text:
8.1.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/2
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 11. november 2004
 i de forenede sager C-183/02 P og C187/02 P, Daewoo Electronics Manufacturing España SA (Demesa) (sag C-183/02 P) og Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (sag C-187/02 P) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Appel - statsstøtte skattemæssige foranstaltninger - berettigede forventninger - nye anbringender)
 (2005/C 6/03)
 Processprog: spansk
 I de forenede sager C-183/02 P og C-187/02 P, angående to appeller i henhold til artikel 49 i EF-statutten for Domstolen, iværksat henholdsvis den 15. og den 16. maj 2002, Daewoo Electronics Manufacturing España SA (Demesa), Vitoria (Spanien) (befuldmægtigede: abogados A. Creus Carreras og B. Uriarte Valiente) (sag C-183/02 P), Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (befuldmægtigede: abogados A. Creus Carreras, B. Uriarte Valiente og M. Bravo-Ferrer Delgado) (sag C-187/02 P), støttet af Comunidad Autónoma del País Vasco (befuldmægtiget: abogado E. Garayar Gutiérrez), de andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: F. Santaolalla Gadea og J.L. Buendía Sierra), Asociación Nacional de Fabricantes de Electrodomésticos de Línea Blanca (ANFEL), Madrid (Spanien), og Conseil européen de la construction d'appareils domestiques (CECED), Bruxelles (Belgien), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne C. Gulmann (refererende dommer) og N. Colneric; generaladvokat: J. Kokott; justitssekretær: ekspeditionssekretær M. Múgica Arzamendi, den 11. november 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Sag C-183/02 P og C-187/02 P forenes med henblik på dommen.
 2)
 Appellerne forkastes.
 3)
 Appellanterne bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers omkostninger.
 4)
 Comunidad Autónoma del País Vasco bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 180 af 27.7.2002.


text:
23.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 357/8
 Rettens dom af 12. september 2017 — Laufen Austria mod Kommissionen
 (Sag T-411/10 RENV) (1)
 ((Konkurrence - karteller - belgiske, tyske, franske, italienske, nederlandske og østrigske markeder for badeværelsesudstyr og -inventar - afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 - bøder - et moderselskab og dets datterselskab pålægges en bøde in solidum - loft på 10 % af omsætningen - beregning af loftet alene ud fra datterselskabets omsætning i overtrædelsesperioden forud for moderselskabets erhvervelse heraf))
 (2017/C 357/09)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Østrig) (ved advokat E. Navarro Varona)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre, F. Jimeno Fernández og F. Castilla Contreras, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand i henhold til artikel 263 TUEF om delvis annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 4185 endelig af 23. juni 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39092 — Badeværelsesudstyr og -inventar) og en påstand om nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren blev pålagt ved denne afgørelse.
 Konklusion
 1)
 Den del af den Laufen Austria AG pålagte bøde, som dette selskab anses for individuelt ansvarligt for med hensyn til overtrædelsen begået i perioden fra den 12. oktober 1994 til den 28. oktober 1999, fastsættes til 4 788 001 EUR.
 2)
 Laufen Austria og Europa-Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger i forbindelse med sagen for Retten og for Domstolen.
 (1) EUT C 301 af 6.11.2010.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
13 . 5 . 95 . DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 119/15
 — Subsidiært ophæves eller nedsættes de bøder, der ved Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 beslutningens artikel 9, nr. 22, og artikel 10, nr. 3 , er
 pålagt sagsøgeren. — Beslutning 94/815/EF (IV/33.126 og 33.322 ) af 30 . no
 vember 1994 om en procedure i henhold til EF
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin traktatens artikel 85 (*) annulleres, i det mindste for så
 ger . vidt den vedrører sagsøgeren.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Subsidiært ophæves eller nedsættes den pålagte bøde .
 Sagsøgeren gør til støtte for, at beslutningen skal annulleres, — Under alle omstændigheder tilpligtes sagsøgte at betale
 gældende: sagens omkostninger og at erstatte sagsøgerens omkost
 ninger og renteudgifter i forbindelse med sikkerhedsstil
 1 . Selskabets ret til at varetage sine interesser er blevet lelsen fuldt ud eller for så vidt angår den del, der vedrører
 tilsidesat, idet sagsbehandlingen er behæftet med fejl, den eventuelt nedsatte bøde .
 både i forbindelse med inddragelsen af de internationale
 klagepunkter og i forbindelse med udskillelsen af de Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 nationale klagepunkter.
 Søgsmålsgrundene er følgende :
 2 . Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 85 , idet der er
 foretaget en åbenbart forkert vurdering, både for så vidt I. Væsentlige formelle mangler
 angår den sammenhæng, det påståede kartel indgik i, og a ) I faserne før udstedelsen af beslutningen:
 ved afgrænsningen af det relevante marked .
 — Der var ikke givet sagsøgeren meddelelse om,
 3 . Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 85 , idet Kommis hvilke dokumenter Kommissionen havde lagt
 sionen har foretaget en åbenbart forkert vurdering med til grund ved formuleringen af klagepunk
 hensyn til de overtrædelser, der er gjort gældende over terne .
 for sagsøgeren, for så vidt angår selskabets
 — Adressaten for klagepunkterne var ikke nøjag
 — deltagelse i » Cembureau principle « tig angivet.
 — deltagelse i » det græske problem « — Princippet om øjeblikkelighed var tilsidesat.
 — deltagelse i eksportkomitéerne b ) Ved udstedelsen af beslutningen:
 — deltagelse i de bilaterale gennemførelsesforanstalt — Nye klagepunkter blev formuleret og de fore
 ninger gående ændret; modstrid med en tidligere
 beslutning.
 — deltagelse i White Cement Committee.
 — Sagsøgerens ret til kontradiktion blev tilsidesat:
 Subsidiært nedlægger sagsøgeren påstand om : der blev fremsat nye klagepunkter i forhold til
 dem, der var indeholdt i meddelelsen om
 1 . Ophævelse af bøderne, idet de er i strid med EF klagepunkterne.
 traktatens artikel 190, artikel 15 , stk. 2, i forordning
 nr. 17 og forordning ( EØF ) nr. 2988/74. — Der skete fejl ved stadfæstelsen af beslutnin
 gen .
 2 . Nedsættelse af bøderne, idet de er i strid med propor
 tionalitetsprincippet, princippet om beskyttelse af den — Dokumenter fremlagt af parterne til deres
 berettigede forventning og forbuddet mod forskelsbe forsvar blev anvendt til støtte for argumenter
 handling. vendt mod dem og mod andre parter, som ikke
 fik lejlighed til at udtale sig herom.
 — Der skete en fejlagtig identifikation af adressa
 terne for beslutningen: tilsidesættelse af prin
 cippet om ligebehandling og af sagsøgerens ret
 Sag anlagt den 21 . februar 1995 af Unicem SpA mod til kontradiktion .
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-50/95 ) — Der var ingen angivelse af det tidspunkt, hvor
 ( 95/C 119/36 ) de i beslutningen anførte overtrædelser var
 ophørt.
 (Processprog: italiensk)
 II. Utilstrækkelig begrundelse, tilsidesættelse af retsregler
 og fejlagtig bedømmelse af bevismaterialet for så vidt
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der angår:
 den 21 . februar 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Unicem SpA, Torino (Italien ), a ) afgrænsningen af det relevante marked
 ved advokaterne Grande Stevens, Torino, Magrone og Osti,
 Rom, og Gandini, Torino, og med valgt adresse i Luxem b ) den såkalte » Cembureau-aftale « til afgrænsning af
 bourg hos advokat Marc Loesch, 11 , rue Goethe . hj emmemarkederne
 ---pagebreak--- Nr. C 119/16 1 DA 1 De Europæiske Fællesskabers Tidende 13 . 5 . 95
 c ) udvekslingen af prisoplysninger — subsidiært annulleres beslutningens artikel 9 , for så vidt
 som bøden pålægges sagsøgeren
 d ) aftalen om oprettelse af » European Task Force «
 — den bøde, der er pålagt sagsøgeren, nedsættes
 e) aftalen om oprettelse af »Joint Trading Com
 pany « — Kommissionen tilpligtes at betale sagens , omkostnin
 ger
 f) aftalen og visse former for samordnet praksis med
 henblik på vedtagelse af foranstaltninger til beskyt — Kommissionen tilpligtes fuldt ud at erstatte sagsøgerens
 telse af det italienske marked udgifter under den administrative procedure
 g) den påståede samordnede praksis inden for ram — Kommissionens tilpligtes fuldt ud at erstatte udgifterne i
 merne af ECEC .
 forbindelse med sikkerhedsstillelsen for betalingen af
 den ved beslutningen pålagte bøde .
 III. For så vidt angår bøden har sagsøgeren anført føl
 gende: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 a ) Unicem havde ikke den viden, Kommissionen har
 Søgsmålsgrundene er følgende :
 påstået, at selskabet havde; dets adfærd kan ikke
 have været » forsætlig «.
 1 . Alvorlig tilsidesættelse af retten til kontradiktion og af
 b ) De overtrædelser, Unicem anklages for, er til dels processuelle regler i følgende henseender:
 forældede, til dels er de ikke blevet gjort gældende
 mod selskabet i meddelelsen om klagepunkterne, a ) der var ikke overensstemmelse mellem klagepunk
 og til dels kan de ikke have haft den angivne terne og beslutningen
 varighed .
 b ) klagepunkterne var ikke særskilt angivet og desuden
 c) De overtrædelser, der tilskrives Unicem, er meget ufuldstændige
 mindre alvorlige, end Kommissionen har fastslået:
 tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og c ) der var ikke fastsat en passende frist til fremsættelse
 ligebehandlingsprincippet. af skriftlige bemærkninger
 d ) Beregningen af bøden bygger på forskellige fejlag d) der var ikke givet det rådgivende udvalg meddelelse
 tige forudsætninger og fører til en væsentlig for om væsentlige og relevante dele af udkastet til
 skelsbehandling. beslutningen.
 (M EFT nr. L 343 af 30 . 12 . 1994, s . 1 . 2. Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 85 , stk. 1 , på
 grund af fejlagtig og utilstrækkelig bedømmelse og retlig
 kvalificering af de faktiske omstændigheder.
 3 . Tilsidesættelse af princippet om, at der kun ifaldes
 ansvar for egne handlinger.
 Sag anlagt den 22. februar 1995 af Fratelli Buzzi SpA mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber 4. Tilsidesættelse af princippet ne bis in idem.
 (Sag T-51/95 )
 5 . Tilsidesættelse af princippet in dubio pro reo .
 ( 95/C 119/37)
 6 . Tilsidesættelse af artikel 1 , litra b ), og artikel 2, stk. 3 , i
 (Processprog: italiensk) Rådets forordning ( EØF ) nr. 2988/74 af 26 . november
 1974 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22 . februar 1 995 anlagt sag mod Kommissionen for De 7. Tilsidesættelse af artikel 15 , stk. 2, i Rådets forordning
 Europæiske Fællesskaber af Fratelli Buzzi SpA, Casale nr. 17 af 6 , februar 1962 i følgende henseender:
 Monferrato ( Italien), ved advokaterne Brosio og Pavesio,
 Torino, dr.proc. Crescenza, Rom, og dr.proc. Ceraolo, a ) Kommissionen har ikke lagt omsætningen i det
 Torino, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat sidste regnskabsår til grund
 Faltz, 6, rue Heine.
 b ) det subjektive element er ikke taget i betragtning
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 c ) der er begået fejl ved bedømmelsen af overtrædel
 sens varighed og alvor.
 — Kommissionens beslutning af 30 . november 1994 ( IV/
 33.126 og 33.322 — cement) ( J ) annulleres helt eller
 delvis, for så vidt som den vedrører sagsøgeren 8 . Tilsidesættelse af lighedsprincippet.


