober 1996 af Kommissionen for De
 mod T. H. Jennings ( Harlow Pools ) Ltd forelagt De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om ( Sag C-328/96 )
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 ( 96/C 354/41 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 1 ) Er det foreneligt med fællesskabsretten i forbindelse 7. oktober 1996 anlagt sag mod Republikken Østrig af
 med et krav om lige løn for samme arbejde uden Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Dr .
 forskelsbehandling på grundlag af køn at anvende en Claudia Schmidt og Hendrik van Lier, Kommissionens
 national retsregel , som begrænser den pågældendes ret Juridiske Tjeneste , som befuldmægtigede , og med valgt
 til efterbetaling af vederlag eller til erstatning som følge adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz,
 af tilsidesættelse af princippet om lige løn til et tidsrum Kommissionens Juridiske Tjeneste , Wagner-Centret C 254,
 på to år forud for sagens anlæg, når Kirchberg, Luxembourg .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 a ) den omhandlede nationale retsregel finder anven
 delse på alle krav om lige løn uden forskelsbehand
 — Det fastslås , at Republikken Østrig i forbindelse med
 ling på grundlag af køn, men ikke på andre krav opførelsen af et administrations- og kulturcenter i St .
 Polten, Land Niederostereich , har tilsidesat sine forplig
 telser i henhold til Rådets direktiver 93/37/EØF (') og
 b ) bestemmelser, som i denne henseende er mere 89/665/EØF ( 2 ) samt EF-traktatens artikel 30 ved tilde
 gunstige for de pågældende, finder anvendelse på lingen af de kontrakter, som blev tildelt før den
 andre krav på det arbejdsretlige område, herunder 6 . februar 1996 , og som den 7. marts 1996 endnu ikke
 krav vedrørende misligholdelse af ansættelseskon var opfyldt eller på rimelig måde kunne bringes til
 trakter, ulige løn på grund af racediskrimination, ophør .
 ulovlig løntilbageholdelse og forskelsbehandling på
 grundlag af køn vedrørende andre forhold end — Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkost
 løn
 ninger .
 c ) den nationale ret under ingen omstændigheder har Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 kompetence til at forlænge tidsrummet på to år, end
 ikke i tilfælde , hvor den pågældende ikke har haft Kommissionen henviser til , at Republikken Østrig allerede
 mulighed for at rejse sit krav tidligere, fordi hendes fra det tidspunkt, hvor den tiltrådte EØS-aftalen og så meget
 arbejdsgiver forsætligt har fejlinformeret hende om desto mere fra det tidspunkt, hvor den tiltrådte Den
 lønniveauet for mænd , der udfører arbejde svarende Europæiske Union, skulle overholde fællesskabsretten, her
 til hendes ? under direktiverne om indgåelse af offentlige bygge- og
 anlægskontrakter. Kommissionen anfører til de enkelte
 overtrædelser :
 2 ) Henset til Domstolens faste praksis, hvorefter rettighe — Overtrædelse af Rådets direktiv 93/37/EØF ( indgåelse af
 der, som består i medfør af fællesskabsrettens direkte offentlige bygge- og anlægskontrakter ): Landeshaupt
 virkning, skal udøves på de betingelser, som er fastsat i stadt Planungsgesellschaft mbH ( Noplan ) i Land Nie
 den nationale retsorden, idet det bl.a . forudsættes, at derosterreich har i det pågældende tidsrum anvendt sine
 disse betingelser ikke er mindre gunstige end dem, der » Almindelige Tilbuds- og Kontraktbestemmelser «
 gælder for tilsvarende nationale søgsmål , hvorledes skal ( AAVB ) i en affattelse af 1 . januar 1995 , og har derved
 da begrebet » tilsvarende nationale søgsmål « fortolkes i hverken overholdt offentliggørelsesbestemmelsen ( di
 forhold til et krav om lige løn i tilfælde, hvor betingel rektivets artikel 11 ) eller forpligtelsen til at underrette
 serne i den nationale lovgivning til gennemførelse af forbigåede bydende ( direktivets artikel 1 1 ). I hvert fald i
 princippet om lige løn adskiller sig fra betingelserne forbindelse med én tildelingsprocedure har Noplan
 inden for andre dele af den nationale arbejdsretlige tilsidesat direktivets bestemmelser, da det i udbudsbe
 lovgivning, herunder reglerne vedrørende mislighol kendtgørelsen har anført en bestemt ydelsesbeskrivelse
 delse af ansættelseskontrakter, ulige løn på grund af for hovedcentralens driftsystem, som medfører, at
 racediscrimination, ulovlig løntilbageholdelse og for » Unix-Produkten « bliver foretrukket; dette er ulovligt
 skelsbehandling på grundlag af køn vedrørende andre ifølge direktivets artikel 10 , stk . 6 . Endelig er de
 forhold end løn ? pågældende kontrakter blevet tildelt, uden at der ved
 spørgsmålet om, hvorvidt en virksomhed er egnet til at
 deltage i en udbudsprocedure , er taget hensyn til
 direktivets kriterier herfor ( f.eks . udelukkelsesgrundene
 ifølge artikel 24 ), og for det andet uden at de i artikel 30
 anførte tildelingskriterier er blevet anvendt ved tildelin
 gen af kontrakten .
 ---pagebreak--- Nr . C 354/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23 . 11 . 96
 — Overtrædelse af EF-traktatens artikel 30 : overtrædelsen Sud-Est forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 af artikel 10, stk . 6 , i direktiv 93/37/EØF indeholder anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørg
 samtidig en overtrædelse af EF-traktatens artikel 30 . Det smål :
 samme gælder for den i punkt 2.10 i AAVB indeholdte
 prioritering af materialer, henholdsvis virksomheder fra Kan en portugisisk statsborger, bosat i Portugal , som fyldte
 Land Niederosterreich ved ligeværdighed med andre 60 år den 17 . maj 1992 , og som ikke oppebar supplerende
 tilbud . tilskud fra Den Nationale Solidaritetsfond i tillæg til hans
 invalidepension, alene fordi han havde bopæl uden for
 — Overtrædelse af direktiv 88/665/EØF ( klageprocedure Frankrig, i medfør af artikel 2 i forordning ( EØF ) nr . 1247/
 direktivet ): i strid med direktivets artikel 1 og artikel 2, 92 ( 1 ) gøre gældende , at hans rettigheder var erhvervet inden
 stk . 1 , litra h ), udelukkes i punkt 2.5 i AAVB på forhånd den 1 . juni 1992 , ikrafttrædelsesdatoen for nævnte forord
 og ubetinget samtlige krav mod ordregiveren, som kan ning ?
 opstå i forbindelse med en udbudsprocedure .
 (') EFT nr . L 136 af 19 . 5 . 1992 , s . 1 .
 (') EFT nr . L 199 af 9 . 8 . 1993 , s . 54 .
 ( 2 ) EFT nr . L 395 af 30 . 12 . 1989 , s . 33 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 17. august 1996 af Pretura Circondariale di
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse Bolzano — Sezione distaccata di Vipiteno — i sagen
 afsagt den 2 . oktober 1996 af Pretura di Roma i sagen Dilexport Srl mod Amministrazione delle Finanze dello
 Stato
 1 ) CO.NA.TA — Consorzio Nazionale Tabacchi Soc.
 Coop. ari og 2 ) Agrindustria Sri mod Azienda di Stato per gli ( Sag C-343/96 )
 Interventi sul Mercato Agricolo — AIMA ( 96/C 354/44 )
 ( Sag C-332/96 og C-333/96 )
 ( 96/C 354/42 )
 Ved kendelse afsagt den 17. august 1996 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 30 . september 1996 , har
 Pretura Circondariale di Bolzano — Sezione distaccata di
 Ved kendelse afsagt den 2 . oktober 1996 , indgået til Vipiteno — i sagen Dilexport Sri mod Amministrazione
 Domstolens Justitskontor den 8 . oktober 1996 , har Pretura
 delle Finanze dello Stato forelagt De Europæiske Fællesska
 di Roma i sagen 1 ) CO.NA.TA — Consorzio Nazionale
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 Tabacchi Soc . Coop . arl og 2 ) Agrindustria Sri mod Azienda følgende spørgsmål :
 di Stato per gli Interventi sul Mercato Agricolo — AIMA
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod 1 ) Skal fællesskabsretten fortolkes således, at en medlems
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål : stat er afskåret fra at indføre en ordning som den , der er
 omhandlet i artikel 29 i den italienske lov nr . 428 af
 Er bestemmelsen i artikel 5 i forordning ( EØF ) nr . 3477/ 29 . december 1990 , hvorefter adgangen til at tilbage
 93 ( 1 ) en tilsidesættelse af det princippielle forbud mod søge afgifter, som er opkrævet i strid med fællesskabs
 tilbagevirkning af EF-retsakter, idet der ikke er nogen retten , er undergivet frister for forældelse og bortfald
 begrundelse herfor i de foregående forordninger og ej heller i samt bevisregler, der er forskellige fra og mere restrik
 en overvejende offentlig interesse, der kan berettige til at tive end de almindelige regler, der gælder i civilretten ?
 tilsidesætte retsstillinger erhvervet på grundlag af den Navnlig spørges, hvad angår princippet om, at de
 foregående ordning, og som derfor opløser sig i en uforud betingelser, som er fastsat i den nationale lovgivning for
 sigelig ændring in pejus af individuelle retsstillinger, som at udnytte adgangen til tilbagesøgning, » ikke må være
 krænker princippet om beskyttelse af den berettigede mindre gunstige end dem , der gælder for tilsvarende
 forventning, retsaktens adressater havde . nationale søgsmål «, hvad der skal forstås ved udtrykket
 » tilsvarende nationale søgsmål «?
 (') EFT nr . L 317 af 18 . 12 . 1993 , s . 30 .
 2 ) Er de grundlæggende principper i Fællesskabets retsor
 den til hinder for, at en medlemsstat — inden for et
 begrænset område, som kun vedrører den særlige
 sektor, der udgøres af en vis ensartet gruppe af fiskale
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afgifter, hvoraf langt den overvejende del er afgifter,
 afsagt den 1 , marts 1996 af Tribunal des Affaires de Sécurité som fællesskabsretten finder anvendelse på — indfører
 sociale des Bouches-du-Rhône i sagen Joao Farias mod særlige undtagelsesbestemmelser, der skal begrænse
 Caisse Regionale d'Assurance Maladie du Sud-Est adgangen til at tilbagesøge fejlagtigt betalte beløb, og
 ( Sag C-339/96 ) som altså fraviger de almindelige regler for tilbagesøg
 ning af fejlagtigt betalte beløb, jf. artikel 2033 i den
 ( 96/C 354/43 ) civile retsplejelov ?
 Ved dom afsagt den 1 , marts 1996 , indgået til Domstolens Navnlig spørges, om forbuddet mod forskelsbehandling
 Justitskontor den 15 . oktober 1996 , har Tribunal des kan fortolkes indskrænkende, og om det kan anvendes
 Affaires de Sécurité sociale des Bouches-du-Rhône i sagen på en medlemsstats lovbestemmelser af den karakter,
 Joao Farias mod Caisse Regionale d'Assurance Maladie du der er indeholdt i artikel 29 , afsnit II, i lov nr. 428 af


