text:
6.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/43
 Sag anlagt den 30. november 2016 — QE mod Eurojust
 (Sag T-850/16)
 (2017/C 038/57)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: QE (Gouvy, Belgien) (ved advokaterne T. Bontinck og S. Cherif)
 Sagsøgt: Eurojust
 Sagsøgerens påstande
 —
 Før der træffes yderligere afgørelse tilpligtes sagsøgte at fremlægge referat af mødet af 17. marts 2016.
 —
 De anfægtede afgørelser af 22. april 2016 og 18. maj 2016 annulleres.
 —
 Eurojust tilpligtes at erstatte det tab, som QE har lidt, der med forbehold for en forhøjelse eller nedsættelse under sagen er anslået til 20 000 EUR (tyve tusinde euro), med tillæg af renter regnet fra indgivelsen af klagen den 8. juli 2016, som beregnes på grundlag af den sats, der fastsættes af Den Europæiske Centralbank for de vigtigste refinansieringstransaktioner, der finder anvendelse på den pågældende periode, med tillæg af to point.
 —
 Eurojust tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører det manglende retlige grundlag og de tilsidesættelser af retten til at blive hørt samt af proportionalitetsprincippet, som afgørelsen af 22. april 2016 er behæftet med.
 2.
 Andet anbringende vedrører den tilsidesættelse af artikel 23, stk. 2, i bilag IX til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, det åbenbart urigtige skøn og de tilsidesættelser af proportionalitetsprincippet og af pligten til at udvise omhu, som afgørelsen af 18. maj 2016 er behæftet med.
 3.
 Tredje anbringende vedrører det magtmisbrug og den interessekonflikt, som de to anfægtede afgørelser er behæftet med.


text:
C 102/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.4.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Slettelse af sag C-399/95 (1)
 1. Det fastslås, at Irland har undladt at opfylde de forpligtelser, (2000/C 102/29)
 der påhviler det i henhold til Kommissionens direktiv
 98/21/EF af 8. april 1998 (1), om ændring af Rådets direktiv Ved kendelse af 13. december 1999 har præsidenten for De
 93/16/EØF (2) om fremme af den frie bevægelighed for Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-399/95,
 læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De
 certifikater og andre kvalifikationsbeviser, idet Irland ikke Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 har vedtaget eller ikke givet meddelelse om de love og
 administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 efterkomme dette direktiv. (1) EFT C 77 af 16.3.1996.
 2. Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Slettelse af sag C-195/96 (1)
 Artikel 249 EF (tidligere EF-traktatens artikel 189), der bestem-
 mer, at et direktiv med hensyn til det tilsigtede mål er bindende (2000/C 102/30)
 for enhver medlemsstat, pålægger implicit medlemsstaterne en
 pligt til at overholde den frist, der er fastsat i direktivet for
 Ved kendelse af 13. december 1999 har præsidenten for De
 gennemførelse. Denne frist udløb den 31. december 1998,
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-195/96,
 uden at Irland har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige
 Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De
 for at efterkomme det ovennævnte direktiv.
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT L 119 af 22.4.1998, s. 15. (1) EFT C 247 af 24.8.1996.
 (2) EFT L 165 af 7.7.1993, s. 1.
 Slettelse af sag C-333/98 (1)
 Slettelse af sag C-255/92 P (1)
 (2000/C 102/31)
 (2000/C 102/27)
 Ved kendelse af 17. januar 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-333/98,
 Ved kendelse af 9. december 1999 har præsidenten for De
 Merck & Co. Inc. mod Ufficio Italiano Brevetti e Marchi
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-255/92
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Commissione dei
 P, BASF AG mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 Ricorsi contro i Provvedimenti dell’Ufficio Italiano Brevetti e
 skaber, skal slettes af registeret.
 Marchi), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 187 af 24.7.1992. (1) EFT C 327 af 24.10.1998.