text:
C 118/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.4.2001
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 3) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de
 omkostninger, som hver af sagsøgerne har afholdt indtil
 afsigelsen af Domstolens domme af 5. maj 1998. Sagsøgerne
 bærer hver deres egne omkostninger efter afsigelsen af disse
 den 8. november 2000 domme og betaler solidarisk Kommissionens sagsomkostninger
 efter afsigelsen af de nævnte domme.
 (1) EFT C 198 af 22.7.1993, C 231 af 27.8.1993 og C 209 af
 i de forenede sager T-485/93, T-491/93, T-494/93 og 4.7.1998.
 T-61/98, Société anonyme Louis Dreyfus & Cie m.fl. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Nødhjælp fra Fællesskabet til staterne i det tidligere Sovjet-
 unionen — udbud — annullationssøgsmål — erstatnings-
 søgsmål) DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 8. november 2000
 (2001/C 118/93)
 i sag T-509/93, Glencore Grain Ltd mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Nødhjælp fra Fællesskabet til staterne i det tidligere Sovjet-
 (Processprog: fransk og nederlandsk) unionen — udbud — annullationssøgsmål)
 (2001/C 118/94)
 I de forenede sager T-485/93, T-491/93, T-494/93 og
 T-61/98, Société anonyme Louis Dreyfus & Cie, Paris (Frank- (Processprog: nederlandsk)
 rig), ved advokat R. Saint-Esteben, Paris, og med valgt adresse
 i Luxembourg hos advokat A. May, 398, route d’Esch, Glencore
 Grain Ltd, tidligere Richco Commodities Ltd, Hamilton (Ber- I sag T-509/93, Glencore Grain Ltd, tidligere Richco Commodi-
 muda), ved advokaterne P.V.F. Bos og J.G.A. van Zuuren, ties Ltd, Hamilton (Bermuda), ved advokaterne M. Slotboom,
 Rotterdam, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat P.V.F. Bos og J.G.A. van Zuuren, Rotterdam, og med valgt
 M. Loesch, 11, rue Goethe, Compagnie Continentale (France), adresse i Luxembourg hos advokat M. Loesch, 11, rue Goethe,
 Labège (Frankrig), ved advokat P. Chabrier, Paris, og med valgt mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 adresse i Luxembourg hos advokat E. Arendt, 8-10, rue Mathias mægtigede: først B.J. Drijber og N. Khan, derefter M.-J. Jonczy
 Hardt, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og H. van Vliet), angående en påstand om annullation af
 (befuldmægtigede: først M.-J. Jonczy, B.J. Drijber og N. Khan, Kommissionens beslutning af 12. juli 1993 rettet til State
 derefter Jonczy og H. van Vliet), angående en påstand om Export-Import Bank of Ukraine, der afviste godkendelsen af
 annullation af Kommissionens beslutning af 1. april 1993 den kontrakt, der var indgået mellem sagsøgeren og Ukrimpex,
 vedrørende de kontrakter, der var indgået mellem hver af har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 sagsøgerne og Exportkhleb, og en påstand om erstatning af den, J. Pirrung, og dommerne A. Potocki og A.W.H. Meij;
 det tab, der hævdes at være lidt som følge af denne beslutning, justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den 8. novem-
 har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsforman- ber 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 den, J. Pirrung, og dommerne A. Potocki og A.W.H. Meij;
 justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den 8. novem- 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 ber 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger frem til Domstolens
 dom af 5. maj 1998. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger
 efter denne dom.
 1) Sagerne T-485/93, T-491/93, T-494/93 og T-61/98 for-
 enes med henblik på dommen.
 (1) EFT C 282 af 20.10.1993.
 2) Kommissionen for De Europæiske fællesskaber frifindes.


text:
21.11.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 358/21
 Sag anlagt den 22. september 1998 af De Europñiske Sag anlagt den 23. september 1998 af Azienda Agricola
 Kommuners og Regioners Råd mod Kommissionen for De »Ponte S. Pietro« ved Vincenzo og Clara Zardi mod Rådet
 Europñiske Fñllesskaber for Den Europñiske Union
 (Sag T-151/98) (Sag T-152/98)
 (98/C 358/38) (98/C 358/39)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: italiensk)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 22. september 1998 anlagt sag mod Kommissio- Ved De Europñiske Fñllesskabers Rets i Fùrste Instans er
 nen for De Europñiske Fñllesskaber af De Europñiske der den 23. september 1998 anlagt sag mod Rådet for
 Kommuners og Regioners Råd (CEMR), Paris, ved advo- Den Europñiske Union af Azienda Agricola »Ponte S. Pie-
 kat Daniel M. Tomasevic, Bruxelles, og med valgt adresse tro« ved Vincenzo og Clara Zardi ved advokaterne Mas-
 i Luxembourg hos advokat Katia Manhaeven, 56-58, rue simo Moretto, Roberto Santoro og Paolo Giacovelli, hen-
 Charles Martel. holdsvis Venedig, Padova og Bari, og med valgt adresse i
 Bruxelles på advokatkontoret Moretto, 67, Avenue des
 Nerviens.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Den af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 trufne beslutning, som indeholdt i debetnota
 97009405F vedrùrende ECOS-projekt nr. 91/00/29003
 af 15. juli 1998, i henhold til hvilken Kommissionen Ð Annullation i medfùr af EF-traktatens artikel 173 af
 nñgter at betale CEMR et belùb på 204 446 ECU og artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 1361/98 af
 krñver, at CEMR betaler et belùb på 363 336 ECU, 26. juni 1998 (om fastsñttelse for produktionsåret
 annulleres. 1998/99 af de afledte interventionspriser for hvidt suk-
 ker, interventionsprisen for råsukker, minimumspri-
 serne for A-sukkerroer og B-sukkerroer, samt refusi-
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. onsbelùbet til udligning af lageromkostninger (EFT
 L 185 af 30.6.1998, s. 3), herefter »forordning
 nr. 1361/98«, og om nùdvendigt annullation af
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1360/98
 af samme dato (om fastsñttelse for produktionsåret
 1998/99 af visse sukkerpriser og af standardkvaliteten
 Sagsùgeren, som tidligere har anlagt sag ved Retten i Fùr- for sukkerroer (EFT L 185 af 30.6.1998, s. 1), herefter
 ste Instans angående en fùrste debetnota vedrùrende pro- »forordning nr. 1360/98«)
 jektet European City Cooperation System (ECOS), i hen-
 hold til hvilken Kommissionen nñgtede at godkende visse
 udgifter og nedsatte Fñllesskabets samfinansiering inden Ð Tilkendelse af erstatning i medfùr af EF-traktatens
 for rammerne af Recite-programmet (1), nedlñgger i den artikel 178 og artikel 215, stk. 2, for alle de tab, sag-
 foreliggende sag påstand om, at en ny debetnota af 15. juli sùgeren har lidt som fùlge af de anfñgtede retsakter,
 1998, som annullerer og erstatter den tidligere nota, samt for rente- og valutatab.
 annulleres. Det fremgår af denne nye nota, at Kommissio-
 nen fortsat nñgter at betale sagsùgeren et restbelùb på
 204 446 ECU og krñver, at CEMR betaler et belùb på Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 300 173 ECU, i stedet for, som oprindelig, 363 336 ECU.
 Sagsùgeren anfùrer, at selv om sag T-46/98 ikke kan anta- Sagsùgeren i den foreliggende sag, som er en landbrugs-
 ges at have mistet sin genstand, har det vñret nùdvendigt virksomhed, der producerer sukkerroer, anfñgter forord-
 at anlñgge nñrvñrende sag som en retsbevarende foran- ning nr. 1361/98 i det omfang, der ikke er fastsat en afledt
 staltning som fùlge af den holdning, Kommissionen har interventionspris for hvidt sukker for Italiens vedkom-
 indtaget i den fùrste sag. mende under hensyn til, at dette land ikke anses for et
 underskudsområde i den forstand, hvori dette udtryk er
 anvendt i basisforordningen for sukker, selv om det altid
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til har vñret anset for et underskudsområde, siden den fñlles
 de i sag T-46/98 anfùrte. markedsordning for sukker blev oprettet.
 (1) Sag T-46/98, EFT C 151 af 16.5.1998, s. 11.
 Til stùtte for sine påstande gùr sagsùgeren for det fùrste
 gñldende, at forordning nr. 1361/98 er ulovlig i det
 omfang, den udelukker Italien fra at blive anset for et
 ---pagebreak--- C 358/22 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 21.11.98
 underskudsområde i Fñllesskabet i den forstand, hvori Sag anlagt den 23. september 1998 af Associazione Nazio-
 dette udtryk er anvendt i forordning (EéF) nr. 1785/91 nale Bieticoltori, Consorzio Nazionale Bieticoltori og
 eller i basisforordningen for sukker. På dette punkt anfùrer Associazione Bieticoltori Italiani mod Rådet for Den
 sagsùgeren, at det under hensyn til baggrunden for og for- Europñiske Union
 målene med regionaliseringen må antages, at et bestemt (Sag T-153/98)
 område inden for Fñllesskabet er et underskudsområde,
 hvis dets behov skal dñkkes gennem indfùrsler af sukker. (98/C 358/40)
 Efter sagsùgerens opfattelse fremgår det af de foreliggende
 ùkonomiske oplysninger vedrùrende italienske ind- og (Processprog: italiensk)
 udfùrsler af sukker inden for de senere år, herunder årene
 umiddelbart forud for vedtagelsen af de anfñgtede foran-
 staltninger, at der konstant har vñret foretaget betydeligt Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 flere ind- end udfùrsler. Da der ikke i forbindelse med ved- der den 23. september 1998 anlagt sag mod Rådet for
 tagelsen af de anfñgtede foranstaltninger for alle sukker- Den Europñiske Union af Associazione Nazionali Bieticol-
 roeområder i Italien er taget hensyn til kravene til regiona- tori, Consorzio Nazionale Bieticoltori og Associazione Bie-
 liseringen for produktionsåret 1998/99, er foranstaltnin- ticoltori Italiani ved advokaterne Massimo Moretto,
 gerne ifùlge sagsùgeren i modstrid med de formål, der Roberto Santoro og Paolo Giacovelli, henholdsvis Venedig,
 tilstrñbes med basisforordningen, og er af en sådan karak- Padova og Bari, og med valgt adresse i Bruxelles på advo-
 ter, at de bringer den korrekte funktionsmåde for den fñl- katkontoret Moretto, 67, Avenue des Nerviens.
 les markedsordning for sukker i fare.
 Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande:
 Sagsùgeren påberåber sig endvidere, at retssikkerhedsprin- Ð Annullation i medfùr af EF-traktatens artikel 173 af
 cippet og princippet om beskyttelse af den berettigede for- artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 1361/98 af
 ventning er tilsidesat. Efter sagsùgerens opfattelse er der 26. juni 1998 (om fastsñttelse for produktionsåret
 ingen tvivl om, at den frist for fastsñttelsen af interventi- 1998/99 af de afledte interventionspriser for hvidt suk-
 onsprisen på hvidt sukker, som i artikel 3, stk. 4, i forord- ker, interventionsprisen for råsukker, minimumspri-
 ning (EéF) nr. 1785/81 er fastlagt til den 1. august, skal serne for A-sukkerroer og B-sukkerroer, samt refusi-
 give de berùrte Ð og i fùrste rñkke sukkerroeproducen- onsbelùbet til udligning af lageromkostninger (EFT
 terne Ð mulighed for at kende den minimumspris, som de L 185 af 30.6.1998, s. 3), herefter »forordning
 vil få garanteret i det produktionsår, hvori de foretager nr. 1361/98«, og om nùdvendigt annullation af
 såningen. Endvidere anfùrer sagsùgeren, at de anfñgtede artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1360/98
 retsakter fùrst blev udstedt i slutningen af juni 1998 og af samme dato (om fastsñttelse for produktionsåret
 derfor fùrst fik virkning for produktionsåret 1998/99, for 1998/99 af visse sukkerpriser og af standardkvaliteten
 hvilke såningen allerede var foretaget i februar eller marts for sukkerroer (EFT L 185 af 30.6.1998, s. 1), herefter
 i samme år og for middelhavsområdernes vedkommende i »forordning nr. 1360/98«)
 november-december 1997. Den sagsùgende virksomhed
 blev således fùrst bekendt med salgsprisen for de sukker-
 roer, som de fastsatte leveringskontrakter vedrùrte, og Ð Tilkendelse af erstatning i medfùr af EF-traktatens
 med, at denne pris ikke lñngere var den samme som den artikel 178 og artikel 215, stk. 2, for alle de tab, sag-
 afledte pris på et tidspunkt, da den ikke lñngere var i sùgeren har lidt som fùlge af de anfñgtede retsakter,
 stand til at ñndre sine produktionsplaner. Ifùlge sagsùge- samt for rente- og valutatab.
 ren er sukkerroeproducenternes berettigede forventning
 blevet tilsidesat ved den anfñgtede forordning, da de Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 havde fùje til at regne med, at salgsprisen også den tre-
 divte gang ville blive afledt af den minimumspris, som var
 garanteret for de i Italien producerede sukkerroer. Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til
 de i sag T-152/98, Azienda Agricola »Ponto S. Pietro«
 mod Rådet, anfùrte.
 Vedrùrende den tilsidesñttelse af forbuddet mod forskels-
 behandling, som sagsùgeren tillige har påberåbt sig, anfù-
 rer denne, at det er uforståeligt, at Italien ikke lñngere
 anses for et underskudsområde i produktionsåret 1998/99,
 da omfanget af ind- og udfùrslerne af sukker i Italien og i
 visse af de lande, der anses for underskudsområder ifùlge Sag anlagt den 23. september 1998 af Asia Motor France
 de anfñgtede retsakter, i det vñsentligste har vñret det m.fl. mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 samme i produktionsårene mellem 1990 og 1997. (Sag T-154/98)
 (98/C 358/41)
 Endelig gùr sagsùgeren gñldende, at begrundelsespligten er
 tilsidesat. (Processprog: fransk)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 23. september 1998 anlagt sag mod Kommissio-