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/9
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 9. november 2006 — Heinrich Schulze GmbH & Co. KG i.L. mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Hamburg (Tyskland))
 (Sag C-120/05) (1)
 (Eksportrestitutioner - tildelingskriterier - udførselsangivelse - mangel på dokumentbeviser - anvendelse af andre bevisregler)
 (2006/C 326/18)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Hamburg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Heinrich Schulze GmbH & Co. KG i.L.
 Sagsøgt: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht Hamburg — fortolkning af artikel 7, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1222/94 af 30. maj 1994 om fastsættelse af fælles gennemførelsesregler for ordningen for ydelse af eksportrestitutioner og om fastlæggelse af kriterierne for fastsættelse af restitutionsbeløbet for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, som ikke er opført i traktatens bilag II (EUT L 136, s. 5) — umuligt for eksportøren at opfylde forpligtelsen til at forelægge de kompetente myndigheder alle de dokumenter og oplysninger, som disse finder hensigtsmæssige, til støtte for sin erklæring — force-majeure tilfælde, der har medført, at dokumenter er gået til grunde — mulighed for anvendelse af andre bevismidler
 Konklusion
 Artikel 7, stk. 1, tredje afsnit, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1222/94 af 30. maj 1994 om fastsættelse af fælles gennemførelsesregler for ordningen for ydelse af eksportrestitutioner og om fastlæggelse af kriterierne for fastsættelse af restitutionsbeløbet for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, som ikke er opført i traktatens bilag II, som affattet ved Kommissionens forordning (EF) nr. 229/96 af 7. februar 1996, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for, at eksportøren, i et tilfælde, hvor den pågældende — i givet fald på grund af force majeure — ikke til støtte for sin udførselsangivelse kan fremlægge et dokumentbevis vedrørende de mængder af produkter, der faktisk er anvendt til fremstillingen af en udført vare, fører dette bevis ved hjælp af andre bevismidler. De nationale myndigheder skal bedømme disse andre bevismidler i henhold til de nærmere regler i national ret, dog på den betingelse, at disse regler hverken må påvirke fællesskabsrettens rækkevidde eller effektivitet. I denne henseende påhviler det de nationale myndigheder ligeledes at tage hensyn til dokumenter, der allerede er udvekslet med eksportøren, når ansøgningen er indgivet i forbindelse med den forenklede procedure i forordningens artikel 3, stk. 2, tredje afsnit.
 (1) EUT C 143 af 11.6.2005.


text:
8.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/25
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 31. januar 2006 — Merck Shart & Dohme m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T–273/03) (1)
 (»Humanmedicinske lægemidler - tilladelse til markedsføring af lægemidler, der indeholder stoffet enalapril - Kommissionens beslutning med pålæg om ændring af resuméet af produktets egenskaber - kompetence«)
 (2006/C 86/48)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Merck Shart & Dohme Ltd. (Hoddesdon, Det Forenede Kongerige), Merck Sharp & Dohme BV (Haarlem, Nederlandene), Laboratoires Merck Sharp & Dohme-Chibret (Paris, Frankrig), MSD Sharp & Dohme GmbH (Haar, Tyskland), Merck Sharp & Dohme (Italia) SpA (Rom, Italien), Merck Sharp & Dohme, Lda (Paço de Arcos, Portugal), Merck Sharp & Dohme de España, SA (Madrid, Spanien), Merck Sharp & Dohme GmbH (Wien, Østrig), Vianex SA (Nea Erythrea, Grækenland) (ved avocats G. Berrisch og P. Bogaert)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. Flynn og B. Stromsky, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2003) 1752 af 21. maj 2003 om markedsføring af humanmedicinske lægemidler, der indeholder stoffet enalapril.
 Konklusion
 1)
 Kommissionens beslutning K(2003) 1752 af 21. maj 2003 om markedsføring af humanmedicinske lægemidler, der indeholder stoffet enalapril, annulleres.
 2)
 Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 251 af 18.10.2003.


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/53
 Sag anlagt den 11. august 2004 af France Télécom S.A. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-340/04)
 (2004/C 262/98)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 11. august 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af France Télécom S.A., Paris, ved avocats Christophe Clarenc og Javier Ruiz Calzado, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Kommissionens beslutning K(2004) 1929 af 18. maj 2004, hvorved France Télécom S.A. og alle virksomheder, som direkte eller indirekte kontrolleres af selskabet, pålægges pligt til at underkaste sig en kontrolundersøgelse i medfør af artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning nr. 1/2003 (sag COMP/C-1/38.916), annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale France Télécoms omkostninger i forbindelse med annullationssøgsmålet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Den kontrolundersøgelse, som er omhandlet i den anfægtede beslutning, har som genstand »formodet opkrævning af urimelige salgspriser på området for adgang til højhastighedsinternet for kunder i beboelseskvarterer i strid med EF-traktatens artikel 82 og med hensigt til at udelukke og fortrænge konkurrenter« (den anfægtede beslutnings artikel 1), og omfatter sagsøgeren og dennes datterselskab Wanadoo samt alle de virksomheder, som direkte eller indirekte kontrolleres af disse (artikel 3). Kommissionen har fundet, at det med henblik på undersøgelsen af den formodede praksis var nødvendigt at foretage en kontrolundersøgelse i henhold til artikel 20, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (1). Det er beslutningen om at pålægge pligt til at underkaste sig denne kontrolundersøgelse, som anfægtes i denne sag.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren først og fremmest gjort gældende, at der er sket tilsidesættelse af begrundelsespligten. Sagsøgeren har i denne forbindelse præciseret, at selskabet ikke forstår, hvorfor det selv er adressat for denne beslutning og omfattet af kontrolundersøgelsen. Sagsøgeren understreger, at Kommissionen — i overensstemmelse med beslutningen af 16. juli 2003 i »Wanadoo«-sagen, hvorved den anerkendte, at Wanadoo har en selvstændig beslutningskompetence i forhold til sagsøgeren for så vidt angår prisfastsættelsespolitikken på det franske marked for tjenester vedrørende adgang til højhastighedsinternet for kunder i beboelseskvarterer — i den anfægtede beslutning har fastslået, at det er Wanadoo, og ikke France Télécom, som har praktiseret de angiveligt urimelige salgspriser samt en påstået strategi for fortrængning af konkurrenterne. Kommissionen har desuden ikke angivet nogen begrundelse for, hvorfor den fandt det nødvendigt at foretage en kontrolundersøgelse af Wanadoos tilbudspriser på trods af, at disse priser er undergivet dens kontrol i medfør af Kommissionens beslutning af 16. juli 2003, og at de i øvrigt netop specifikt var blevet undersøgt og godkendt af det franske konkurrenceråd.
 Sagsøgeren har for det andet anført, at Kommissionen i den anfægtede beslutning har tilsidesat de krav, som følger af det princip om loyalt samarbejde, som Kommissionen skal overholde i forholdet til de nationale institutioner. Dette princip er indført ved EF-traktatens artikel 10 og der er givet nærmere regler herom i forordning (EF) nr. 1/2003. Kommissionen har således først og fremmest undladt at meddele den nationale dommer alle de nævnte relevante baggrundsoplysninger, og dernæst undladt at rådføre sig med det franske konkurrenceråd, for hvilken myndighed sagen var blevet indbragt i januar 2004, i overensstemmelse med forordningens artikel 11, stk. 6.
 Sagsøgeren har for det tredje endelig anført, at der er sket tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, såvel med hensyn til det umiddelbare kontrolformål som til baggrunden herfor, samt til den omstændighed, at der ikke foreligger noget, som tyder på, at der er fare for undertrykkelse eller tilintetgørelse af bevismateriale.
 (1) EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1.


text:
14.4.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 109/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (Danmark) den 26. januar 2012, LN
 (Sag C-46/12)
 2012/C 109/12
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Ankenævnet for Uddannelsesstøtten
 Part
 Sagsøger: LN
 Præjudicielt spørgsmål
 Indebærer opholdsdirektivets (1) artikel 7, stk. l, litra c, sammenholdt med opholdsdirektivets artikel 24, stk. 2, at en medlemsstat (værtsmedlemsstaten) ved vurderingen af, om en person må anses for arbejdstager med ret til studiestøtte, kan tillægge det betydning, at personen er indrejst til værtsmedlemsstaten med henblik på dér som hovedaktivitet at følge en uddannelse, med den virkning, at værtsmedlemsstaten ikke har pligt til at betale studiestøtte til den pågældende, jf. førnævnte artikel 24, stk. 2, i opholdsdirektivet.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (EUT L 158, s. 77)


text:
22.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/7
 Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 23. april 2015 — SC ALKA CO SRL mod Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, tidligere Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța og Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București, (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunalul București — Rumænien)
 (Sag C-635/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - den fælles toldtarif - tarifering - kombineret nomenklatur - pos. 1207 - olieholdige frø - pos. 1209 - frø til udsæd - pos. 1212 - frø af den art, der hovedsagelig anvendes til menneskeføde, ikke andetsteds tariferet - indførsel af rå græskarfrø i skal fra Kina))
 (2015/C 205/09)
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Tribunalul București
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SC ALKA CO SRL
 Sagsøgte: Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, tidligere Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța og Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București
 Konklusion
 Med henblik på at foretage tariferingen af de i hovedsagen omhandlede græskarfrø tilkommer det den forelæggende ret at afgøre, om disse almindeligvis anvendes til udvinding af spiselige eller industrielle olier eller fedtstoffer, uden at være omfattet af pos. 1201-1206 i den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, i de udgaver, der følger af henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 1549/2006 af 17. oktober 2006 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1214/2007 af 20. september 2007. Hvis dette er tilfældet, skal de nævnte frø tariferes i pos. 1207 i den kombinerede nomenklatur på grund af deres karakter af olieholdige frø, uafhængigt af, om de faktisk anvendes til udvinding af spiselige eller industrielle olier eller fedtstoffer, til udsæd eller til menneskeføde. I modsat fald henhører de nævnte frø under pos. 1209 i den kombinerede nomenklatur, hvis de stadig var i besiddelse af spireevnen på tidspunktet for indførslen, uafhængigt af, om de faktisk anvendes til udsæd eller til menneskeføde, eller i pos. 1212 i den kombinerede nomenklatur, hvis de ikke længere var i besiddelse af spireevnen.
 (1) EUT C 39 af 8.2.2014.