 Slettelse af sag C-129/99 (1) Slettelse af sag C-291/99 (1)
 (2000/C 102/28) (2000/C 102/32)
 Ved kendelse af 18. januar 2000 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 10. december 1999 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-291/99,
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-129/99, Crossbow Srl mod Ministero delle Finanze (anmodning om
 Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Trieste, I Sezione Civile),
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret. skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 188 af 3.7.1999. (1) EFT C 314 af 30.10.1999.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
26.8.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 247/33
 bygger på en stadig adfærdskontrol, som det fremgår Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 af de kartelretlige kontrolbestemmelser om misbrug i
 artikel 82 EF. En sådan adfærdskontrol virker imidlertid — Kommissionens stiltiende afslag på den klage, som sagsø-
 på ingen måde mere konkurrencefremmende som mod- geren havde indgivet i henhold til vedtægtens artikel 90,
 vægt til den tålte dominerende markedsstilling. Yderligere stk. 2, vedrørende den liste over tjenestemænd, som var
 har deltagerne i den planlagte fusion ikke givet de tilsagn, forfremmet til lønklasse A4, og som blev offentliggjort i
 som sagsøgeren under sagsforløbet har stillet krav om. »Meddelelser fra Administrationen« nr. 1080 af 13. au-
 gust 1999, annulleres, for så vidt som hans navn ikke var
 opført på denne liste.
 — Kommissionen har desuden begået formelle fejl i sagsbe-
 handlingen. Selv om der i beslutningen rejses væsentlig — Det fastslås følgelig, at forfremmelsesproceduren til løn-
 betænkelighed ved, om den planlagte sammenslutning er klasse A4 for 1999 annulleres for så vidt angår sagsø-
 forenelig med fællesmarkedet, har Kommissionen på geren.
 baggrund af omfangsrige og delvis også ugennemsigtige
 tilsagn fra ansøgerne meddelt en tilladelse allerede i første — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstat-
 prøvelsesfase. Den rette sagsbehandling ville imidlertid ning på 5 000 EUR for lidt ikke-økonomisk skade.
 have bestået i at indlede proceduren i henhold til FKF’s
 artikel 6, stk. 1, litra c). — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Endelig har Kommissionen retsstridigt ikke iagttaget
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 den procedure, som er fastlagt i artikel 18, stk. 1, i
 Kommissionens forordning (EF) nr. 447/98(1), idet den
 også efter den treugers frist, der er fastsat i bestemmelsen, Sagsøgeren gør til støtte for sit søgsmål følgende gældende:
 har taget stadig yderligere ændrede tilbud om tilsagn fra
 parterne i den planlagte sammenslutning i betragtning. — Den anfægtede afgørelse indeholder ingen begrundelse,
 Sagsøgerens proceduremæssige rettigheder er dermed hvilket er i strid med tjenestemandsvedtægtens artikel 25,
 blevet krænket, idet man blev tvunget til at tage stilling stk. 2.
 inden for stadig kortere frister og til sidst slet ingen
 mulighed havde for at udtale sig. — Der foreligger en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45,
 stk. 1, samt et åbenbart fejlskøn.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 447/98 af 1. marts 1998 om
 anmeldelser, frister og udtalelser i henhold til Rådets forordning
 (EØF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsover-
 tagelser, EFT L 61, s. 1.
 Sag anlagt den 16. juni 2000 af Rosemarie Carotti mod
 Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-163/00)
 (2000/C 247/59)
 (Processprog: fransk)
 Sag anlagt den 14. juni 2000 af Vassilios Tsarnavas mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 16. juni 2000 anlagt sag mod Revisionsretten for De
 Europæiske Fællesskaber af Rosemarie Carotti, Luxembourg,
 (Sag T-161/00) ved advokaterne Gaston Vogel og Ferdinand Burg, Luxem-
 bourg.
 (2000/C 247/58)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Afgørelsen af 15. maj 2000 annulleres.
 (Processprog: fransk)
 — Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes
 at betale sagens omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 14. juni 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De — Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes
 Europæiske Fællesskaber af Vassilios Tsarnavas, Bruxelles, ved at betale sagsøgeren 500 000 LUF, hvilket udgør de
 advokat Nicolas Lhoëst, Bruxelles. omkostninger, hun har måttet afholde for at vinde sagen.