text:
Nr . C 333/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 . 12 . 95
 terne har lidt som følge af dens adfærd — den anden part i forhold til produktets forbrugere i Fællesskabets med
 appelsagen er Kommissionen for De Europæiske Fællesska lemsstater, eftersom det er forbrugerne, man tilsigter at
 ber ( befuldmægtigede : Francisco José Santaolalla Gadea og beskytte ? Med produkter, der er almindeligt kendte hos
 José Luis Iglesias Buhigues ) — har Domstolen ( Sjette forbrugerne i Fællesskabet under en bestemt betegnelse,
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. N. Kakou menes produkter, der i kraft af deres almindelige og
 ris, og dommerne G. Hirsch, G. F. Mancini ( refererende væsentlige kendetegn for så vidt angår sammensætning
 dommer ), F. A. Schockweiler og P. J. G. Kapteyn; general og fremstillingsmetode er af samme slags, uanset pro
 advokat: C. O. Lenz; justitssekretær: R. Grass, den 26 . ok dukterne er indbyrdes forskellige hvad angår de enkelte
 tober 1995 afsagt kendelse , hvis konklusion lyder såle kendetegn , der imidlertid ikke er bestemmende for
 des : produktarten, men derimod blot er betegnende for
 forskellige nationale ostesorter, der i dette tilfælde, hvor
 der findes adskillige nationale sorter, lovligt fremstilles
 1 ) Appellerne forkastes. og også markedsføres med henblik på først og fremmest
 indenlandsk afsætning i den medlemsstat, hvor de
 fremstilles . Skal vurderingen og bedømmelse af, hvad
 2 ) Appellanterne betaler sagens omkostninger. der er almindeligt kendt ved dette produkt hos forbru
 gerne i Fællesskabet, hvad særligt angår produktets
 almindelige og væsentlige kendetegn, ske i forhold til
 (') EFT nr . C 254 af 10 . 9 . 1994 . forbrugerne i den medlemsstat, hvor produktet afsættes,
 ( 2 ) Sml . II , s . 229 . uanset det pågældende produkt også fremstilles i en
 ( 3 ) EFT nr . L 376 af 31 . 12 . 1986 , s . 7. anden medlemsstat, dog ikke med henblik på indenlands
 afsætning, men derimod udelukkende eller næsten
 udelukkende med henblik på udførsel til den medlems
 stat, hvor det forbruges .
 c ) Såfremt ovenstående præjudicielle spørgsmål besvares
 bekræftende, ønskes oplyst, om det er lovligt, selv om
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom det påvirker fællesskabshandelen, at hvid ost fremstilles
 afsagt den 20. juni 1995 af Simvulio Tis Epikratias i de øvrige fællesskabslande, nærmere bestemt i Dan
 ( Grækenlands øverste forvaltningsdomstol ) i sagen Cana mark, under betegnelsen » feta «, næsten udelukkende
 dane Cheese Trading AmbA og selskabet Aderfi G. Kouri med henblik på udførsel til Grækenland, der er det
 AEBE mod ministrene for 1 ) handel, 2 ) økonomi, 3 ) sund EF-land, hvor den under betegnelsen feta næsten ude
 hed, forsorg og social sikring og 4 ) landbrug lukkende afsættes, når henses til skrivelse nr. 9539/
 ( Sag C-3 17/95 ) 24 . 2 . 1994 fra EF-Kommissionens generaldirektør for
 ( 95/C 333/ 10 Landbrug med den vedlagte redegørelse og de deri
 angivne forhold, særligt det procentuelle forhold mel
 lem det samlede forbrug inden for fællesskabet af ost
 under betegnelsen feta og forbruget af ost inden for
 Ved dom afsagt den 20 . juni 1995 , indgået til Domstolens fællesskabet under samme betegnelse, men fremstillet af
 Justitskontor den 10 . oktober 1995 , har Simvulio Tis fåremælk eller en blanding af fåre- og gedemælk og efter
 Epikratias i sagen Canadane Cheese Trading AmbA og naturlig filtrering, og det procentuelle forhold mellem
 selskabet Aderfi G. Kouri AEBE mod ministrene for
 forbruget af fetaost fremstillet af fåremælk eller en
 1 ) handel, 2 ) økonomi, 3 ) sundhed, forsorg og social sikring blanding af fåre- og gedemælk inden for fællesskabet og
 og 4 ) landbrug forelagt De Europæiske Fællesskabers forbruget heraf i Grækenland samt det procentuelle
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende forhold mellem produktion til indenlands forbrug i og
 spørgsmål : udførsel fra Danmark, men også til de øvrige EF-lande af
 ost med betegnelsen » feta « fremstillet af komælk efter
 ultrafiltreringsmetoden ? Skal vurderingen og bedøm
 a ) Skal EØF-traktatens artikel 30 og 36 fortolkes således, melsen af, hvad der i Fællesskabet er almindelig kendt
 at en medlemsstat kan forbyde anvendelsen af en ved ost under handelsbetegnelsen feta, navnlig for så
 bestemt handelsbetegnelse på produkter fremstillet i og vidt angår ostens almindelige og væsentlige kendetegn,
 udført fra en anden medlemsstat ved deres afsætning på foretages i forhold til de græske forbrugere, for hvilke
 statens eget område, når disse produkter med hensyn til feta er en hvid ost fremstillet af fåremælk eller en
 sammensætning eller fremstillingsmetode adskiller sig blanding af gede- og fåremælk efter naturlig filtrering og
 så meget fra produkter, der er almindelig kendt under i forhold til hvilken ost, fremstillet af komælk efter
 denne betegnelse i Fællesskabet, at de ikke kan anses for ultrafiltreringsmetoden, adskiller sig så meget med
 at falde ind under samme kategori som lignende hensyn til råstof og fremstillingsmetode, at sidstnævnte
 produkter ? ost ikke kan betragtes som værende af samme slags,
 således at levnedsmiddellovens artikel 83 på det forelig
 gende grundlag må anses for forenelig med EØF-
 b ) Skal i dette tilfælde det produkt, der er almindelig kendt traktatens artikel 30 og 36, som artiklen var affattet på
 under en bestemt betegnelse, vurderes og bedømmes i tidspunktet for den anfægtede retsakt, hvorefter beteg
 ---pagebreak--- 9 . 12 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 333 /7
 nelsen feta alene kunne anvendes på ost fremstillet af for De Europæiske Fællesskaber ved James Macdonald
 fåre- og gedemælk efter naturlig filtrering ? Flett, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægti
 get, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez
 de la Cruz, Wagner-Centret.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Sag anlagt den 10. oktober 1995 af Kommissionen for De 1 ) Det fastslås, at Irland ved ikke at gennemføre de love og
 Europæiske Fællesskaber mod Irland administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 efterkomme Rådets direktiv 92/45/EØF ( J ), 92/46/
 ( Sag C-3 18/95 )
 EØF ( 2 ), 92/65/EØF ( 3 ), 92/ 116/EØF ( 4 ), 92/ 117/
 ( 95/C 333/11 ) EØF ( 5 ) og 92/118/EØF (6 ) har tilsidesat de forpligtel
 ser, der påhviler det i henhold til disse direktiver og
 traktaten; og
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 10 . oktober 1995 anlagt sag mod Irland af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved James Macdonald
 Flett, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægti 2 ) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 get, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez
 de la Cruz, Wagner-Centret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn
 til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 1 . Det fastslås, at Irland ved ikke at have vedtaget de love indebærer en forpligtelse for medlemsstaterne til at over
 og administrative bestemmelser, som er nødvendige for holde de frister for gennemførelsen, der er fastsat i direkti
 at efterkomme Rådets direktiv 92/ 119/EØF af 17 . de
 vet. Fristen udløb den 1 . januar 1994, uden at Irland har
 cember 1992 om generelle fællesskabsforanstaltninger fastsat de bestemmelser, der er nødvendige for at efter
 til bekæmpelse af visse dyresygdomme samt om speci komme de direktiver, der er henvist til i Kommissionens
 fikke foranstaltninger vedrørende blæreudslæt hos påstande .
 svin ( J ), har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til dette
 direktiv samt traktaten .
 (') Rådets direktiv 92/45/EØF af 16 . juni 1992 om sundhedsmæs
 2 . Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. sige og dyresundhedsmæssige problemer i forbindelse med
 nedlægning af vildtlevende vildt og afsætning af kød heraf ( EFT
 nr . L 268 af 14 . 9 . 1992 , s . 35 ).
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter ( 2 ) Rådets direktiv 92/46/EØF af 16 . juni 1992 om sundhedsbe
 stemmelser for produktion og afsætning af rå mælk, varmebe
 handlet mælk og mælkebaserede produkter ( EFT nr. L 268 af
 EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn 14 . 9 . 1992 , s . 1 ).
 til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, ( 3 ) Rådets direktiv 92/65/EØF af 13 . juli 1992 om dyresundheds
 indebærer en forpligtelse for medlemsstaterne til at over mæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fælles
 holde den i direktivet fastsatte gennemførelsesfrist. Denne skabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår
 frist udløb den 1 . oktober 1993 , uden at Irland har vedtaget disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetin
 de nødvendige bestemmelser for at efterkomme det i gelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF
 ( EFT nr. L 268 af 14 . 9 . 1992, s . 54 ).
 Kommissionens påstande omhandlede direktiv.
 (4 ) Rådets direktiv 92/116/EØF af 17. december 1992 om ændring
 og ajourføring af direktiv 71 /118/EØF om sundhedsmæssige
 (>) EFT nr . L 62 af 15 . 3 . 1993 , s . 69 . problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkrækød ( EFT
 nr. L 62 af 15 . 3 . 1993 , s . 1 ).
 ( 5 ) Rådets direktiv 92/117/EØF af 17. december 1992 om beskyt
 telsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke
 zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at
 forhindre levnedsmiddelbårne infektioner og forgiftninger (EFT
 nr. L 62 af 15 . 3 . 1993 , s . 38 ).
 ( 6 ) Rådets direktiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyre
 sundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for samhan
 Sag anlagt den 10. oktober 1995 af Kommissionen for De del med og indførsel til Fællesskabet af produkter, der for så vidt
 Europæiske Fællesskaber mod Irland angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabs
 bestemmelser, som omhandlet i bilag A, kapitel I, i direktiv
 ( Sag C-3 19/95 ) 89/662/EØF, og for så vidt angår patogener, i direktiv 90/
 ( 95/C 333/ 12 ) 425/EØF ( EFT nr. L 62 af 15 . 3 . 1993 , s . 49 ).
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 10 . oktober 1995 anlagt sag mod Irland af Kommissionen