text:
31.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/33
 Rettens dom af 17. juni 2010 — CEVA mod Kommissionen
 (Forenede sager T-428/07 og T-455/07) (1)
 (Voldgiftsbestemmelse - kontrakter indgået som led i et særprogram for forskning og teknologisk udvikling og demonstration inden for »Livskvalitet og forvaltning af bioressourcer« (1998-2002) - Seahealth- og Biopal-projektet - debetnotaer - annullationspåstande - omkvalificering af søgsmål - formaliteten - kontradiktionsprincippet og retten til forsvar - tilbagesøgning af de samlede forskud, som blev udbetalt af Den Europæiske Union - alvorlige finansielle ulovligheder)
 2010/C 209/47
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Frankrig) (ved avocat J.-M. Peyrical)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved L. Escobar Guerrero og W. Roels, derefter ved W. Roels, som befuldmægtigede, bistået af avocat E. Bouttier)
 Sagens genstand
 I sag T-428/07 påstand om annullation af debetnota nr. 3240908670 af 20. september 2007 om Seahealth-projektet, og i sag T-455/07 af debetnota nr. 3240909271 af 4. oktober 2007 om Biopal-kontrakten, samt at Kommissionen tilpligtes at foretage tilbagebetaling af de pågældende debetnotaer til fordel for CEVA.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Hver part bærer halvdelen af sine egne omkostninger og betaler halvdelen af den anden parts omkostninger.
 (1) EUT C 22 af 26.1.2008.


text:
Nr. C 108/ 18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5 . 4 . 97
 administrative bestemmelser til at efterkomme Rådets føre en klageprocedure efter fjerde del i Bundesverga
 direktiv 91 /689/EØF af 12 . december 1991 om farligt begesetz, idet de ovennævnte bestemmelser forhindrer,
 affald ('). at der gennemføres en klageprocedure efter Bundesver
 gabegesetz i forbindelse med indgåelse af tjenesteydel
 sesaftaler ?
 2 ) Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost
 ninger.
 3 . a ) Skal de i hovedsagen omhandlede ydelser ( under
 hensyn til artikel 10 i direktiv 92/50/EØF) betegnes
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: som tjenesteydelser som omhandlet i bilag IA til
 direktiv 92/50/EØF, kategori 2 ( landtransport),
 hvorefter aftaler om sådanne ydelser skal udbydes
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter: er de efter reglerne i direktivets afsnit III og IV, eller skal
 samme som i sag C-56/97 ( 2); fristen for den endelige gen de betegnes som tjenesteydelser som omhandlet i
 nemførelse af direktivet udløb den 26 . juni 1995 . bilag IB til direktiv 92/50/EØF ( sundheds- og so
 cialvæsen ), hvorefter aftaler om sådanne ydelser
 (') EFT nr. L 377 af 31 . 12 . 1991 , s . 20 . skal udbydes efter artikel 13 og 14, eller er de
 ( 2 ) Se side 12 i denne Tidende. nævnte ydelser overhovedet ikke omfattet af an
 vendelsesområdet for direktiv 92/50/EØF ?
 b) Opfylder bestemmelserne i artikel 1-7, punkt 14
 og 16, de betingelser for umiddelbar anvendelse af
 et fællesskabsretligt direktiv, der er anført i dom
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse men i van Duyn-sagen, præmis 12, således at tjene
 afsagt den 5 . december 1996 af Bundesvergabeamt i sagen steydelserne i direktivets bilag IB udbydes efter den
 Walter Tögel mod Niederosterreichische Gebietskranken deri anførte procedure, eller er de bestemmelser i
 kasse direktivet, der er relevante for de i bilag IA nævnte
 tjenesteydelser, udformet på en sådan måde, at de
 ( Sag C-76/97) opfylder de i ovennævnte dom anførte betingelser ?
 { 97IC 108/34 )
 4 ) Medfører EF-traktatens artikel 5 eller andre bestem
 melser heri, henholdsvis bestemmelserne i direktiv 92/
 Ved kendelse afsagt den 5 . december 1996, indgået til 50/EØF en forpligtelse for en medlemsstat til at gribe
 Domstolens Justitskontor den 20 . februar 1997, har ind i bestående retsforhold, der er indgået på ubestemt
 Bundesvergabeamt i sagen Walter Tögel mod Nieder tid eller for flere år, og som ikke er i samklang med
 osterreichische Gebietskrankenkasse forelagt De Euro det nævnte direktiv ?
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 C ) EFT nr. L 395 af 30. 12 . 1989, s . 33 .
 ( 2 ) EFT nr. L 209 af 24 . 7. 1992, s . 1 .
 1 ) Kan der af artikel 1 , stk . 1 og 2, artikel 2, stk . 1 , eller
 andre bestemmelser i Rådets direktiv 89/665/EØF ( : )
 — om samordning af love og administrative bestem
 melser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i
 forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt
 bygge- og anlægskontrakter — udledes et individuelt
 krav på gennemførelse af en klageprocedure for en Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 myndighed eller en retsinstans, der opfylder betingel afsagt den 20. december 1996 af Handelsgericht Wien i
 serne i artikel 2, stk . 8 , i direktiv 89/665/EØF, som er sagen Osterreichische Unilever GmbH mod Smithkline
 Beecham Markenanteil GesmbH
 så tilstrækkelig bestemt og konkret, at en privatperson
 med føje kan påberåbe sig kravet over for en medlems ( Sag C-77/97)
 stat under en procedure, såfremt medlemsstaten ikke
 har gennemført det pågældende direktiv ? ( 97/C 108/35
 2 ) Skal en national ret med Bundesvergabeamts kompe Ved kendelse afsagt den 20. december 1996 , indgået til
 tence, når den gennemfører en klageprocedure, hvor Domstolens Justitskontor den 21 . februar 1997, har
 under en privatperson ifølge artikel 41 i direktiv 92/ Handelsgericht Wien i sagen Osterreichische Unilever
 50/EØF (2 ), sammenholdt med direktiv 89/665/EØF, GmbH mod Smithkline Beecham Markenanteil GesmbH
 antages at have et retskrav på gennemførelse af en kla forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 geprocedure, lade nationale bestemmelser som § 91 , ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 stk . 2 og 3 , i BVergG, hvorefter Bundesvergabeamt
 alene har kompetence til at efterprøve overtrædelser af
 Bundesvergabegesetz og de i denne sammenhæng ud Er EF-traktatens artikel 30 og Rådets direktiv 76/768/EØF
 stedte bekendtgørelser, ude af betragtning, og gennem af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta
 ---pagebreak--- 5 . 4 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 108/19
 ternes lovgivning om kosmetiske midler ( 2 ) til hinder for Sag anlagt den 24. februar 1997 af Kommissionen for
 en national bestemmelse, som indeholder forbud mod op De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 lysninger i forbindelse med salg af kosmetiske midler, der Tyskland
 rækker videre end de i direktivet indeholdte begrænsnin ( Sag C-83/97)
 ger?
 ( 97/C 108/38 )
 P ) EFT nr. L 262 af 27 . 9 . 1976 , s. 169 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 24 . februar 1997 anlagt sag mod Forbundsrepublikken
 Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ber ved Dr. Gotz zur Hausen, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos
 Gomez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 Sag anlagt den 25 . februar 1997 af Société Anonyme des Wagner-Centret C 254, Kirchberg.
 Caves et Producteurs Réunis de Roquefort (Aveyron) m.fl.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 ( Sag C-80/97)
 ( 97/C 108/36 ) 1 ) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine plig
 ter efter EF-traktaten, da den ikke inden for den fast
 satte frist har truffet alle foranstaltninger til at efter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den komme Rådets direktiv 92/43/EØF af 21 . maj 1992
 25 . februar 1997 indgået en sag, som Société Anonyme om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og plan
 des Caves et Producteurs Réunis de Roquefort (Aveyron ) ter ( 1 ).
 m.fl . har anlagt ved Retten i Første Instans. Retten i Første
 Instans har i sagen, der er registreret under nr. T- 140/96,
 2 ) Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sa
 ved kendelse erklæret sig inkompetent og henvist sagen til
 gens omkostninger.
 Domstolen, således at denne kan træffe afgørelse om an
 nullationspåstanden.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålgrundene og de væsentligste argumenter er gengi
 vet i en meddelelse, som er offentliggjort i De Europæiske Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 Fællesskabers Tidende nr. C 318 af 26 . oktober 1996 , dem, der er gjort gældende i sag C-56/97 (2 ); fristen for at
 side 24 . gennemføre direktivet udløb den 5 . juni 1994.
 (') EFT nr. L 206 af 22 . 7. 1992, s . 7 .
 (2 ) Se side 12 i denne Tidende .
 Sag anlagt den 25 . februar 1997 af Bergpracht Milchwerk
 GmbH & Co. KG m.fl . mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber Sag anlagt den 28. februar 1997 af Kommissionen for De
 ( Sag C-82/97) Europæiske Fællesskaber mod den Portugisiske Republik
 ( 97/C 108/37 ) (Sag C-88/97)
 ( 97/C 108/39 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 25 . februar 1997 indgået en sag, som Bergpracht Milch Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 werk GmbH & Co. KG m.fl . har anlagt ved Retten i Før 28 . februar 1997 anlagt sag mod den Portugisiske Repu
 ste Instans. Retten i Første Instans har i sagen, der er regi blik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 streret under nr. T-141/96, ved kendelse erklæret sig Francisco de Sousa Fialho, Kommissionens Juridiske Tje
 inkompetent og henvist sagen til Domstolen, således at neste, som befuldmægtiget, od med valgt adresse i Luxem
 denne kan træffe afgørelse om annullationspåstanden. bourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Wagner-Centret,
 Kirchberg.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er gengi Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 vet i en meddelelse, som er offentliggjort i De Europæiske
 Fællesskabers Tidende nr. C 336 af 9 . november 1996,
 side 30 . — Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilside
 sat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til EF-
 traktatens artikel 189, stk. 3 , og artikel 23 , stk. 1 , i
 Rådets direktiv 92/43/EØF af 21 . maj 1992 om bevaring