text:
19.3.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/18
 Sag anlagt den 19. november 2004 af Elisabetta Dami mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 (Sag T-466/04)
 (2005/C 69/35)
 Det sprog, stævningen er affattet på: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 19. november 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) af Elisabetta Dami, Milano (Italien), ved advokaterne Paolo Guido Beduschi og Silvia Giudici. Den anden part i sagen for appelkammeret var The Stilton Cheese Makers Association.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at skrivelsen af 4. juni 2004, rettet til Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og underskrevet af parterne i fællesskab, ikke indeholder en erklæring om, at sagen for appelkammeret skal bringes til ophør, men alene en almindelig anmodning om udsættelse.
 —
 Afgørelse truffet den 20. september 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 973/2002-2 annulleres og sagen hjemvises til appelkammeret.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 Sagsøgeren.
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Ordmærket »GERONIMO STILTON« for varer og/eller tjenesteydelser i klasse 16 (bøger m.v.), 25 (beklædning m.v.), 28 (spil m.v.), 29 (kød m.v.), 30 (kagedej m.v.) og 41 (undervisningsvirksomhed m.v.) – ansøgning nr. 1 345 503.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 The Stilton Cheese Makers Association.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Det nationale ordmærke »STILTON«; de beskyttede oprindelsesbetegnelser WHITE STILTON CHEESE og BLUE STILTON CHEESE.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Indsigelsen taget til følge med hensyn til klasse 29 og 30.
 Appelkammerets afgørelse:
 Efter ændringerne i specifikationen af de omhandlede varer i henhold til parternes fælles skrivelse af 4. juni 2004 fandt appelkammeret, at indsigelsen var blevet trukket tilbage og at sagen følgelig var afsluttet. Da det eneste spørgsmål, der ifølge appelkammeret skulle afklares, var spørgsmålet om fordeling af sagsomkostningerne, pålagde det hver af parterne at bære deres egne gebyrer og omkostninger i indsigelsessagen og i klagesagen.
 Søgsmålsgrunde:
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort gældende, at skrivelsen af 4. juni 2004 alene indeholdt en almindelig anmodning om udsættelse af sagen for at gøre det muligt for parterne selv at løse det spørgsmål, der stadig var åbent, nemlig hvilke andre varer udover mælkeprodukter og ost, der skulle fjernes fra klasse 29 for at gøre det muligt for indsigeren at trække sin indsigelse tilbage. Appelkammeret har begået en fejl ved at fastholde, at sagsøgeren, der havde underskrevet anmodningen om udsættelse, dermed havde accepteret det, som indsigeren havde anmodet om.


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Argeș (Rumænien) den 20. september 2011 — Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc og Cornelia Mihăilescu mod den rumænske stat repræsenteret ved Ministerul Finanțelor Publice
 (Sag C-483/11)
 2011/C 347/21
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Tribunalul Argeș
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc og Cornelia Mihăilescu
 Sagsøgt: Den rumænske stat repræsenteret ved Ministerul Finanțelor Publice
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er bestemmelserne i artikel 5 i lov 221/2009, som ændret ved Curtea Constituționalăs afgørelse nr. 1358 af 21. oktober 2010, i strid med artikel 5 i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og artikel 8 i verdenserklæringen om menneskerettigheder?
 2)
 Er artikel 5 i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og artikel 8 i verdenserklæringen om menneskerettigheder til hinder for en national lovgivning, der gør det muligt at begrænse retten til at opnå skadeserstatning for den ikke-økonomiske skade, som er lidt af en person, der har været genstand for en politisk domfældelse på grundlag af en retsafgørelse i strid med gældende lovgivning?


text:
2.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/10
 Appel iværksat den 30. november 2012 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-169/08, DEI mod Kommissionen
 (Sag C-553/12 P)
 2013/C 32/14
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved Th. Christoforou og A. Antoniadis samt advokat A. Oikonomou)
 De andre parter i appelsagen: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou (DEI), Den Hellenske Republik, Energeiaki Thessalonikis AE og Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom af 20. september 2012 i sag T-169/08 ophæves i sin helhed.
 —
 Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen, dersom det fastslås, at sagen er moden til påkendelse.