text:
22.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/35
 Rettens dom af 14. september 2011 — Olive Line International mod KHIM — Knopf (O-live)
 (Sag T-485/07) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsesprocedure - ansøgning om EF-figurmærket O-live - det ældre firmategn Olive line - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009) - ret til at forbyde anvendelsen af et yngre mærke - risiko for forveksling - artikel 7 i den spanske varemærkelov og artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 207/2009))
 2011/C 311/62
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Olive Line International, SL (Madrid, Spanien) (ved advokat P. Koch Moreno)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved S. Schäffner og B. Schmidt, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Reinhard Knopf (Malsch, Tyskland) (ved advokat W. Weber)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. september 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1478/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Olive Line International, SL og Reinhard Knopf
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 26. september 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1478/2006-2) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 3)
 Reinhard Knopf bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 51 af 23.2.2008.


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/14
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 19. april 2007 — Ekaterini Stamatelaki mod NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epangelmation (OAEE) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Diikitiko Protodikio Athinas, Grækenland)
 (Sag C-444/05) (1)
 (Restriktioner for den frie udveksling af tjenesteydelser - refusion af udgifter til behandling på private behandlingssteder - udelukkelsens begrundelse og forholdsmæssighed)
 (2007/C 96/22)
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Diikitiko Protodikio Athinas
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ekaterini Stamatelaki
 Sagsøgt: NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epangelmation (OAEE)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Dioikitiko Protodikeio Athinas — fortolkning af artikel 49 EF og 50 EF — betingelser for godtgørelse af lægeudgifter pådraget i en anden medlemsstat — national lovgivning, som forbeholder refusion af udgifter til behandling på et privathospital for personer under 14 år, hvormed en sådan refusion kun er betinget af en forhåndsgodkendelse, når behandlingen finder sted på et offentligt hospital
 Konklusion
 Artikel 49 EF er til hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der udelukker enhver refusion fra et nationalt socialsikringsorgan af udgifter i anledning af hospitalsbehandling af forsikrede personer på et privat behandlingssted beliggende i udlandet, bortset fra udgifter til behandling af børn under 14 år.
 (1) EUT C 60 af 11.3.2006.


text:
10.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 395/58
 Sag anlagt den 12. september 2014 — Slovenien mod Kommissionen
 (Sag T-667/14)
 (2014/C 395/71)
 Processprog: slovensk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Slovenien (ved statsadvokat L. Bembič)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/458/EU af 9. juli 2014 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (meddelt under nummer C(2014) 4479) (EUT L 205, s. 62) annulleres, for så vidt som den udelukker visse udgifter afholdt af Republikken Slovenien, og nærmere bestemt som følge af:
 —
 Svaghederne i kontrollen af, om små parceller overholder definitionen af landbrugsparceller, hvorefter der er anvendt en standardkorrektion på 5 % på de direkte betalinger for et beløb på 115 956,46 EUR for regnskabsåret 2011 og 131 260,23 EUR for regnskabsåret 2012.
 —
 en manglende ekstrapolering af kontrolresultater i tilfælde af forskel på under 3 %, hvorefter der er anvendt en punktvis korrektion på de direkte betalinger for et beløb på 1 771,90 EUR for regnskabsåret 2010, 6 376,67 EUR for regnskabsåret 2011 og 6 506,76 EUR for regnskabsåret 2012.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Det første anbringende om et åbenbart urigtigt skøn, begrundelsesmangel ved afgørelsen og tilsidesættelse af legalitetsprincippet hvad angår Kommissionens konklusioner vedrørende svaghederne i kontrollen af små parceller og hvad angår definitionen af landbrugsparceller.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen med urette konkluderede, at den slovenske ordning gav landbrugerne mulighed for i arealdeklarationen at medtage lange og smalle græsarealer, som hovedsageligt var omgivet af agerjord, med den konsekvens, at en bedrifts landbrugsarealers overflade, som det fremgår af graferne, [grafične enote rabe zemljišča kmetijskega gospodarstva (GERK)] bliver støtteberettiget, hvilket medfører anomalier i opmålinger og dermed i godkendelsen af parceller, som ikke opfylder den minimumsoverflade, som et landbrugsareal skal opfylde i henhold til artikel 14, stk. 4, i forordning nr. 796/2007 (1) eller i henhold til artikel 13, stk. 9, i forordning nr. 1122/2009 (2).
 2.
 Det andet anbringende om en manglende begrundelse af afgørelsen og tilsidesættelse af legalitetsprincippet hvad angår Kommissionens konklusioner om tilsidesættelse af forpligtelsen til ekstrapolering.
 Det er sagsøgerens opfattelse, at Kommissionen med urette fastslog, at landbrugsarealer, som i Republikken Slovenien er blevet udvalgt til kontrol, kun er udvalgt vilkårligt og kun inden for 50 %, at metoden til udvælgelse af GERK ikke gav mulighed for at opnå det repræsentative udvalg og heller ikke den troværdighed, der kræves i henhold til forordning nr. 1122/2009, og endelig, at forpligtelsen til ekstrapolering i medfør af 44. betragtning til denne forordning er blevet tilsidesat.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21.4.2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og (EF) nr. 73/2009, og for krydsoverensstemmelse som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 (EUT L 141, s. 18).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009 af 30.11.2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem inden for rammerne af de ordninger for direkte støtte til landbrugerne, som er omhandlet i nævnte forordning, og om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår krydsoverensstemmelse inden for rammerne af støtteordningen for vin (EUT L 316, s. 65).


text:
Nr . C 299/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11 . 11 . 95
 Limited, Vickers Public Limited Company mod Rådet for KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Den Europæiske Union og Kommissionen for De Euro den 9. august 1995
 pæiske Fællesskaber, skal slettes af registret .
 i sag T-541 /93 , Sean Coughlan m.fl . mod Rådet for Den
 Europæiske Union (')
 (') EFT nr . C 24 af 31 . 1 . 1992 .
 (Delvis slettelse)
 ( 95/C 299/40 )
 (Processprog: engelsk)
 Slettelse af sag T-5 11 /93 ( ] ) I sag T-541 /93 , Sean Coughlan , James Connaughton,
 ( 95 /C 299/37 ) Gregory Walsh , Patrick Heffernan, Thomas Fitzsimons,
 Patrick Wall , Patrick Griffin og John Harris, ved Solicitor
 (Processprog: engelsk) Oliver Ryan-Purcell ved James O'Reilly, SC, og Barrister
 Philippa Watson, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Fyfe Business Centre, 29, rue Jean-Pierre Brasseur, mod
 Ved kendelse af 9 . august 1995 har formanden for Første Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmægtigede : Arthur
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Brautigam og Michel Bishop ), støttet af Kommissionen for
 Første Instans besluttet, at sag T-5 11 /93 , Freda Elsie Locke De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Gérard
 m.fl . mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommis Rozet og Xavier Lewis ) og Det Forenede Kongerige Stor
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af britannien og Nordirland ( befuldmægtigede : oprindelig
 registret . J. D. Colahan , derefter S. T. Braviner ), hvori der i medfør af
 EØF-traktatens artikel 1 73 er nedlagt påstand om annulla
 (') EFT nr . C 277 af 15 . 10 . 1993 . tion af Rådets forordning ( EØF ) nr . 2187/93 af 22 . juli 1993
 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og
 mejeriprodukter, som midlertidigt har været forhindret i at
 udøve deres virksomhed ( EFT nr. L 196 , s . 6 ), navnlig
 forordningens artikel 8 og 14 , har Rettens præsident den
 9 . august 1995 afsagt kendelse , hvis konklusion lyder
 Slettelse af sag T-529/93 ( ) således :
 ( 95/C 299/38 )
 1 ) Sean Coughlan, Gregory Walsh, Patrick Heffernan,
 (Processprog: engelsk) Patrick Wall og John Harris slettes af listen over
 sagsøgere i sag T-541 /93 .
 Ved kendelse af 10 . august 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i 2 ) Hver part bærer sine egne omkostninger, herunder
 Første Instans besluttet, at sag T-529/93 , Wallace A. omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige
 Rodgers, Teresa McVeigh , John Rogan og Patrick O'Brien forholdsregler.
 mod Rådet for Den Europæiske Union, skal slettes af
 registret. 3 ) Intervenienterne bærer deres egne omkostninger.
 (') EFT nr . C 312 af 18 . 11 . 1993 . ( 1 ) EFT nr . C 319 af 26 . 11 . 1993 .
 Slettelse af sag T-540/93 (*) Slettelse af sag T-550/93 ( ] )
 ( 95/C 299/39 ) ( 95 /C 299/41 )
 (Processprog: engelsk) (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 10 . august 1995 har formanden for Første Ved kendelse af 12 . september 19 95 har formanden for
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-540/93 , Kathleen Early Første Instans besluttet, at sag T-550/93 , Dimitrios Benecos
 mod Rådet for Den Europæiske Union, skal slettes af mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 registret. slettes af registret.
 (') EFT nr . C 312 af 18 . 11 . 1993 . (M EFT nr . C 334 af 9 . 12 . 1993 .