text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/2
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 15. juli 2004
 i sag C-381/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik (1)
 (Traktatbrud - direktiv 77/388/EØF - moms - artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a) - afgiftsgrundlag - tilskud, der er direkte forbundet med prisen - forordning (EF) nr. 603/95 - støtte, som tildeles i sektoren for tørret foder)
 (2004/C 228/04)
 Processprog: italiensk
 I sag C-381/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: E. Traversa) mod Den Italienske Republik (befuldmægtigede: I. Braguglia, bistået af G. de Bellis), støttet af Republikken Finland (befuldmægtiget: T. Pynnä) og af Kongeriget Sverige (befuldmægtiget: A. Kruse), angående en påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), idet den ikke opkræver merværdiafgift af de støttebeløb, som udbetales i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 603/95 af 21. februar 1995 om den fælles markedsordning for tørret foder (EFT L 63, s. 1), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne C. Gulmann (refererende dommer), J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrigues og N. Colneric; generaladvokat: L. A. Geelhoed; justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 15. juli 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Den Italienske Republik frifindes.
 2)
 Den Italienske Republik bærer sine egne omkostninger.
 3)
 Republikken Finland og Kongeriget Sverige bærer deres egne omkostninger.
 (1) EFT C 348 af 8.12.2001.


text:
9.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 71/4
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 24. januar 2013 — Fælles Fagligt Forbund (3F), tidligere Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) mod Europa-Kommissionen og Kongeriget Danmark
 (Sag C-646/11 P) (1)
 (Appel - statsstøtte - foranstaltninger til skattelettelse - sømænd om bord på fartøjer, der er registreret i det danske internationale skibsregister - artikel 88, stk. 3, EF - den indledende undersøgelsesprocedure - beslutning fra Kommissionen om ikke at gøre indsigelse - annullationssøgsmål - betingelser for indledning af den formelle undersøgelsesprocedure - tvivl om støttens forenelighed med fællesmarkedet - undersøgelsesfrist)
 2013/C 71/07
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Fælles Fagligt Forbund (3F), tidligere Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (ved advokat P. Torbøl, abogada S. Aparicio Hill og solicitor V. Edwards)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved H. van Vliet og P.J. Loewenthal, som befuldmægtigede) og Kongeriget Danmark (ved C. Vang og C. Thorning, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 27. september 2011 i sag T-30/03 RENV, 3F mod Kommissionen, hvorved Retten ikke gav medhold i en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2002) 4370 endelig af 13. november 2002, hvorefter skattebegunstigelser til sømænd på danske skibe anses for statsstøtte, der er forenelig med fællesmarkedet (sag C-319/07 P hjemvist efter ophævelse)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Fælles Fagligt Forbund (3F) betaler sagens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Danmark bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 65 af 3.3.2012.


text:
6.5.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/31
 Sag anlagt den 2. marts 2006 — Da Silva mod Kommissionen
 (Sag F-21/06)
 (2006/C 108/58)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Joao Da Silva (Bruxelles, Belgien) (ved avocats G. Vandersanden og L. Levi)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen fremmes til realitetsbehandling, og der gives sagsøgeren medhold, herunder i ulovlighedsindsigelsen.
 —
 Annullation af den indplacering af sagsøgeren i lønklasse A*14, løntrin 2, der er indeholdt i afgørelsen af 18. maj 2005 om udnævnelse af sagsøgeren til direktør.
 —
 Sagsøgeren genindplaceres i den lønklasse og på det løntrin, han normalt skulle have været indplaceret i (eller tilsvarende lønklasse og løntrin ifølge den indplacering, der er indført med den nye vedtægt) ifølge bestemmelserne i meddelelsen om udvælgelsesprøven, offentliggjort den 7. november 2003, i henhold til vedtægtens artikel 29, stk. 2 (meddelelse om en stilling som direktør i lønklasse A2).
 —
 Sagsøgerens karriere genoprettes fuldstændigt med tilbagevirkende kraft fra tidspunktet for den således berigtigede indplacering i lønklasse og på løntrin, med tillæg af morarenter.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den 7. november 2003 offentliggjorde Kommissionen en stilling som direktør i lønklasse A2 i henhold til vedtægtens artikel 29, stk. 2. Sagsøgeren, som var afdelingschef i lønklasse A3, løntrin 7, og som gjorde midlertidig tjeneste i stillingen, besluttede at ansøge herom.
 Ved afgørelse af 18. maj 2005 blev han udnævnt til den ledige stilling og indplaceret i lønklasse A*14, løntrin 2, med virkningstidspunkt fastsat til den 16. september 2004.
 Sagsøgeren har i stævningen anført, at denne indplacering er lavere end lønklasse A2, nu A*15, som var anført i stillingsopslaget. Indplaceringen er desuden ligeledes lavere end den indplacering, sagsøgeren havde, da han var afdelingschef, inden udnævnelsen til stillingen som direktør. Dette resultat er ikke foreneligt med den omstændighed, at en stilling som direktør indebærer større arbejdsopgaver og ansvar.
 Sagsøgeren er af den opfattelse, at hans indplacering er i strid med artikel 2, stk. 1, og artikel 5, stk. 5, i vedtægtens bilag XIII. Adskillige retsprincipper er ligeledes tilsidesat: princippet om forbud mod forskelsbehandling, princippet om ækvivalens mellem stilling og lønklasse i artikel 7, stk. 1, der er anført som et væsentligt princip til sikring af ligebehandling af tjenestemænd, principperne om forbud mod tilbagevirkende kraft, om retssikkerhed og om beskyttelse af den berettigede forventning, samt principperne om god forvaltningsskik og omsorgspligt. Der er desuden sket tilsidesættelse af retten til karriere og af tjenestens interesse.
 Sagsøgeren har subsidiært anført, at artikel 12, stk. 3, i vedtægtens bilag XIII er ulovlig.


text:
10.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 233/11
 Appel iværksat den 24. maj 2013 af AK til prøvelse af Personalerettens dom af 13. marts 2013 i sag F-91/10, AK mod Kommissionen
 (Sag T-288/13 P)
 2013/C 233/19
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: AK (Esbo, Finland) (ved advokaterne D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og É. Marchal)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellantens påstande
 —
 Dom afsagt af Personaleretten (Tredje Afdeling) den 13. marts 2013 i sag F-91/10, AK mod Europa-Kommissionen, ophæves.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale appellanten:
 —
 en erstatning for en fortabt mulighed på 95 % for at blive forfremmet til lønklasse AD4 i forbindelse med forfremmelsesproceduren i 2003, 2005 eller senest 2007 på henholdsvis 375 295 EUR, 204 996 EUR et 90 130 EUR, herunder et fast beløb på 4 000 EUR, der allerede er udbetalt, foruden at berigtige hendes pensionsrettigheder ved betaling af de tilsvarende bidrag.
 —
 55 000 EUR, foruden de 15 000 EUR, der allerede er udbetalt, for den ikke-økonomiske skade, appellanten har lidt som følge af opretholdelsen af hendes ulovlige administrative situation, bl.a. på trods af Rettens domme af 20. april 2005 og af 6. oktober 2009 og af Personalerettens dom af 13. december 2007 samt ansættelsesmyndighedens afgørelse af 23. april 2007 om at give hende medhold i hendes klage indgivet den 4. september 2006.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten fremsat tre anbringender.
 1)
 Med det første anbringende gøres gældende, at der foreligger en retlig fejl, idet Personaleretten har baseret sig på karriereudviklingsrapporter, som den selv har set bort fra (vedrørende den appellerede doms præmis 55, 56, 73 og 87).
 2)
 Med det andet anbringende gøres gældende, at der foreligger en retlig fejl i forbindelse med opgørelsen af den ikke-økonomiske skade og en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, idet Personaleretten nedsatte den ikke-økonomiske skade til 15 000 EUR udelukkende under hensyntagen til den særligt store forsinkelse i forbindelse med udfærdigelsen af forskellige karriereudviklingsrapporter og begrænsede omfanget af den ikke-økonomiske skade til den periode, hvor appellanten stadig var erhvervsaktiv, uden at tage hensyn til andre parametre, såsom den tilstand af usikkerhed og uro appellanten havde med hensyn til sin fremtidige karriere, ud over den periode hvor hun stadig var erhvervsaktiv fra (vedrørende den appellerede doms præmis 63 og 83 ff.).
 3)
 Med det tredje anbringende gøres gældende, at der foreligger en retlig fejl i forbindelse med opgørelsen af en fortabt forfremmelsesmulighed og en tilsidesættelse af begrundelsespligten, for så vidt som Personaleretten for det første ikke udelukkende på grundlag af point for fortjeneste og forfremmelsestærskler kunne fastslå, at sandsynligheden for, at appellanten blev forfremmet var lav, og for det andet at Personaleretten vurderede tabet ved en fortabt forfremmelsesmulighed skønsmæssigt til 4 000 EUR uden at give den mindste forklaring på den argumentation, der førte til dette resultat (vedrørende den appellerede doms præmis 71-73 og 89 ff.).


text:
18.11.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/35
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 7. september 2006 — Meric mod KHIM — Arbora & Ausonia (PAM-PIM'S BABY-PROP)
 (Sag T-133/05) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ældre nationale figur- og ordmærker PAM PAM - ansøgning om PAM-PIM'S BABY-PROP som EF-ordmærke - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2006/C 281/60)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Gérard Meric (Paris, Frankrig) (ved avocat P. Murzeau)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved: A. Rassat, som befuldmægtiget)
 Andre parter i appelsagen, og intervenient for Retten: Arbora & Ausonia, SL (Barcelona, Spanien)
 Sagens genstand
 Angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 17. januar 2005 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 250/2004-1) vedrørende en indsigelse rejst af indehaveren af de nationale ord- og figurmærker PAM-PAM mod registrering af ordmærket PAM-PIM'S BABY-PROP (indsigelsessag nr. B 505 067).
 Konklusion
 1.
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked frifindes.
 2.
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 143 af 11.6.2005.