 —
 DEI tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale Kommissionens omkostninger i begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 —
 Med det første appelanbringende gør Kommissionen gældende, at Rettens dom er behæftet med en retlig fejl hvad angår fortolkningen og anvendelsen af artikel 86, stk. 1, EF, sammenholdt med artikel 82 EF, som fortolket af Den Europæiske Unions Domstol. Endvidere har Retten ikke anvendt de to ovennævnte artikler korrekt på sagens faktiske omstændigheder, hvilket også bevirker en ukorrekt kvalificering og fortolkning af beviserne og en urigtig fortolkning af grundlaget for Kommissionens beslutning. Rettens vurderinger er også baseret på en upræcis, mangelfuld og utilstrækkelig begrundelse, indebærer en ukorrekt gengivelse og fortolkning af beviserne og bevirker en urigtig gengivelse af grundlaget for den anfægtede beslutning, eftersom Kommissionen i den anfægtede beslutning har fastslået, at de pågældende statslige foranstaltninger, som Den Hellenske Republik har truffet, har påvirket markedsstrukturen og har resulteret i, at der skabes ulige muligheder på markedet for brunkul, hvilket har gjort det muligt for den offentlige virksomhed DEI at udvide sin dominerende stilling på det primære marked for levering af brunkul til det sekundære marked for engroslevering af elektricitet i Grækenland og således hindre nye konkurrenter i at komme ind på markedet.
 —
 Ifølge Kommissionen er Rettens dom endvidere behæftet med fejl, idet der på ingen måde er blevet taget hensyn til, at Kommissionen i den anfægtede beslutning har fastslået, at DEI’s privilegerede adgang til brunkul, som blev opretholdt takket være de pågældende statslige foranstaltninger selv efter liberaliseringen af elektricitetsmarkedet i Grækenland og efter indførelsen af et marked for engroslevering af elektricitet i maj 2005, har påvirket markedsstrukturen på grund af ulige muligheder, hvilket har resulteret i en situation, hvor DEI alene ved at udøve de monopollignende rettigheder, som virksomheden har med hensyn til udnyttelse af brunkul, kunne udvide sin dominerende stilling fra det primære marked til det sekundære marked. DEI blev således ledt til at anlægge en misbrugsadfærd på nævnte sekundære marked ved at begrænse eller udelukke adgangen for nye konkurrenter (jf. bl.a. Domstolens dom i Raso-sagen, GB-Inno-BM-sagen, Connect Austria-sagen, Dusseldorp-sagen, CBEM-sagen og MOTOE-sagen). Udvidelsen og opretholdelsen af DEI’s dominerende stilling på det primære marked over mod det sekundære marked og den konkurrencefordel, som DEI utvivlsomt nød godt af med hensyn til fremstilling af elektricitet på grund af den lave pris på brunkul, gjorde det muligt for virksomheden at udlede elektricitet til det forbundne græske net til lave priser, i større mængder og for en længere periode, hvilket udgår misbrugsadfærd (selv om der i henhold til Domstolens praksis ikke kræves bevis for en sådan adfærd henset til de konkrete omstændigheder i den foreliggende sag).
 —
 Det konstateredes endvidere i den anfægtede beslutning, at DEI’s konkurrenter havde behov for en række forskellige kilder, herunder adgang til tilstrækkelige mængder brunkul, for at de kunne få adgang til, varigt forblive på og effektivt deltage i konkurrencen på elektricitetsmarkedet. Såvel Den Hellenske Republik, som undlod at tildele licenser til udnyttelse af brunkulslejer til DEI’s potentielle konkurrenter, som DEI selv, der udøvede sine monopollignende rettigheder og anvendte sin dominerende stilling på det primære marked for brunkul til at udvide og opretholde sin dominerende stilling på det sekundære marked for engroslevering af elektricitet, med det resultat at virksomheden de facto vanskeliggjorde eller hindrede nye potentielle konkurrenter i at komme ind på det pågældende sekundære marked, burde have været bekendt med ovenstående.