text:
23.11.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 289/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens
 omkostninger.
 (Sjette Afdeling)
 (1 ) EFT C 340 af 7.11.1998.
 af 26. september 2002
 i sag C-351/98, Kongeriget Spanien mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 DOMSTOLENS DOM
 (»Statsstøtte — påvirkning af konkurrencen og samhandelen
 (Femte Afdeling)
 mellem medlemsstaterne — de minimis-reglen — rammebe-
 stemmelser for sektorer og for støtte til miljøbeskyttelse —
 horisontal støtte med virkning for sektorer«) af 3. oktober 2002
 i sag C-136/00, Rolf Dieter Danner (anmodning om
 (2002/C 289/01) præjudiciel afgørelse indgivet af Kuopin hallinto-oi-
 keus) ( 1)
 (Processprog: spansk)
 (»Frivillig pensionsforsikring — forsikring tegnet hos et
 selskab, der er etableret i en anden medlemsstat — ingen
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- fradragsret for præmierne — foreneligheden med EF-trakta-
 gjort i Samling af Afgørelser) tens artikel 6 og 59 (efter ændring nu artikel 12 EF og 49
 EF), EF-traktatens artikel 60, 73 B og 73 D (nu artikel 50
 EF, 56 EF og 58 EF) samt EF-traktatens artikel 92 (efter
 ændring nu artikel 87 EF)«)
 I sag C-351/98, Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: R. Silva
 Lapuerta) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (2002/C 289/02)
 (befuldmægtigede: J. Guerra Fernández og D. Triantafyllou),
 angående en påstand om delvis annullation af Kommissionens (Processprog: finsk)
 beslutning 98/693/EF af 1. juli 1998 om den spanske ordning
 for støtte til indkøb af erhvervskøretøjer »Plan Renove Indu- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 strial« (den industrielle fornyelsesplan) (august 1994 — decem- gjort i Samling af Afgørelser)
 ber 1996) (EFT L 329, s. 23), har Domstolen (Sjette Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, F. Macken, og dommerne
 C. Gulmann, J.-P. Puissochet (refererende dommer), V. Skouris
 og J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: S. Alber; justitssekre- I sag C-136/00, angående en anmodning, som Kuopion
 tær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 26. september 2002 hallinto-oikeus (Finland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet
 til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag anlagt af
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Rolf Dieter Danner at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 fortolkningen af EF-traktatens artikel 6 og 59 (efter ændring
 1) Artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning 98/639/EF af nu artikel 12 EF og 49 EF), EF-traktatens artikel 60, 73 B og
 1. juli 1998 om den spanske ordning for støtte til indkøb af 73 D (nu artikel 50 EF, 56 EF og 58 EF) samt EF-traktatens
 erhvervskøretøjer »Plan Renove Industrial« (den industrielle artikel 92 (efter ændring nu artikel 87 EF), har Domstolen
 fornyelsesplan) (august 1994 — december 1996) annulleres. (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann,
 ---pagebreak--- C 289/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.11.2002
 og dommerne S. von Bahr, D.A.O. Edward, A. La Pergola 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske
 og M. Wathelet (refererende dommer); generaladvokat: F.G. Republiks tiltrædelse (EFT L 285, s. 1) og ved konventionen af
 Jacobs; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von 29. november 1996 om Republikken Østrigs, Republikken
 Holstein, den 3. oktober 2002 afsagt dom, hvis konklusion Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse (EFT 1997 C 15,
 lyder således: s. 1), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelings-
 formanden, F. Macken, og dommerne C. Gulmann, J.-P.
 EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) skal Puissochet, R. Schintgen (refererende dommer) og J.N. Cunha
 fortolkes således, at den er til hinder for skattebestemmelser i en Rodrigues; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: fuld-
 medlemsstat, hvorefter adgangen til i forbindelse med indkomstbe- mægtig M.-F. Contet, den 1. oktober 2002 afsagt dom, hvis
 skatningen at fradrage præmier til frivillig pensionsforsikring, som konklusion lyder således:
 indbetales til pensionsinstitutioner, der er etableret i andre medlems-
 stater, begrænses eller udelukkes — samtidig med at sådanne præmier Kompetencereglerne i konventionen af 27. september 1968 om
 kan fradrages, når de indbetales til institutioner, der er etableret i den retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige
 førstnævnte medlemsstat — såfremt bestemmelserne ikke samtidig sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen af
 udelukker, at pensioner, der udbetales af sådanne pensionsinstitutio- 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det
 ner, kan beskattes. Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved
 konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks
 ( 1) EFT C 176 af 24.6.2000. tiltrædelse, ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget
 Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse og ved konventio-
 nen af 29. november 1996 om Republikken Østrigs, Republikken
 Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse, skal fortolkes således, at
 et præventivt søgsmål, som er rejst af en forbrugerbeskyttelsesorgani-
 sation med påstand om, at en erhvervsdrivende tilpligtes at undlade
 DOMSTOLENS DOM at anvende vilkår, der anses for urimelige, i kontrakter med
 privatpersoner, er en sag om erstatning uden for kontrakt i
 (Sjette Afdeling) konventionens artikel 5, nr. 3’s forstand.
 af 1. oktober 2002 (1 ) EFT C 192 af 8.7.2000.
 i sag C-167/00, Verein für Konsumenteninformation mod
 Karl Heinz Henkel (anmodning om præjudiciel afgørelse
 indgivet af Oberster Gerichtshof) ( 1)
 (»Bruxelles-konventionen — artikel 5, nr. 3 — kompetence
 i sager om erstatning uden for kontrakt — præventivt DOMSTOLENS DOM
 foreningssøgsmål — forbrugerbeskyttelsesorganisations
 søgsmål med påstand om, at en erhvervsdrivende tilpligtes
 at undlade at anvende urimelige kontraktvilkår i forbruger- (Første Afdeling)
 kontrakter«)
 3. oktober 2002
 (2002/C 289/03)
 i sag C-347/00, Ángel Barreira Pérez mod Instituto Nacio-
 (Processprog: tysk) nal de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de
 la Seguridad Social (TGSS) (anmodning om præjudiciel
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- afgørelse indgivet af Juzgado de lo Social n 3 de Orense) (1)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (»Forordning (EØF) nr. 1408/71 — artikel 1, litra r) og s),
 og artikel 46, stk. 2 — fastsættelse af pensionsrettigheder
 I sag C-167/00, angående en anmodning, som Oberster — forsikringsperioder, der er tilbagelagt forud for forsik-
 Gerichtshof (Østrig) i medfør af protokollen af 3. juni 1971 ringsbegivenhedens indtræden — fiktive bidragsperioder«)
 vedrørende Domstolens fortolkning af konventionen af
 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyr- (2002/C 289/04)
 delse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager,
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 sag, Verein für Konsumenteninformation mod Karl Heinz (Processprog: spansk)
 Henkel, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolknin-
 gen af artikel 5, nr. 3, i konventionen af 27. september 1968 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (EFT 1972 L 299, s. 32), som ændret ved konventionen af gjort i Samling af Afgørelser)
 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det
 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse
 (EFT L 304, s. 1, og — den ændrede tekst — s. 77),
 ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske I sag C-347/00, angående en anmodning, som Juzgado de
 Republiks tiltrædelse (EFT L 388, s. 1), ved konventionen af lo Social n 3 de Orense (Spanien) i medfør af artikel 234 EF


text:
7.12.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 359/18
 Sag anlagt den 8. oktober 2013 — Al Matri mod Rådet
 (Sag T-545/13)
 2013/C 359/35
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Qatar) (ved barrister M. Lester og solicitor G. Martin)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/409/FUSP (1) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 735/2013 (2) annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.
 1)
 Første anbringende om, at Rådet begik en åbenbar fejl, da det vurderede, at sagsøgeren opfyldte kriterierne for at være omfattet af de anfægtede foranstaltninger.
 2)
 Andet anbringende om tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar og ret til en effektiv domstolsbeskyttelse.
 3)
 Tredje anbringende om, at der ikke er blevet givet en fyldestgørende begrundelse.
 4)
 Fjerde anbringende om en ubegrundet og uforholdsmæssig restriktion af sagsøgerens ejendomsret og hans frihed til at udøve virksomhed.
 (1) Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/409/FUSP af 30.7.2013 om gennemførelse af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT L 204, s. 52).
 (2) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 735/2013 af 30.7.2013 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 101/2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Tunesien (EUT L 204, s. 23).


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/46
 Rettens kendelse af 4. marts 2010 — Henkel mod KHIM — JLO Holding (LIVE)
 (Sag T-414/09) (1)
 (EF-varemærker - begæring om fortabelse - tilbagekaldelse af begæringen om fortabelse - ufornødent at træffe afgørelse)
 2010/C 113/75
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Tyskland) (først ved avocat C. Milbradt, derefter ved avocats C. Milbradt og H. Van Volxem)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved B. Schmidt, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: JLO Holding Company, LLC (Santa Monica, De Forenede Stater) (ved avocat A. Klett)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. juli 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 609/2008-1) vedrørende en sag om fortabelse mellem Henkel AG & Co. KGaA og JLO Holding Company, LLC.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Hver part bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 312 af 19.12.2009.


text:
11.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 39/15
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 12. december 2011 — Akhras mod Rådet
 (Sag T-579/11 R)
 (Særlige rettergangsformer - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Syrien - indefrysning af midler og økonomiske ressourcer - begæring om udsættelse af gennemførelse og om anordning af foreløbige forholdsregler - manglende uopsættelighed - ikke alvorligt og uopretteligt tab)
 2012/C 39/31
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Tarif Akhras (Homs, Syrien) (ved solicitors S. Ashley og S. Millar, D. Wyatt, QC, og barrister R. Blakeley)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og M.-M. Joséphidès, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 I det væsentlige begæring om foreløbige forholdsregler og udsættelse af gennemførelsen af Rådets afgørelse 2011/522/FUSP af 2. september 2011 om ændring af afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT L 228, s. 16), af Rådets forordning (EU) nr. 878/2011 af 2. september 2011 om ændring af forordning (EU) nr. 442/2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT L 228, s. 1), af Rådets afgørelse 2011/628/FUSP af 23. september 2011 om ændring af afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT L 247, s. 17) og Rådets forordning (EU) nr. 1011/2011 af 13. oktober 2011 om ændring af forordning (EU) nr. 442/2011 (EUT L 269, s. 18), for så vidt som de vedrører sagsøgeren
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/54
 Rettens dom af 8. oktober 2013 — Rådet mod AY
 (Sag T-167/12 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd - forfremmelse - forfremmelsesåret 2010 - sammenligning af fortjenester - faglig efteruddannelse - beståelse af prøverne i uddannelsesprogrammet for tjenestemænd i ansættelsesgruppen AST i forbindelse med certificeringsproceduren med henblik på overgang til ansættelsesgruppen AD - forkert gengivelse af beviser)
 2013/C 344/96
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og A. Jensen, som befuldmægtigede)
 Den anden part i appelsagen: AY (Bousval, Belgien) (ved advokat É. Boigelot)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 8. februar 2012 i sag F-23/11 (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), AY mod Rådet, med påstand om delvis ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Dom afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 8. februar 2012 i sag F-23/11, AY mod Rådet, ophæves, for så vidt som Personaleretten annullerede afgørelsen, hvorved Rådet for Den europæiske Union afslog at forfremme AY til lønklasse AST 9 i forfremmelsesåret 2010, og for så vidt som den pålagde Rådet at betale sagens omkostninger (punkt 1 og 4 i domskonklusionen).
 2)
 Sagen hjemvises til Personaleretten.
 3)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (1) EUT C 180 af 27.7.2012.


text:
20.10.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 247/20
 Sag anlagt den 7. september 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (Sag C-412/07)
 (2007/C 247/26)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved R. Vidal Puig og M. Petite, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Irland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/36/EF af 21. april 2004 om sikkerhed forbundet med tredjelandes luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. april 2006.
 (1) EUT L 143, s. 76.