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/3
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 4. juni 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-250/07) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 93/38/EØF - offentlige kontrakter inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation - tildeling uden forudgående udbud - betingelser herfor - meddelelse af begrundelsen for en beslutning om at afslå et bud - frist)
 2009/C 180/05
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Patakia og D. Kukovec, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved D. Tsagkaraki, som befuldmægtiget, og dikigoros V. Christianos)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 4, artikel 20, stk. 2, og artikel 41, stk. 4, i Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation — udbudsprocedure med henblik på undersøgelse, forsyning, transport, installation og ibrugtagelse af to elektroenergiværker ved termoelektricitetscentralen i Atherinolakkos på Kreta
 Konklusion
 1)
 Ved ubegrundet at have forsinket sin besvarelse af en tilbudsgivers anmodning om oplysninger om begrundelsen for afslaget på vedkommendes bud har Den Hellenske Republik tilsidesat den forpligtelse, som påhviler den efter artikel 41, stk. 4, i Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (EFT L 199, s. 84), som ændret ved Kommissionens direktiv 2001/78/EF af 13. september 2001.
 2)
 I øvrigt frifindes Den Hellenske Republik.
 3)
 Den Hellenske Republik og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 155 af 7.7.2007.


text:
23.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 182/1
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 2. juni 2005
 i sag C-394/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik (1)
 (Traktatbrud - direktiv 93/38/EØF - offentlige kontrakter inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation - kontrakt om bygning af et transportbåndssystem til Megalopolis' termiske kraftværk - manglende offentliggørelse af en bekendtgørelse - tekniske grunde - begivenhed, som ikke har kunnet forudses - yderst hastende karakter)
 (2005/C 182/02)
 Processprog: græsk
 I sag C-394/02, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 8. november 2002, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Nolin og M. Konstantinidis, som befuldmægtigede, mod Den Hellenske Republik ved P. Mylonopoulos, D. Tsagkaraki og S. Chala, som befuldmægtigede, har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann (refererende dommer), og dommerne K. Lenaerts, J.N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič og E. Levits; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: ekspeditionssekretær K. Sztranc, den 2. juni 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation, som ændret ved direktiv 98/4/EF, navnlig direktivets artikel 20, stk. 1, og artikel 21, idet Dimosa Epicheirisi Ilektrismoy har tildelt kontrakten om bygning af et transportbåndssystem til Megalopolis' termiske kraftværk gennem et udbud efter forhandling uden forudgående offentliggørelse af en bekendtgørelse.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C af 25.1.2003.


text:
10.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 410/3
 Sag anlagt den 29. juli 2015 af EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Fyrstendømmet Liechtenstein
 (Sag E-19/15)
 (2015/C 410/03)
 EFTA- Tilsynsmyndigheden, rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgien, har ved Markus Schneider, Clémence Perrin og Marlene Lie Hakkebo, som befuldmægtigede, den 29. juli 2015 anlagt sag mod Fyrstendømmet Liechtenstein ved EFTA-domstolen.
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Fyrstendømmet Liechtenstein har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9, 10, 13 og 16, i den retsakt, der er henvist til i punkt 1 i bilag X til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked), som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 hertil, og i det omfang virksomheder og bestemmelser om grænseoverskridende tjenesteydelser falder uden for den pågældende retsakts anvendelsesområde, i henhold til de forpligtelser, der følger af EØS-aftalens artikel 31 og 36:
 a)
 idet det har opretholdt artikel 7 i Liechtensteins handelslov, hvorefter der gælder en ordning med forhåndsgodkendelse for virksomheder, der har til hensigt at etablere sig i Liechtenstein, og
 b)
 idet det har opretholdt artikel 8, stk. 1, i Liechtensteins handelslov, for så vidt som der ved denne bestemmelse pålægges betingelser, der ikke er klare og utvetydige, for at meddele forhåndsgodkendelse til virksomheder, der har til hensigt at etablere sig i Liechtenstein (dvs. en forpligtelse til at have det nødvendige personale og en forpligtelse til at have et tilstrækkeligt kendskab til det tyske sprog), og
 c)
 idet det ikke har sikret sig, at tilsvarende krav, eller krav, der i det væsentlige er sammenlignelige med hensyn til deres formål, og som tjenesteyderen allerede er underlagt i en anden EØS-stat eller i samme EØS-stat inden for rammerne af proceduren for forhåndsgodkendelse til virksomheder, der ønsker at etablere sig i Liechtenstein, ikke gentages, og ej heller at proceduren og formaliteterne vedrørende godkendelsesordningen i handelsloven er klart fastsat, samt
 d)
 idet det har opretholdt artikel 21 i Liechtensteins handelslov, hvorefter der gælder en tilladelsesordning for virksomheder, der ønsker at udføre grænseoverskridende tjenesteydelser i Liechtenstein.
 2.
 Fyrstendømmet Liechtenstein tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Retlige og faktiske omstændigheder samt søgsmålsgrunde:
 —
 Søgsmålet vedrører de krav, der er fastsat i lov af 22. juni 2006 om handel (»Trade Act«) — navnlig i artikel 7 og 21 — om, at virksomheder, der ønsker at etablere sig eller udføre grænseoverskridende tjenesteydelser i Liechtenstein, skal godkendes af de nationale myndigheder forud for etableringen eller udførelsen af grænseoverskridende tjenesteydelser.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har bl.a. gjort gældende, at sådanne krav må sidestilles med tilladelsesordninger, som ikke kan begrundes i medfør af artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (tjenesteydelsesdirektivet) for så vidt angår virksomhedsetableringer og i medfør af tjenesteydelsesdirektivets artikel 16 for så vidt angår udførelse af grænseoverskridende tjenesteydelser.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har gjort gældende, at også artikel 21 i Liechtensteins handelslov, hvorefter der gælder et krav om, at virksomheder, der ønsker at udføre grænseoverskridende tjenesteydelser i Liechtenstein, skal underrette myndighederne i Liechtenstein skriftligt herom, inden de udføres, og om, at denne underretning skal fornys en gang årligt, må ligestilles med en tilladelsesordning i strid med tjenesteydelsesdirektivets artikel 16.
 —
 Ifølge EFTA-Tilsynsmyndigheden hævder Liechtenstein, at de forudgående godkendelsesordninger i princippet er forenelige med tjenesteydelsesdirektivet, idet de har hjemmel i direktivets artikel 9 og 16, eller alternativt i EØS-aftalens artikel 33 (eller tvingende almene hensyn til den offentlige orden, som omhandlet i bestemmelsen).


text:
C 85/24 DA Den Europæiske Unions Tidende 3.4.2004
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS valgt adresse i Luxembourg, mod Det Europæiske Parlament
 (befuldmægtigede: L. Knudsen og D. Moore), angående en
 den 14. januar 2004 påstand om annullation af afgørelsen truffet af bestyrelsen for
 De Europæiske Socialdemokraters Gruppe i Europa-Parlamen-
 i sag T-109/01, Fleuren Compost BV mod Kommissionen tet på dens møde den 6. og 7. marts 2001 om at forfremme
 for De Europæiske Fællesskaber (1) to ansatte til lønklasse A3 og en påstand om erstatning for det
 tab, sagsøgeren har lidt som følge af denne forfremmelse, har
 Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 (Annullationssøgsmål — statsstøtte — støtte ydet af Konge- V. Tiili, og dommerne P. Mengozzi og M. Vilaras; justitssekre-
 riget Nederlandene til gødningsbearbejdningsanlæg — ord- tær: ekspeditionssekretær J. Palacio González, den 21. januar
 ning godkendt af Kommissionen for en begrænset periode — 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 støtte tildelt før eller efter den godkendte periode)
 (2004/C 85/45) 1) Afgørelsen fra bestyrelsen for De Europæiske Socialdemokraters
 Gruppe under Europa-Parlamentet, truffet på dens møde den
 (Processprog: nederlandsk) 6. og 7. marts 2001, om at forfremme F. og M. til lønklasse
 A3 med virkning fra den 1. marts 2001 annulleres.
 2) Parlamentet betaler sagens omkostninger.
 I sag T-109/01, Fleuren Compost BV, Middelharnis (Nederlan-
 dene), ved advocaat J. Stuyck, mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Di Bucci og
 H. van Vliet), angående en påstand om annullation af Kommis-
 sionens beslutning nr. 2001/521/EF af 13. december 2000 om (1) EFT C 56 af 2.3.2002.
 Kongeriget Nederlandenes støtteordning til fordel for seks
 gødningsforarbejdningsanlæg (EFT 2001 L 189, s. 13), har
 Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 manden, N.J. Forwood, og dommerne J. Pirrung, P. Mengozzi,
 A.W.H. Meij og M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig J. Plin-
 gers, den 14. januar 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 21. januar 2004
 (1) EFT C 227 af 11.8.2001.
 i sag T-97/02, Prodromos Mavridis mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd — forfremmelse — manglende opførelse på
 listen over tjenestemænd, der er forfremmet til lønklasse A5
 — bedømmelsesrapporterne til rådighed)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (2004/C 85/47)
 den 21. januar 2004
 (Processprog: fransk)
 i sag T-328/01, Tony Robinson mod Det Europæiske
 Parlament (1)
 (Midlertidig ansat — forfremmelse til lønklasse A3 — I sag T-97/02, Prodromos Mavridis, tjenestemand ved Kom-
 ansatte under De Europæiske Socialdemokraters Gruppe) missionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles (Belgien),
 ved avocat J.-N. Louis, og med valgt adresse i Luxembourg,
 (2004/C 85/46) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 mægtigede: J. Currall, V. Joris og D. Waelbroeck), angående en
 påstand om annullation af Kommissionens beslutning af
 (Processprog: fransk) 6. april 2001 om ikke at opføre sagsøgeren på listen over
 de tjenestemænd, der blev forfremmet til lønklasse A5 i
 forfremmelsesåret 2001, har Retten, sat af dommer P. Men-
 I sag T-328/01, Tony Robinson, midlertidig ansat ved Europa- gozzi; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 21. januar
 Parlamentet, Bruxelles (Belgien), ved avocat É. Boigelot, og med 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:


text:
C 149/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.5.2000
 — Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. ført de nødvendige bestemmelser for at opfylde det i Kommis-
 sionens påstand nævnte direktiv.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (1) EFT L 333 af 4.12.1997, s. 1.
 (2) Rådets direktiv 76/769/EØF af 27.7.1976, EFT L 151 af
 Artikel 249 EF (tidligere artikel 189 i EF-traktaten), hvorefter 27.9.1976, s. 201.
 direktiver med hensyn til det tilsigtede mål er bindende for
 enhver medlemsstat, indebærer en forpligtelse for medlemssta-
 terne til at overholde direktivets frist for opfyldelsen. Fristen
 udløb den 1. august 1998, hvor Irland ikke havde gennemført
 de nødvendige bestemmelser for at opfylde det i Kommissio-
 nens påstand nævnte direktiv.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 (1) EFT L 140 af 12.5.1998, s. 10. se afsagt den 17. februar 2000 af Verwaltungsgerichtshof
 (2) Rådets direktiv 93/43/EØF af 14.6.1993 om levnedsmiddelhygiej- i sagen Develop Baudurchführungs- und Stadtentwick-
 ne, EFT L 175 af 19.7.1993, s. 1. lungs GmbH mod Finanzlandesdirektion für Wien, Nie-
 derösterreich und Burgenland
 (Sag C-71/00)
 (2000/C 149/34)
 Sag anlagt den 29. februar 2000 af Kommissionen for De Ved kendelse afsagt den 17. februar 2000, indgået til Domstol-
 Europæiske Fællesskaber mod Irland ens Justitskontor den 2. marts 2000, har Verwaltungsge-
 richtshof i sagen Develop Baudurchführungs- und Stadtent-
 wicklungs GmbH mod Finanzlandesdirektion für Wien,
 (Sag C-69/00) Niederösterreich und Burgenland forelagt De Europæiske Fæl-
 lesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 (2000/C 149/33) følgende spørgsmål:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. fe- Er ydelser, som en erhverver af rettigheder til udbytte i
 bruar 2000 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De et kapitalselskab ikke erlægger selv, men på vegne af sit
 Europæiske Fællesskaber ved Michael Shotter, Kommissionens moderselskab, »indskud af enhver art« i den forstand, hvori
 Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i dette udtryk er anvendt i artikel 4, stk. 1, litra d) (1), i Rådets
 Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsaf-
 Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg. gifter?
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (1) EFT 1969 II, s. 405.
 — Det fastslås, at Irland har undladt at opfylde sine forpligtel-
 ser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv
 97/56/EF (1) af 20. oktober 1997 om sekstende ændring
 af direktiv 76/769/EØF om indbyrdes tilnærmelse af
 medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte
 bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anven-
 delse af visse farlige stoffer og præparater (2), idet det ikke Appel iværksat den 2. marts 2000 af Acciaierie di Bolzano
 har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser SpA til prøvelse af dom afsagt den 16. december 1999 af
 i kraft for at efterkomme direktivet eller ikke har underret- De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte
 tet Kommission herom. Udvidede Afdeling) i sag T-158/96, Acciaierie di Bolzano
 SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 — Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. intervenienter: Den Italienske Republik og Falck SpA
 (Sag C-75/00 P)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (2000/C 149/35)
 Artikel 249 EF (tidligere artikel 189 i EF-traktaten), hvorefter
 direktiver med hensyn til det tilsigtede mål er bindende for Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 2. marts
 enhver medlemsstat, indebærer en forpligtelse for medlemssta- 2000 iværksat appel af Acciaierie di Bolzano SpA ved advokat
 terne til at overholde direktivets frist for opfyldelsen. Fristen Bruno Nascimbene, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 udløb den 4. december 1998, hvor Irland ikke havde gennem- advokat Franco Colussi, 36, rue de Wiltz, til prøvelse af dom


text:
6.5.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/32
 Sag anlagt den 6. marts 2006 — Vienne m.fl. mod Europa-Parlamentet
 (Sag F-22/06)
 (2006/C 108/59)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Philippe Vienne (Bascharage, Luxembourg) m.fl. (ved avocats G. Bounéou og F. Frabetti)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af den udtrykkelige afgørelse af 14. november 2005, hvorved Europa-Parlamentet afslog at yde sagsøgerne bistand i henhold til vedtægtens artikel 24.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes solidarisk at erstatte de tab, sagsøgerne har lidt som følge heraf.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne, som alle er tjenestemænd eller øvrige ansatte ved Europa-Parlamentet, havde anmodet om overførsel af de pensionsrettigheder, de havde optjent i Belgien, til Fællesskabernes ordning i henhold til bestemmelserne i en belgisk lov vedtaget i 1991. I 2003 vedtog Belgien en ny lov, som ifølge sagsøgerne fastsætter mere favorable vilkår for denne type nye overførsler. Eftersom sagsøgerne allerede havde overført deres rettigheder, kunne de imidlertid ikke benytte sig af bestemmelserne i lov 2003.
 Sagsøgerne indgav derfor en ansøgning med henblik på at opnå den i vedtægtens artikel 24 fastsatte bistand. Europa-Parlamentet, som ikke havde til hensigt at bistå dens tjenestemænd og øvrige ansatte med at opnå nævnte overførsler, afslog deres ansøgning ved afgørelse af 14. november 2005.
 Sagsøgerne har med søgsmålet anfægtet denne afgørelse, som de betegner som et afslag på at yde bistand i strid med vedtægtens artikel 24. Sagsøgerne har til støtte for deres påstande foruden sidstnævnte bestemmelse ligeledes anført, at der er sket tilsidesættelse af omsorgspligten, af princippet om forbud mod forskelsbehandling, af forbudet mod usaglig sagsbehandling, af begrundelsespligten, af beskyttelsen af den berettigede forventning og af reglen »patere legem quam ipse fecisti«, samt at der foreligger magtmisbrug.


text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/20
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 7. juli 2016 — Hőszig Kft. mod Alstom Power Thermal Services (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pécsi Törvényszék — Ungarn)
 (Sag C-222/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - værnetingsklausul - retligt samarbejde i civile sager - retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - artikel 23 - klausul indsat i de almindelige forretningsbetingelser - parternes samtykke i disse betingelser - en sådan klausuls gyldighed og præcision))
 (2016/C 335/27)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Pécsi Törvényszék
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Hőszig Kft.
 Sagsøgt: Alstom Power Thermal Services
 Konklusion
 Artikel 23, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at en værnetingsklausul som den i hovedsagen omhandlede, der dels er fastsat i ordregiverens almindelige leveringsbetingelser, som er nævnt i de mellem parterne indgåede kontrakter, som blev meddelt, efter at de var aftalt, dels tillægger retterne i en by i en medlemsstat kompetence, opfylder kravene i denne bestemmelse om parternes samtykke og om det præcise indhold af denne klausul.
 (1) EUT C 245 af 27.7.2015.