text:
C 84/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6.4.2002
 — artikel 6, 7 og 23 i lov nr. 35 af 2. september 1978 — artikel 3 i dekret nr. 7 af 15. januar 1972 fra
 for den autonome provins Trento, republikkens præsident
 — artikel 2, litra c) og d), artikel 3, stk. 1, litra b) og c), og
 har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsfor- artikel 5, stk. 1, litra a), i lov nr. 12 af 3. november
 manden, P.Jann, og dommerne S. von Bahr (refererende 1972 fra regionen Liguria
 dommer), A. La Pergola, L. Sevón og M. Wathelet; generaladvo-
 kat: S. Alber; justitssekretær: R. Grass, den 15. januar 2002 — artikel 8, stk. 1, litra d), i lov nr. 35 af 2. august 1988
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: for regionen Veneto
 — artikel 8, stk. 2, og artikel 11, stk. 1, i lov nr. 43 af
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der 26. maj 1980 for regionen Emilia-Romagna
 påhviler den i henhold til EF-traktatens artikel 59 (efter
 ændring nu artikel 49 EF), artikel 60 (nu artikel 50 EF), — artikel 5, 13, 14 og artikel 15, stk. 1, litra a), i lov
 artikel 61, 63 og 64 (efter ændring nu artikel 51 EF, 52 EF nr. 10 af 23. februar 1981 for regionen Friuli-Venezia
 og 53 EF) samt artikel 65 og 66 (nu artikel 54 EF og 55 EF), Giulia.
 idet den har opretholdt følgende bestemmelser:
 3) I øvrigt frifindes Den Italienske Republik.
 — artikel 2, stk. 1, og artikel 7 i kongeligt lovdekret nr. 454 4) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 af 29. januar 1934
 (1) EFT C 47 af 19.2.2000.
 — artikel 2, stk. 1, i dekret nr. 7 af 15. januar 1972 fra
 republikkens præsident
 — artikel 2, stk. 4, 6 og 7, i dekret nr. 390 af 18. april
 1994 fra republikkens præsident
 DOMSTOLENS DOM
 — artikel 4 i lov nr. 40 af 14. juli 1978 for regionen
 Liguria (Anden Afdeling)
 — artikel 6, stk. 1, litra e), f) og h), og artikel 7 i lov nr. 35 af 24. januar 2002
 af 2. august 1988 for regionen Veneto
 i sag C-466/99, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Italienske Republik (1)
 — artikel 4, artikel 5, stk. 6, litra a) og c), artikel 6, stk. 1,
 artikel 8, stk. 1 og 2, og artikel 16, stk. 1, i lov nr. 43
 af 26. maj 1980 for regionen Emilia-Romagna (Traktatbrud — miljø — affald — direktiv 75/442/EØF,
 91/689/EØF og 94/62/EF — affaldshåndteringsplaner)
 — artikel 4, stk. 1, litra c), og stk. 2, samt artikel 15, stk. 3, (2002/C 84/22)
 i lov nr. 45 af 29. april 1980 for regionen Lombardia
 (Processprog: italiensk)
 — artikel 3, 4 og artikel 8, sidste stykke, i lov nr. 10 af
 23. februar 1981 for regionen Friuli-Venezia Giulia (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 — artikel 3, 5 og 12 i lov nr. 35 af 2. september 1978 for
 den autonome provins Trento.
 I sag C-466/99, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtigede: L. Ström og G. Bisogni) mod Den
 2) Den Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der Italienske Republik (befuldmægtiget: U. Leanza, bistået af
 påhviler den i henhold til traktatens artikel 59 til 61 og P.G. Ferri), angående en påstand om, at det fastslås, at Den
 artikel 63 til 66 samt i henhold til EF-traktatens artikel 52 og Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
 54 (efter ændring nu artikel 43 EF og 44 EF), artikel 55 (nu artikel 7 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om
 artikel 45 EF), artikel 56 og 57 (efter ændring nu artikel 46 affald (EFT L 194, s. 47), som ændret ved Rådets direktiv
 EF og 47 EF) samt artikel 58 (nu artikel 48 EF), idet den har 91/156/EØF af 18. marts 1991 (EFT L 78, s. 32), artikel 6 i
 opretholdt følgende bestemmelser: Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt
 ---pagebreak--- 6.4.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 84/15
 affald (EFT L 377, s. 20) og artikel 14 i Europa-Parlamentets har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om sag, Clean Car Autoservice GmbH mod Stadt Wien, Republik
 emballage og emballageaffald (EFT L 365, s. 10), idet den ikke Österreich, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende for-
 har meddelt Kommissionen oplysninger vedrørende planerne tolkningen af artikel 104, stk. 5, første afsnit, i Domstolens
 for håndtering og bortskaffelse af affald, af farligt affald, af procesreglement, kodificeret udgave af 6. marts 1999 (1999/C
 emballage og af emballageaffald, har Domstolen (Anden 65/01) (EFT C 65, s. 1), har Domstolen (Sjette Afdeling),
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, N. Colneric, og sammensat af formanden for Anden Afdeling, N. Colneric,
 dommerne R. Schintgen og V. Skouris (refererende dommer); som fungerende formand for Sjette Afdeling, og dommerne
 generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: assisterende justits- C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (refererende dom-
 sekretær H. von Holstein, den 24. januar 2002 afsagt dom, mer) og V. Skouris; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekre-
 hvis konklusion lyder således: tær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 6. december 2001
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til artikel 7 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli Artikel 104, stk. 5, i Domstolens procesreglement, kodificeret udgave
 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 6. marts 1999 (1999/C 65/01), skal fortolkes således, at
 af 18. marts 1991, artikel 6 i Rådets direktiv 91/689/EØF opgørelsen af sagsomkostninger, som er afholdt af parterne i
 af 12. december 1991 om farligt affald og artikel 14 i Europa- hovedsagen i anledning af den præjudicielle procedure, der er indført
 Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december ved artikel 234 EF, henhører under de bestemmelser i national ret,
 1994 om emballage og emballageaffald, idet den hverken har der finder anvendelse på tvisten, som verserer for den forelæggende
 meddelt Kommissionen oplysninger vedrørende planerne for ret. Disse regler må dog ikke være mindre gunstige end reglerne
 håndtering og bortskaffelse af affald og af farligt affald i vedrørende tilsvarende processuelle skridt, som kan komme på tale i
 regionerne Sicilien og Basilicata eller oplysninger vedrørende en sådan tvist i henhold til national ret.
 planer for håndtering af emballage og af emballageaffald i
 samtlige italienske regioner.
 (1) EFT C 47 af 19.2.2000.
 2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 34 af 5.2.2000.
 DOMSTOLENS DOM
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 (Sjette Afdeling)
 af 10. januar 2002
 af 6. december 2001
 i sag C-480/99 P, Gerry Plant m.fl. mod Kommissionen
 i sag C-472/99, Clean Car Autoservice GmbH mod Stadt for De Europæiske Fællesskaber (1)
 Wien, Republik Österreich (anmodning om præjudiciel
 afgørelse fra Landesgericht für Zivilrechtssachen
 Wien) (1) (»Appel — annullationssøgsmål i henhold til EKSF-trakta-
 tens artikel 33 — formaliteten — kontradiktionsprincippet
 i domstolsproceduren«)
 (»Artikel 234 EF — parterne i hovedsagens sagsomkostnin-
 ger — artikel 104, stk. 5, i Domstolens procesreglement«)
 (2002/C 84/24)
 (2002/C 84/23)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: tysk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- gjort i Samling af Afgørelser)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-472/99, angående en anmodning, som Landesgericht I sag C-480/99 P, Gerry Plant m.fl. (befuldmægtigede: barrister
 für Zivilrechtssachen Wien (Østrig) i medfør af artikel 234 EF B. Hewson for solicitor T. Graham), angående appel af kendelse


text:
27.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/43
 Sag anlagt den 7. juli 2011 — Gollnisch mod Parlamentet
 (Sag T-347/11)
 2011/C 252/93
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Bruno Gollnisch (Limonest, Frankrig) (ved advokat G. Dubois)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af Europa-Parlamentets afgørelse om ophævelse af sagsøgerens parlamentariske immunitet, som blev truffet den 10. maj 2011 med vedtagelse af rapport nr. A7-0154/2011.
 —
 Bruno Gollnisch tildeles et beløb på 8 000 EUR i erstatning for ikke-økonomisk skade.
 —
 Bruno Gollnisch tildeles et beløb på 4 000 EUR til dækning af udgifter afholdt i forbindelse med advokatbistand og forberedelse af dette søgsmål.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand dels om annullation af Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om vedtagelse af retsudvalgets rapport (A7 0154/2011) og om afvisning af anmodningen om beskyttelse af Bruno Gollnischs parlamentariske immunitet og privilegier (2010/2297(IMM)), dels om erstatning for den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af vedtagelsen af den anfægtede afgørelse.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført syv anbringender:
 1)
 Første anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 9 i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter af 8. april 1965.
 2)
 Andet anbringende vedrører den nødvendige anvendelse af protokollens artikel 9 i det foreliggende tilfælde.
 3)
 Tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af Europa-Parlamentets retsudvalgs faste retspraksis.
 4)
 Fjerde anbringende vedrører manglende overholdelse af Unionens retssikkerhedsprincip og en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
 5)
 Femte anbringende vedrører en tilsidesættelse af parlamentsmedlemmets uafhængighed.
 6)
 Sjette anbringende vedrører en tilsidesættelse af Europa-Parlamentets forretningsordens bestemmelser om procedurer, der kan føre til mandatbortfald for et medlem.
 7)
 Syvende anbringende vedrører en tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet og af sagsøgerens ret til forsvar.


text:
20.6.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/50
 Sag anlagt den 7. april 2009 — Prysmian og Prysmian Cavi e Sistemi Energia mod Kommissionen
 (Sag T-140/09)
 2009/C 141/104
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: Prysmian SpA (Milano, Italien) og Prysmian Cavi e Sistemi Energia Srl (Milano, Italien) (ved avvocato A. Pappalardo, avvocato F. Russo, avvocato M.L. Stasi og avvocato C. Tesauro)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 9. januar 2009 (sag COMP/39610 — Surge), hvorved Kommissionen bestemte kontrolundersøgelserne, annulleres.
 —
 Kommissionens beslutning om at udtage en kopi af hele harddisken fra visse af Prysmians ledere og analysere indholdet i sine egne kontorer i Bruxelles, kendes retsstridig og stridende mod artikel 20, stk. 2, i forordning nr. 1/2003.
 —
 Subsidiært i forhold til ovenstående påstand fastslås det, at inspektørernes adfærd udgjorde misbrug, for så vidt som de fejlagtigt ved at fortolke de ved beslutningen tildelte undersøgelsesbeføjelser har tilegnet sig kopi af hele indholdet fra visse harddiske med henblik på at undersøge indholdet heraf i Kommissionens kontorer i Bruxelles.
 —
 Kommissionen tilpligtes at tilbagelevere Prysmian alle de dokumenter, som er retsstridigt tilegnet ved undersøgelserne af hovedkontoret i Milano eller uddraget af kopierne af de harddiske, der er analyseret i Kommissionens kontorer i Bruxelles.
 —
 Kommissionen pålægges at afholde sig fra på nogen måde at anvende de retsstridigt tilegnede dokumenter og særligt fra at anvende dem som led i proceduren indledt for at fastslå påståede konkurrencebegrænsende handlinger inden for sektoren for højspændingsledninger i strid med EF-traktatens artikel 81.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Dette søgsmål vedrører Kommissionens beslutning af 9. januar 2009 om konstatering af eventuelle konkurrencebegrænsende handlinger inden for sektoren for højspændingsledninger i strid med EF-traktatens artikel 81, hvorved den pålagde sagsøgerne at underkaste sig en kontrolundersøgelse i henhold til artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (1).
 Det understreges i den henseende, at sagsøgernes repræsentanter under gennemførelsen af beslutningen blev oplyst om, at Kommissionen havde besluttet at tage en kopi (»forensic image«) af visse computeres »harddiske« med henblik på at fortsætte undersøgelsen i institutionens kontorer i Bruxelles.
 Sagsøgerne har til støtte for påstandene gjort følgende gældende:
 —
 Forordning nr. 1/2003 bestemmer udtrykkeligt, at beføjelserne til undersøgelse udføres i virksomhedens lokaler, herunder i tilfælde, hvor disse lokaler kan forsegles, når kontrolundersøgelsen varer flere dage, ligesom ingen lovbestemmelse giver Kommissionen beføjelser til at kopiere hele »harddiske«, transportere dem ud af virksomhedens lokaler og analysere disse beviser i sine egne kontorer.
 —
 Kommissionen har uberettiget forlænget den gyldige varighed af undersøgelsen med omkring en måned, hvorved sagsøgerne har befundet sig i usikkerhed vedrørende undersøgelsernes egentlige omfang.
 —
 Kommissionen har ligeledes i nogle uger hindret dem i med fuldt kendskab til sagen at vurdere muligheden for at ansøge om bødenedsættelse.
 —
 De Kommissionen foreholdte handlinger udgør en klar tilsidesættelse af de grænser, fællesskabslovgiver har opstillet for sine egne undersøgelsesbeføjelser, hvilket i betydelig grad kan skade mulighederne forsvar for de virksomheder, der er underkastet undersøgelse.
 (1) EFT 2003 L 1, s. 1.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/38
 Sag anlagt den 10. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-548/07)
 (2008/C 22/68)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Patakia og M. van Beek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastlås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS (1) og navnlig i henhold til § 1, stk. 2, § 2, stk. 1, § 2, stk. 3, litra b), § 2, stk. 3, litra e) og f), § 2, stk. 4, og § 2, stk. 6, i aftalen, som er vedhæftet dette direktiv.
 —
 Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1.
 Efter en gennemgang af hele den græske lovgivning til gennemførelse af direktiv 96/34/EF om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, konstaterede Kommissionen, at der fortsat var mangler, og at der var foretaget en ukorrekt gennemførelse af visse bestemmelser i ovennævnte rammeaftale, som blev bekræftet ved det pågældende direktiv for så vidt angår ansatte i handelsflåden.
 2.
 Navnlig har den græske lovgivning, som bekræfter kollektive overenskomster på dette område, et begrænset anvendelsesområde, idet den ikke finder anvendelse på ansatte på alle handelsskibe.
 3.
 I henhold til græsk lovgivning skal desuden følgende betingelser — foruden de i direktivet fastsatte — opfyldes, for at disse ansatte tilkendes ret til forældreorlov:
 —
 at der haves 12 måneders anciennitet på samme skib
 —
 at mindst 30 personer er beskæftiget på det pågældende skib
 —
 at det godtgøres, at den anden forælder har beskæftigelse
 —
 at tilbagevenden fra forældreorlov betegnes som ny mønstringsaftale, og at beskæftigelsesperioden på ny er på mindst 6 eller 7 måneder
 —
 at sømanden overtager udgifterne til at sende en afløser
 —
 at den pågældende lovgivning kun finder anvendelse på mønstringsaftaler, som er påbegyndt efter ikrafttrædelsen af de kollektive overenskomster
 —
 at de handelsmæssige forpligtelser betegnes som force majeure for ikke at tilkende forældreorlov.
 4.
 Endelig har Kommissionen konstateret, at der hverken i de kollektive overenskomster eller i de ministerielle bekendtgørelser, som bekræfter disse, findes nogen henvisning til beskyttelsen af arbejdstagerne mod afskedigelse som følge af ansøgning om eller afholdelse af forældreorlov.
 5.
 Kommissionen finder derfor, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 96/34/EF og navnlig i henhold til § 1, stk. 2, § 2, stk. 1, § 2, stk. 3, litra b), § 2, stk. 3, litra e) og f), § 2, stk. 4, og § 2, stk. 6, i aftalen, som er vedhæftet dette direktiv.
 (1) EFT L 145 af 19.6.1996, s. 4.


text:
16.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 46/18
 Rettens kendelse af 12. december 2012 — Vakili mod Rådet
 (Sag T-255/12) (1)
 (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at forhindre nuklear spredning - indefrysning af midler - fjernelse fra listen over berørte personer - ufornødent at træffe afgørelse)
 2013/C 46/33
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Bahman Vakili (Teheran, Iran) (ved advokat J.-M. Thouvenin)
 Sagsøgt: Rådet for den Europæiske Union (ved M. Bishop og I. Rodios, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2011/783/FUSP af 1. december 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 319, s. 71), af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1245/2011 af 1. december 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 319, s. 11) og af Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT L 88, s. 1), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren, samt af Rådets skrivelse af 23. marts 2012
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Rådet for den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler Bahman Vakilis omkostninger.
 (1) EUT C 258 af 25.8.2012.


text:
29.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 79/29
 Sag anlagt den 4. januar 2008 — Koinotita Grammatikou mod Kommissionen
 (Sag T-13/08)
 (2008/C 79/57)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Grammatiko kommune (Athen, Grækenland) (ved advokaterne A. Papakonstantinou og M. Chaindarlis)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K(2004) 5509 af 21. december 2004 om ydelse af støtte fra Samhørighedsfonden til etablering af et deponeringsanlæg i Mavro Vouno Grammatiko i det nordøstlige Attika i Den Hellenske Republik annulleres.
 —
 Om fornødent anordnes en kontrol på stedet i det pågældende område, og der indhentes uafhængig teknisk ekspertise til støtte for sagsøgerens argumenter.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 For så vidt angår sagsøgerens søgsmålsinteresse ved anlæg af et annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF, har sagsøgeren anført, at den anfægtede beslutning, som vedrører oprettelse af et deponeringsanlæg på et område, som omfattes af Grammatiko kommune, berører sagsøgeren direkte og individuelt, for så vidt sagsøgeren er et offentligt organ, som varetager beskyttelsen af folkesundheden og miljøet i det område, hvor det støttede projekt er beliggende.
 Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede beslutning — hvis indhold kommunen hævder at være blevet gjort bekendt med den 9. november 2007 — tilsidesætter en række bestemmelser i primær fællesskabsret vedrørende sundheds- og miljøbeskyttelsen samt bestemmelser i sekundær fællesskabsret, som indeholder gennemførelsesbestemmelser hertil.
 Sagsøgeren gør navnlig gældende, at finansieringen af projektet strider mod formålet om at bevare, beskytte og forbedre miljøet, beskyttelsen af folkesundheden og en fornuftig og rimelig udnyttelse af naturressourcerne. Sagsøgeren gør ligeledes gældende, at Kommissionens beslutning først og fremmest tilsidesætter artikel 3, 4 og 6 i direktiv 75/442 (1) og artikel 3 og 4 i direktiv 91/156 (2), som fastsætter særlige forpligtelser med hensyn til affaldsforebyggelse og nedbringelse af affaldsproduktionen og affaldets skadevirkninger.
 Endelig er det ifølge sagsøgeren klart, at oprettelse af et anlæg til håndtering og bortskaffelse af affald på et beskyttet område under ingen omstændigheder kan anses for at være et projekt, der kan modtage finansiering fra et finansielt redskab som Samhørighedsfonden, som pr. definition kun skal finansiere projekter, der opfylder kravene til miljøbeskyttelse.
 (1) Rådets direktiv 75/442/EØF af 15.7.1975 om affald (EFT L 194, s. 39).
 (2) Rådets direktiv 91/156/EØF af 18.3.1991 om ændring af direktiv 75/442/EØF om affald (EFT L 78, s. 32).


text:
30.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/6
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 1. april 2004
 i de forenede sager C-53/02 og C-217/02, Commune de Braine-le-Château og Michel Tilli eut m.fl. mod Région wallone (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État) (1)
 (Direktiv 75/442/EØF og direktiv 91/156/EØF - affald - planer for håndtering - områder eller anlæg, der er egnede til affaldsbortskaffelse - tilladelse, når der ikke er vedtaget en håndteringsplan, der omfatter et landkort med præcis angivelse af de steder, der er fastlagt som afskaffelsesområder)
 (2004/C 106/08)
 Processprog: fransk
 I de forenede sager C-53/02 og C-217/02, angående anmodninger, som Conseil d'État i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager, Commune de Braine-le-Château (sag C-53/02) og Michel Tilli eut m.fl. (sag C-217/02) mod Région wallone, procesdeltager: BIFFA Waste Services SA (sag C-53/02), Philippe Feron (sag C-53/02), Philippe De Codt (sag C-53/02) og Propreté, Assainissement, Gestion de l'environnement SA (PAGE) (sag C-217/02), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (EFT L 194, s. 39), som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 (EFT L 78, s. 32), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af C. Gulmann, som fungerende formand for Sjette Afdeling, og dommerne J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer), J.-P. Puissochet, R. Schintgen og F. Macken; generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Artikel 7 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, skal fortolkes således, at den eller de planer for affaldshåndtering, som de kompetente myndigheder i medlemsstaterne er forpligtet til at udarbejde i medfør af den pågældende bestemmelse, enten skal indeholde et landkort, der præcist udpeger de steder, hvor områderne for affaldsbortskaffelse er beliggende, eller angiver kriterierne for placeringen, der er tilstrækkeligt præcise til, at den kompetente myndighed, der har til opgave at udstede en tilladelse i henhold til direktivets artikel 9, er i stand til at fastslå, om det omhandlede område eller anlæg ligger inden for rammerne af den affaldshåndtering, der er fastsat i planen.
 2)
 Artikel 7, stk. 1, i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, skal fortolkes således, at medlemsstaterne er forpligtet til at udarbejde affaldshåndteringsplaner inden for en rimelig frist, som kan være længere end den frist for gennemførelse af direktiv 91/156, der er fastsat i samme direktivs artikel 2, stk. 1, første afsnit.
 3)
 Artikel 4, 5 og 7 i direktiv 75/442, som ændret ved direktivet 91/156, sammenholdt med samme direktivs artikel 9, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat, der ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget en eller flere planer for håndtering af affald for så vidt angår de områder eller anlæg, der er egnede til bortskaffelse heraf, udsteder individuelle tilladelser til drift af sådanne områder og anlæg.
 (1) EFT C 109 af 4.5.2002 og
 EFT C 191 af 10.8.2002.