text:
25.10.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 272/23
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. september 2008 — Boston Scientific mod KHIM — Terumo (CAPIO)
 (Sag T-325/06) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om CAPIO som EF-ordmærke - ældre nationalt ordmærke CAPIOX - relativ registreringshindring - reel brug - artikel 43, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 40/94 - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 272/43)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Boston Scientific Ltd (Hastings, Barbados) (ved avocats P. Rath og W. Festl-Wietek)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Terumo Kabushiki Kaisha (Tokyo, Japan) (ved avocat C. Bercial Arias)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. september 2004 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 61/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Terumo Kabushiki Kaisha og Boston Scientific Ltd.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Boston Scientific Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
5.9.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 278/21
 berùrte sektor, antages at vñre givet nogen underret- Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved Maria
 ning om gennemfùrelsesbestemmelserne. Direktiverne Patakia og Bernard Mongin, Kommissionens Juridiske Tje-
 skulle have vñret gennemfùrt senest den 1. juli 1994. neste, som befuldmñgtigede, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissio-
 nens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg.
 (1 ) EFT L 228 af 11.2.1992, s. 1.
 (2 ) EFT L 360 af 9.12.1992, s. 1.
 (3 ) EFT L 228 af 16.8.1973, s. 3.
 (4 ) EFT L 63 af 13.3.1979, s. 1. Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber har ned-
 lagt fùlgende påstande:
 Ð Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens
 artikel 73 B, EF-traktatens artikel 59 og Rådets direk-
 Anmodninger om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved ken- tiv 89/646/EéF (1) ved at forbyde banker, der ikke er
 delser afsagt den 31. marts 1998 (de to fùrste) og den etableret i Frankrig, at udstede indskudsbeviser, at
 1. april 1998 af Juzgado de Primera Instancia n.o 35, Bar- udstede euro-obligationer i franske francs med en
 celona, i sagerne OceÂano Grupo Editorial, S.A., m.fl. mod oprindelig lùbetid på under et år og at udstede inden-
 R. Murciano Quintero m.fl. landske obligationer med en oprindelig lùbetid på
 under tre år.
 (Sag C-240/98 Ð C-244/98)
 (98/C 278/35)
 Ð Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Ved kendelser afsagt den 31. marts 1998 (de to fùrste) og
 den 1. april 1998, indgået til Domstolens Justitskontor
 den 8. juli 1998, har Juzgado de Primera Instancia n.o 35, Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Barcelona, i sagerne OceÂano Grupo Editorial, S.A., mod
 R. Murciano Quintero (sag C-240/98), Salvat Editores,
 S.A., mod J. M. SaÂnchez Alcón Prades (sag C-241/98), Sal- Ð Tilsidesñttelse af EF-traktatens artikel 73 B: i henhold
 vat Editores, S.A., mod J. L. Copano Badillo (sag C-242/ til de regler for euro-franc-markedet, som Emissions-
 98), Salvat Editores, S.A., mod M. Berrouane (sag C-243/ udvalget har fastsat den 19. november 1996, gñlder
 98) og Salvat Editores, S.A., mod E. VinÄas Feliu (sag det fortsat, at lùbetiden for vñrdipapirer, der udstedes
 C-244/98) forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol som led i en emission på euro-franc-markedet, ikke må
 en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs- vñre på under et år. Forbuddet mod, at banker, der
 mål: ikke er etableret i Frankrig, udsteder indskudsbeviser
 samt korte vñrdipapirer i francs, udgùr en hindring
 for de frie kapitalbevñgelser, som er i strid med EF-
 Omfatter anvendelsesområdet for forbrugerbeskyttelsen i traktatens artikel 73 B.
 medfùr af Rådets direktiv 93/13/EéF (1) om urimelige kon-
 traktvilkår i forbrugeraftaler en hjemmel for, at den natio-
 nale domstol ex officio kan tage stilling til, om et af kon- Ð Tilsidesñttelse af EF-traktatens artikel 59 og direktiv
 traktvilkårene er urimeligt, når den foretager den forud- 89/646/EéF: da bankers udstedelse af indskudsbeviser
 gående prùvelse af spùrgsmålet om antagelse af en sag til eller obligationer udgùr en tjenesteydelse som omhand-
 realitetsbehandling ved de almindeilige domstole? let i EF-traktatens artikel 60, er EF-traktatens
 artikel 59 til hinder for at anvende ethvert nationalt
 regelsñt, som Ð uden objektiv begrundelse Ð hindrer
 (1) EFT L 95 af 21.4.1993, s. 29.
 tjenesteyderens mulighed for rent faktisk at gùre brug
 af denne frihed. De nñvnte foranstaltninger indebñrer
 et forbud mod, at banker, der ikke er etableret i Fran-
 krig, udsteder vñrdipapirer, som banker, der er hjem-
 mehùrende i Frankrig, kan udstede uden begrñnsnin-
 ger, og de udgùr dermed også restriktioner for den frie
 udveksling af banktjenesteydelser i strid med EF-trak-
 Sag anlagt den 8. juli 1998 af Kommissionen for De Euro- tatens artikel 59 og i strid med artikel 18, stk. 1, i
 pñiske Fñllesskaber mod Den Franske Republik direktiv 89/646/EéF, hvorefter der for alle banker i
 Fñllesskabet gñlder en frihed til at levere banktjeneste-
 (Sag C-245/98)
 ydelser på tvñrs af landegrñnserne.
 (98/C 278/36)
 (1) EFT L 386 af 30.12.1989, s. 1.
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 8. juli 1998 anlagt sag mod Den Franske Republik af


text:
23.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/3
 Appel iværksat den 26. september 2016 af Francisco Javier Rosa Rodriguez til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 20. juli 2016 i sag T-358/16, Rosa Rodriguez mod Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
 (Sag C-509/16 P)
 (2017/C 022/05)
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Francisco Javier Rosa Rodriguez (ved abogado J. Velasco Velasco)
 Den anden part i appelsagen: Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
 Ved kendelse af 8. december 2016 har Retten (Niende Afdeling) forkastet appellen og truffet afgørelse om, at Francisco Javier Rosa Rodriguez bærer sine egne omkostninger.


text:
11.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 251/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione Tributaria Provinciale di Torino (Italien) den 15. april 2016 – Bimotor SpA mod Agenzia delle Entrate - Direzione Provinciale II di Torino
 (Sag C-211/16)
 (2016/C 251/10)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Commissione Tributaria Provinciale di Torino
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Bimotor SpA
 Sagsøgt: Agenzia delle Entrate - Direzione Provinciale II di Torino
 Præjudicielt spørgsmål
 Er fællesskabsbestemmelserne om moms (Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (1) af 17.5.1977, som ændret ved direktiv 2002/38/EF (2) og direktiv 2006/112/EF (3)) til hinder for en national bestemmelse – såsom artikel 34, stk. 1, i lov nr. 388 af 23. december 2000 – hvorefter tilbagebetaling eller modregning af momstilgodehavender for hvert enkelt skatteår ikke er tilladt i deres fulde omfang, men alene op til en fastlagt øvre grænse?
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).
 (2) Rådets direktiv 2002/38/EF af 7.5.2002 om ændring og midlertidig ændring af direktiv 77/388/EØF hvad angår merværdiafgiftssystemet for radio- og tv-spredningstjenester og visse elektronisk leverede tjenesteydelser (EFT L 128, s. 41).
 (3) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/22
 Rettens kendelse af 4. juni 2012 — Azienda Agricola Bracesco mod Kommissionen
 (Sag T-440/09) (1)
 (Ansvar uden for kontraktforhold - landbrug - fugleinfluenza - undtagelsesforanstaltninger til støtte for markedet for æg og fjerkræ - udeladelse af vagtler blandt de arter af fjerkræ, der giver ret til kompensation - ligebehandling og ikke-forskelsbehandling - manglende årsagsforbindelse - søgsmål, der er åbenbart ugrundet)
 2012/C 217/47
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Azienda Agricola Bracesco Srl — under likvidation (Orgiano, Italien) (ved advokaterne F. Tosello, S. Rizzoli og C. Pauly)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Jimeno Fernández og D. Nardi, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Erstatningssøgsmål med påstand om erstatning for sagsøgerens påståede tab som følge af vedtagelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 1010/2006 af 3. juli 2006 om visse undtagelsesforanstaltninger til støtte for markedet for æg og fjerkræ i visse medlemsstater (EUT L 180, s. 3), for så vidt som forordningen ikke fastsætter sådanne foranstaltninger til fordel for fugleopdrættere, der producerer og forhandler vagtler.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes, idet søgsmålet er åbenbart ugrundet.
 2)
 Azienda Agricola Bracesco Srl — under likvidation bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 312 af 19.12.2009.


text:
16.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 11/6
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. november 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-7/09) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2006/86/EF - krav til sporbarhed, indberetning af alvorlige bivirkninger og uønskede hændelser og visse tekniske krav til kodning, behandling, præservering, opbevaring og distribution af humane væv og celler - manglende gennemførelse inden for fristen)
 2010/C 11/10
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Cattabriga og J. Sénéchal, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved D. Haven, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — undladelse af inden for den fastsatte frist at vedtage eller meddele de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Kommissionens direktiv 2006/86/EF af 24. oktober 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF for så vidt angår krav til sporbarhed, indberetning af alvorlige bivirkninger og uønskede hændelser og visse tekniske krav til kodning, behandling, præservering, opbevaring og distribution af humane væv og celler (EUT L 294, s. 32)
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11, stk. 1, første afsnit, i Kommissionens direktiv 2006/86/EF af 24. oktober 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF for så vidt angår krav til sporbarhed, indberetning af alvorlige bivirkninger og uønskede hændelser og visse tekniske krav til kodning, behandling, præservering, opbevaring og distribution af humane væv og celler, idet det ikke inden for den i direktivets artikel 11, stk. 1, første afsnit, fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
 2)
 Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 21.3.2009.


text:
9.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 116/20
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 2. april 2008 — Eurocopter mod KHIM (STEADYCONTROL)
 (Sag T-181/07) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om STEADYCONTROL som EF-ordmærke - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 116/35)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Eurocopter SAS (Marignane, Frankrig) (først ved avocat E. Soler Borda, derefter ved avocat R. Zeineh)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. marts 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 8/2006-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket STEADYCONTROL som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Eurocopter SAS betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 170 af 21.7.2007.