text:
24.11.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 331/3
 DOMSTOLENS DOM derfor bør tillægges, indebærer, at tjekkiske statsborgere, som
 gør den gældende, kan påberåbe sig den for værtsmedlemssta-
 tens domstole, selv om myndighederne i denne stat fortsat har
 af 27. september 2001 kompetence til på nævnte statsborgere at anvende national
 lovgivning vedrørende indrejse, ophold og etablering i overens-
 stemmelse med nævnte aftales artikel 59, stk. 1.
 i sag C-257/99, The Queen mod Secretary of State for the
 Home Department, ex parte: Julius Barkoci og Marcel
 Malik (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High 2) Etableringsretten, således som den er defineret i associeringsafta-
 Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench lens artikel 45, stk. 3, indebærer en deraf afledt indrejse- og
 Division (Divisional Court)) (1) opholdsret, som er tillagt tjekkiske statsborgere, der ønsker at
 udøve virksomhed inden for industri, handel, håndværk og
 liberale erhverv i en medlemsstat. Det følger imidlertid af
 (»Forbindelser udadtil — associeringsaftalen EØF/Den Tjek- nævnte aftales artikel 59, stk. 1, at retten til indrejse og ophold
 kiske Republik — etableringsfrihed — tjekkiske statsborgere ikke er ubegrænsede rettigheder, da deres udøvelse i givet
 der ønsker at etablere sig i en medlemsstat som selvstændige fald kan begrænses af værtsmedlemsstatens bestemmelser om
 erhvervsdrivende«) tjekkiske statsborgeres indrejse, ophold og etablering.
 (2001/C 331/04) 3) Associeringsaftalens artikel 45, stk. 3, sammenholdt med
 artikel 59, stk. 1, er i princippet ikke til hinder for en ordning
 med forudgående kontrol, som indebærer, at de kompetente
 (Processprog: engelsk) udlændingemyndigheder kun kan udstede en indrejsetilladelse,
 såfremt ansøgeren godtgør, at han reelt har til hensigt at
 påbegynde selvstændig erhvervsvirksomhed uden samtidig at
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- udøve lønnet beskæftigelse eller modtage offentlig støtte, at han
 gjort i Samling af Afgørelser) fra begyndelsen råder over tilstrækkelige økonomiske midler, og
 at der er rimelige udsigter for den planlagte virksomhed.
 Materielle betingelser som dem, der er fastsat i paragraph 212
 i Det Forenede Kongeriges Immigration Rules (House of
 Commons Paper 395), har netop til formål at give de
 kompetente myndigheder mulighed for at foretage en sådan
 I sag C-257/99, angående en anmodning, som High Court of kontrol, og er egnede til at sikre, at et sådant mål nås.
 Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Divisional
 Court) (Det Forenede Kongerige) i medfør af artikel 234 EF har
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 The Queen mod Secretary of State for the Home Department, 4) Betingelsen i associeringsaftalens artikel 59, stk. 1, første
 ex parte: Julius Barkoci og Marcel Malik, at opnå en præjudiciel punktum in fine, skal fortolkes således, at forpligtelsen til forud
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 45 og 59 i for afrejsen til værtsmedlemsstaten at indhente en indrejseattest,
 europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De hvis udstedelse er betinget af en undersøgelse af materielle
 Europæiske Fællesskaber og medlemsstaterne på den ene side betingelser for etablering som dem, der er fastsat i para-
 og Den Tjekkiske Republik på den anden side, indgået og graph 212 i Immigration Rules, har hverken til formål eller til
 godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets og Kommissio- følge at gøre tjekkiske statsborgeres udøvelse af de rettigheder,
 nens afgørelse 94/910/EF, EKSF, Euratom af 19. december som de er tillagt ved associeringsaftalens artikel 45, stk. 3,
 1994 (EFT L 360, s. 1), har Domstolen, sammensat af umulig eller overdrevent vanskelig, forudsat at værtsmedlemssta-
 præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene tens kompetente myndigheder udøver deres skønsmæssige befø-
 C. Gulmann, A. La Pergola (refererende dommer), M. Wathelet jelse i forhold til ansøgninger om indrejse med henblik på
 og V. Skouris samt dommerne D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet, etablering, som er indgivet i henhold til den nævnte aftale, på
 P. Jann, L. Sevón, R. Schintgen og F. Macken; generaladvokat: ankomststedet i denne stat, således at indrejsetilladelse kan
 J. Mischo; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 27. sep- udstedes til en tjekkisk statsborger, der ikke er i besiddelse af
 tember 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: indrejseattest, på et andet grundlag end Immigration Rules,
 såfremt hans ansøgning klart og åbenbart opfylder de samme
 materielle betingelser, som skulle have været opfyldt, hvis han
 havde ansøgt om en indrejseattest i Den Tjekkiske Republik.
 1) Artikel 45, stk. 3, i europaaftalen om oprettelse af en
 associering mellem De Europæiske Fællesskaber og medlemssta-
 terne på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden
 side, indgået og godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets og
 Kommissionens afgørelse 94/910/EF, EKSF, Euratom af (1) EFT C 246 af 28.8.1999.
 19. december 1994, skal fortolkes således, at den med hensyn
 til aftalens anvendelsesområde opstiller et præcist og ubetinget
 princip, der er tilstrækkelig operationelt til at kunne anvendes
 af en national domstol, og som derfor kan regulere borgernes
 retsstilling. Den direkte virkning, som nævnte bestemmelse


text:
22.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 85/22
 Sag anlagt den 13. januar 2014 — Laverana mod KHIM — (BIO — INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX — PROPRE FABRICATION)
 (Sag T-30/14)
 2014/C 85/39
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Tyskland) (ved advokaterne J. Wachinger og M. Zöbisch)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 11. november 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i klagesag R 1749/2013-4 annulleres, og EF-varemærkeansøgning nr. 11 642 527 for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5 og 35 offentliggøres.
 —
 Subsidiært annulleres afgørelse truffet den 11. november 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i klagesag R 1749/2013-4, og sagen hjemvises til Harmoniseringskontoret, således at der kan træffes en ny afgørelse.
 —
 Mere subsidiært annulleres afgørelse truffet den 11. november 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i klagesag R 1749/2013-4.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke i sort-hvid, der indeholder ordbestanddelene »BIO — INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX — PROPRE FABRICATION« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5 og 35 — EF-varemærkeansøgning nr. 11 642 527
 Undersøgerens afgørelse: Delvist afslag på registrering
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), og c), i forordning nr. 207/2009.


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/38
 Rettens dom af 19. april 2013 — Aecops mod Kommissionen
 (Sag T-51/11) (1)
 (ESF - uddannelsesforanstaltninger - nedsættelse af den oprindeligt tildelte støtte - forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 - forældelse - retssikkerhed - ret til forsvar - rimelig frist - begrundelsespligt)
 2013/C 156/69
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (Lissabon, Portugal) (først ved advokaterne J. da Cruz Vilaça og L. Pinto Monteiro, derefter ved advokaterne L. Pinto Monteiro, P. Farinha Alves og N. Morais Sarmento)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Guerra e Andrade og D. Recchia, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 27. oktober 2010 om fastsættelse af det endelige beløb for de udgifter, der er berettigede til den støtte fra Den Europæiske Socialfond (ESF), som sagsøgeren blev tildelt til uddannelsesforanstaltninger ved afgørelse K(88) 831 af 29. april 1988 til finansiering af en uddannelsesforanstaltning (sag 88 0369 P1).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 139 af 7.5.2011.


text:
5.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 148/30
 Rettens dom af 28. april 2010 — Claro mod KHIM — Telefónica (Claro)
 (Sag T-225/09) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om det tredimensionelle EF-varemærke Claro - det ældre EF-ordmærke CLARO - afvisning af en klage indgivet til appelkammeret - artikel 59 og 62 i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 60 og 64 i forordning (EF) nr. 207/2009) - regel 49, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2868/95)
 2010/C 148/53
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Claro, SA (São Paulo, Brasilien) (ved avocats E. Armijo Chávarri og A. Castán Pérez-Gómez)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J.F. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Telefónica SA (Madrid, Spanien)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. februar 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1079/2008-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Telefónica, SA og BCP S/A
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Claro, SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 180 af 1.8.2009.


text:
C 213/16 DA Den Europæiske Unions Tidende 6.9.2003
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom sagen État belge mod SA Temco Europe forelagt De Europæi-
 afsagt den 27. juni 2003 af College van Beroep voor het ske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 bedrijfsleven i sagen A.H. Kuipers mod Productschap afgørelse af følgende spørgsmål:
 Zuivel
 (Sag C-283/03) Kan sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra b), fortolkes
 således, at transaktioner — der i belgisk ret svarer til en
 tidsubestemt aftale, hvorved et selskab samtidigt, i form af
 (2003/C 213/26) særskilte aftaler, overdrager forbundne selskaber en midlertidig
 ret til at tage den samme faste ejendom i besiddelse til dels
 mod betaling af et fast vederlag, der dog i det væsentlige er
 fastsat på grundlag af det benyttede areal, men således at den
 Ved dom afsagt den 27. juni 2003, indgået til Domstolens midlertidige karakter neutraliseres af en fælles ledelse for
 erhververne og overdrageren — er udlejning af fast ejendom i
 Justitskontor den 30. juni 2003, har College van Beroep voor
 het bedrijfsleven i sagen A.H. Kuipers mod Productschap fællesskabsretlig forstand, eller, med andre ord, omfatter
 Zuivel forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en det selvstændige fællesskabsretlige begreb udlejning af fast
 ejendom i sjette direktivs ( 1) artikel 13, punkt B, litra b),
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 anvendelse mod vederlag af en fast ejendom til formål, der er
 den afgiftspligtige persons økonomiske virksomhed uvedkom-
 1. Er en national ordning for nedsættelser og tillæg efter mende — hvilken definition er gentaget i den belgiske
 kvalitet for råmælk leveret til et mejeri som omhandlet i momslovs artikel 44, stk. 3, nr. 2 in fine — dvs. det forhold,
 denne sag forenelig med forordning (EØF) nr. 804/ at en fast ejendom midlertidigt stilles til rådighed for en
 68 ( 1) om den fælles markedsordning for mælk og ubestemt periode og mod betaling af et månedligt vederlag,
 mejeriprodukter, navnlig med forbuddet mod »udligning som kan variere og delvist afhænger af medkontrahentens
 mellem priserne« i dennes artikel 24, stk. 2 (efter konsoli- regnskabsresultat, idet medkontrahenten har en ikke eksklusiv
 dering af ændringerne til retsakten nu artikel 38, stk. 2, i besiddelsesret, og den midlertidige karakter neutraliseres af en
 forordning (EF) nr. 1255/99)? fælles ledelse af erhververen og overdrageren?
 2. Er en national ordning for tillæg efter kvalitet for råmælk
 leveret til et mejeri som omhandlet i denne sag forenelig
 (1 ) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering
 med forbuddet mod støtte i artikel 24, stk. 1, i forordning af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det
 (EØF) nr. 804/68? fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT
 L 145 af 13.6.1977, s. 1).
 3. Såfremt spørgsmål 2. besvares bekræftende, skal en sådan
 national ordning da anses for en støtte, hvis indførelse
 Kommissionen forud skal underrettes om i henhold til
 EF-traktatens artikel 93, stk. 3 (nu artikel 88, stk. 3, EF)?
 ( 1) EFT 1968 I, s. 169.
 Sag anlagt den 2. juli 2003 af Den Hellenske Republik
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-285/03)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 19. juni 2003 af Cour d’appel de Bruxelles i
 sagen État belge mod SA Temco Europe
 (2003/C 213/28)
 (Sag C-284/03)
 (2003/C 213/27)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 2. juli
 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber af Den Hellenske Republik ved juridisk konsulent
 Vasileios Kontolaimos og assisterende juridisk konsulent Ioan-
 Ved dom afsagt den 19. juni 2003, indgået til Domstolens nis Chalkias, Statens Råd, og med valgt adresse i Luxembourg
 Justitskontor den 2. juli 2003, har Cour d’appel de Bruxelles i hos Grækenlands ambassade, 27, rue Marie Adelaide.