text:
7.3.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 72/13
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 afsagt den 18. december 1997 af Pretura circondariale di
 Torino i sagen Battital Srl mod Regionen Piemonte
 1) Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i
 (Sag C-14/98) henhold til traktaten og Rådets direktiv 94/28/EF (1) af
 23. juni 1994 om principperne for de zootekniske og
 (98/C 72/24) genealogiske betingelser for import af dyr og deres
 sñd, ñg og embryoner fra tredjelande og om ñndring
 af direktiv 77/504/EéF (2) om racerent avlskvñg, idet
 Irland ikke har udstedt de love og administrative
 Ved kendelse afsagt den 18. december 1997, indgået til bestemmelser, der er nùdvendige til gennemfùrelse af
 Domstolens Justitskontor den 22. januar 1998, har Pretura direktivet.
 circondariale di Torino i sagen Battital Srl mod Regionen
 Piemonte forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs- 2) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 mål:
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 1) Er forbuddet mod indfùrsel af planter af arten Citrus
 ifùlge artikel 1 i direktiv 95/40/EF (1) af 19. juli 1995, EF-traktatens artikel 189, ifùlge hvilken et direktiv med
 artikel 2 i direktiv 96/14/EF (2) af 12. marts 1996 og hensyn til det tilsigtede mål er bindende for enhver med-
 artikel 1 i direktiv 96/15/EF (3) af 14. marts 1996 sta- lemsstat, indeholder en forpligtelse for medlemsstaterne til
 digt gñldende i Italien (eller i områder i Italien)? at overholde den frist for gennemfùrelse, der er fastsat i
 direktivet. Denne frist udlùb den 1. juli 1995, uden at
 Irland havde udstedt de nùdvendige bestemmelser til gen-
 nemfùrelse af direktivet.
 2) Er dette forbud bortfaldet fra den 1. april 1996?
 (1) EFT L 178 af 12.7.1994, s. 66.
 (2) EFT L 206 af 12.8.1977, s. 8.
 3) Er, som det synes at fremgå af bestemmelserne i direk-
 tiv 95/40/EF af 19. juli 1995, sammenholdt med
 artikel 2 i direktiv 96/14/EF af 12. marts 1996 og
 artikel 1 i direktiv 96/15/EF af 14. marts 1996, det ita-
 lienske Landbrugsministeriums dekret af 31. januar
 1996, hvorved bestemmelserne i direktiv 95/40/EF
 inkorporeres i italiensk ret, »in parte qua« uforenelig Sag anlagt den 28. januar 1998 af Kommissionen for De
 med bortfaldet af forbuddet mod indfùrsel på det ita- Europñiske Fñllesskaber mod Irland
 lienske område (eller en del af dette) af planter eller (Sag C-24/98)
 planteprodukter af arten Citrus?
 (98/C 72/26)
 (1) EFT L 182 af 2.8.1995, s. 14.
 (2) EFT L 68 af 19.3.1996, s. 24. Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 (3) EFT L 70 af 20.3.1996, s. 35. 28. januar 1998 anlagt sag mod Irland af Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber ved ledende juridisk kon-
 sulent Richard Wainwright og Michael Shotter, der er
 udstationeret som national ekspert ved Kommissionen,
 som befuldmñgtigede, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg.
 Sag anlagt den 26. januar 1998 af Kommissionen for De
 Europñiske Fñllesskaber mod Irland Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 (Sag C-21/98)
 Ð Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i
 (98/C 72/25) henhold til direktiv 94/22/EF (1) af 30. maj 1994 om
 betingelser for tildeling og udnyttelse af tilladelser til
 prospektering, efterforskning og produkton af kulbrin-
 ter, idet Irland ikke har givet meddelelse om de love og
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den administrative bestemmelser, som er nùdvendige for at
 26. januar 1998 anlagt sag mod Irland af Kommissionen efterkomme direktivet, og/eller ikke har truffet de for-
 for De Europñiske Fñllesskaber, ved James Macdonald anstaltninger, som er nùdvendige for at efterkomme
 Flett, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuld- det.
 mñgtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos
 Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 Wagner-Centret. Ð Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
21.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 170/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 9. maj 2007 — Jörn Petersen mod Arbeitsmarktservice Niederösterreich
 (Sag C-228/07)
 (2007/C 170/18)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jörn Petersen
 Sagsøgt: Arbeitsmarktservice Niederösterreich
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Er der tale om en ydelse ved arbejdsløshed i den betydning, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4, stk. 1, litra g, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (1), eller om en ydelse ved invaliditet i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i forordningens artikel 4, stk. 1, litra b), i en situation, hvor en kontantydelse fra arbejdsløshedsforsikringen, der udbetales til arbejdsløse, der har ansøgt om tilkendelse af en ydelse i anledning af nedsat arbejdsevne eller erhvervsudygtighed fra den lovpligtige pensions- eller ulykkesforsikring, og denne kontantydelse udbetales som forskud på og senere modregnes i den pågældende ydelse, indtil der træffes afgørelse om deres ansøgning, hvorved betingelserne for arbejdsløshed ganske vist skal foreligge, og optjeningsperioden skal være tilbagelagt, men hvor de øvrige betingelser for udbetaling af arbejdsløshedsdagpenge, nemlig arbejdsdygtighed, arbejdsvillighed og arbejdsberedskab, ikke skal være opfyldt, og som desuden kun udbetales, når det må påregnes, at der tilkendes ydelser fra den lovpligtige pensions- og ulykkesforsikring?
 2.
 For det tilfælde, at det første spørgsmål besvares således, at den i spørgsmålet omhandlede ydelse har karakter af en ydelse ved arbejdsløshed i den forstand, hvori udtrykket et anvendt i artikel 4, stk. 1, litra g), i forordning (EØF) nr. 1408/71, spørges: Er artikel 39 EF til hinder for en bestemmelse i national ret, hvorefter kravet på denne ydelse — bortset fra tilfælde, hvor der foreligger særlige omstændigheder, der med rimelighed må tages i betragtning, og som indebærer, at ydelsen efter den arbejdsløses begæring i henhold til særlig tilladelse kan udbetales i op til tre måneder — suspenderes, hvis den arbejdsløse opholder sig i udlandet (i en anden medlemsstat)?
 (1) EFT L 149, s. 2.


text:
9.12.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 355/21
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 3. oktober 2000
 den 29. september 2000
 i sag T-187/98, Pascual Juan Cubero Vermurie mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 i sag T-87/98, International Potash Company mod Rådet
 for Den Europæiske Union (1)
 (Tjenestemænd — forfremmelse — mobilitet — formalite-
 ten)
 (Antidumpingtold — særlig told kombineret med en variabel
 told — dumpingmargen — proportionalitetsprincippet — (2000/C 355/47)
 begrundelse)
 (Processprog: fransk)
 (2000/C 355/46)
 I sag T-187/98, Pascual Juan Cubero Vermurie, tjenestemand
 ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles,
 ved advokat E. Boigelot, Bruxelles, og med valgt adresse i
 (Processprog: engelsk) Luxembourg hos advokat Louis Schiltz, 2, rue du Fort
 Rheinsheim, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtigede: C. Berardis-Kayser og F. Clotuche-
 I sag T-87/98, International Potash Company, Moskva (Rus- Duvieusart), angående en påstand dels om annullation af
 land), ved advokaterne J.F. Bellis og R. Luff, Bruxelles, og med afgørelsen af 6. april 1998 om ikke at forfremme ham til
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat A.F. Brausch, 8, rue lønklasse A5 for forfremmelsesåret 1998, dels om erstatning
 Zithe, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtige- for økonomisk og ikke-økonomisk tab som følge af den
 de: S. Marquardt, H.J. Rabe og G. Berrisch), støttet af Kommis- udeblevne forfremmelse, har Retten (Femte Afdeling), sammen-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: sat af afdelingsformanden, R. Garcı́a-Valdecasas, og dommerne
 V. Kreuschitz og N. Khan) og Association des producteurs P. Lindh og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig G. Herzig,
 européens de potasse ved advokaterne D. og D. Ehle, Köln, og den 3. oktober 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat M. Lucius, 6, rue
 Michel Welter, angående en påstand om annullation af artikel 1. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 1 i Rådets forordning (EF) nr. 449/98 af 23. februar 1998 om
 ændring af forordning (EØF) nr. 3068/92 om indførelse af en 2. Hver part bærer sine omkostninger.
 endelig antidumpingtold på importen af kaliumchlorid med
 oprindelse i Belarus, Rusland og Ukraine (EFT L 58, s. 15), har
 (1) EFT C 20 af 23.1.1999.
 Retten (Tredje Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 manden, K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi, R.M. Moura
 Ramos, M. Jaeger og P. Mengozzi; justitssekretær: ekspeditions-
 sekretær B. Pastor, den 29. september 2000 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes. DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets og den 24. oktober 2000
 Association des producteurs européens de potasse’s omkost-
 ninger. i sag T-178/98, Fresh Marine Company AS mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne (Midlertidig antidumping- og udligningstold — opdrættede
 omkostninger. atlanterhavslaks — Fællesskabets ansvar uden for kontrakt-
 forhold)
 (2000/C 355/48)
 (1) EFT C 234 af 25.7.1998.
 (Processprog: engelsk)
 I sag T-178/98, Fresh Marine Company AS, Trondheim, Norge,
 (befuldmægtigede: advokaterne J.-F. Bellis og B. Servais,


text:
21.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 146/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM af den anmeldte støtte til virksomheden N.R. Sevillano, dels
 standardkorrektionen på 10 % af de samlede udgifter, som kan
 finansieres med hensyn til udfærdigelsen af fortegnelsen over
 (Sjette Afdeling)
 olivendyrkningsarealerne.
 af 8. maj 2003 2) I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 3) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 i sag C-349/97, Kongeriget Spanien mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (1 ) EFT C 370 af 6.12.1997.
 (»EUGFL — regnskabsafslutning — regnskabsåret 1993«)
 (2003/C 146/01)
 DOMSTOLENS DOM
 (Processprog: spansk)
 (Sjette Afdeling)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) af 8. maj 2003
 i de forenede sager C-328/99 og C-399/00, Den Italienske
 Republik og SIM 2 Multimedia SpA mod Kommissionen
 I sag C-349/97, Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: S. Ortiz for De Europæiske Fællesskaber ( 1)
 Vaamonde) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtiget: X. Lewis, bistået af M. Carro), angående (»Annullationssøgsmål — beslutning 2000/536/EF — stats-
 en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 97/ støtte til fordel for Seleco SpA«)
 608/EF af 30. juli 1997 om ændring af beslutning 97/333/EF
 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter (2003/C 146/02)
 for regnskabsåret 1993, der finansieres af Den Europæiske
 Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garanti- (Processprog: italiensk)
 sektionen (EFT L 245, s. 20), for så vidt angår den del af
 beslutningen, der vedrører Kongeriget Spanien, har Domstolen (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puis- gjort i Samling af Afgørelser)
 sochet, og dommerne C. Gulmann, V. Skouris, F. Macken og
 N. Colneric (refererende dommer); generaladvokat: P. Léger;
 justitssekretær: R. Grass, den 8. maj 2003 afsagt dom, hvis
 I de forenede sager C-328/99 og C-399/00, Den Italienske
 konklusion lyder således:
 Republik (befuldmægtiget: U. Leanza, bistået af O. Fiumara) og
 SIM 2 Multimedia SpA (advokat: A. Vianello) mod Kommissio-
 1) Kommissionens beslutning 97/608/EF af 30. juli 1997 nen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: G. Rozet,
 om ændring af beslutning 97/333/EF om afslutning af bistået af advokaterne A. Abate og E. Cappelli), angående en
 medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsåret påstand om, i sag C-328/99, annullation af Kommissionens
 1993, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og beslutning 2000/536/EF af 2. juni 1999 om Italiens statsstøtte
 Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, an- til virksomheden Seleco SpA (EFT 2000 L 227, s. 24), og, i sag
 nulleres for så vidt angår dels standardkorrektionen på 100 % C-399/00, annullation af beslutningens artikel 2, stk. 1, for så