text:
11.4.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 113/17
 2. Sagsùgerne betaler sagens omkostninger. parter i sagen, de bùder, der var pålagt på grundlag af
 konstateringerne af, at der forelå overtrñdelser. I henhold
 (1) EFT C 271 af 6.9.1997. til denne dom anmodede sagsùgerne Kommissionen om til-
 bagebetaling af de bùder, de havde betalt. Ved skrivelse af
 4. oktober 1995 afviste Kommissionen dette med den
 begrundelse, at den beslutning, hvorved bùderne blev
 pålagt, stadig var gñldende for sagsùgerne. Sagsùgerne
 anlagde sag ved Retten i Fùrste Instans med påstand om
 annullation af Kommissionens beslutning om at afvise
 Sag anlagt den 14. november 1997 af AssiDöman Kraft anmodningen (1). Ved dom af 10. juli 1997 annullerede
 Products AB og seks andre svenske celluloseproducenter Retten i Fùrste Instans denne beslutning.
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag T-292/97) Sagsùgerne har anfùrt, at Retten i Fùrste Instans fastslog,
 at Kommissionen i medfùr af traktatens artikel 176 burde
 (98/C 113/42) have foretaget en fornyet undersùgelse af lovligheden af
 cellulosebeslutningen i forhold til de svenske adressater, og
 (Processprog: engelsk) at den, hvis den konkluderede, at der ikke var noget retligt
 grundlag for de bùder, der var pålagt dem, i medfùr af
 legalitetsprincippet og princippet om god forvaltningsskik
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er skulle tilbagebetale bùderne.
 der den 14. november 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber af AssiDöman Kraft Pro-
 Ved skrivelse af 12. august 1997 anmodede sagsùgerne
 ducts AB og seks andre svenske celluloseproducenter, ved
 Kommissionen om inden to måneder efter modtagelsen af
 Solicitor of the Supreme Court of England and Wales John
 Pheasant, firmaet Lovell White Durrant, og med valgt skrivelsen at tage stilling til de forpligtelser, der fùlger af
 dommen af 10. juli 1997. De har ikke fået noget svar fra
 adresse i Luxembourg hos advokaterne Loesch & Wolter,
 11, rue Goethe, Luxembourg. Kommissionen.
 Sagsùgerne gùr gñldende, at Kommissionen, selv om den
 Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande: er blevet opfordret til at handle, i modstrid med traktatens
 artikel 176 og til trods for princippet om god forvaltnings-
 Ð Det fastslås i medfùr af EF-traktatens artikel 175, at skik og legalitetsprincippet har undladt at opfylde sine for-
 Kommissionen i strid med traktatens artikel 176 har pligtelser i henhold til dommen af 10. juli 1997.
 undladt at trñffe de nùdvendige foranstaltninger til at
 opfylde Domstolens dom af 10. juli 1997. (1) Sag T-227/95 (EFT C 64 af 2.3.1996, s. 16).
 Ð Kommissionen tilpligtes i medfùr af traktatens
 artikel 176 og uden prñjudice for sagsùgernes rettighe-
 der i henhold til traktatens artikel 215, stk. 2, at trñffe
 de nùdvendige foranstaltninger til at opfylde dommen
 af 10. juli 1997. Sag anlagt den 26. januar 1998 af Musso Amedeo mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag T-23/98)
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (98/C 113/43)
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (Processprog: italiensk)
 Sagsùgerne, eller deres retsantecessorer, var blandt adressa-
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 terne for Kommissionens beslutning 85/202/EéF af
 der den 26. januar 1998 anlagt sag mod Kommissionen
 19. december 1984 om en procedure i henhold til EéF-
 for De Europñiske Fñllesskaber af Musso Amedeo, ved
 traktatens artikel 85 (IV/29.725 Ð cellulose), hvorved
 advokaterne Vincenzo Cinque og Luciana Candriella,
 Kommissionen pålagde 43 af adressaterne for beslutningen
 Udine, og med valgt adresse hos advokat Luciana Can-
 bùder. Sagsùgerne, som aldrig havde accepteret påstandene
 driella, Via Morpurgo 34, Udine.
 om, at der forelå en overtrñdelse, anlagde ikke sag om
 annullation af beslutningen, men betalte bùderne til Kom-
 missionen. Efter at andre adressater for beslutningen Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 havde anlagt sag, annullerede Domstolen ved dom af
 31. marts 1993 i de forenede sager 89/85, 104/85, 114/85,
 Ð Principalt annulleres Kommissionens beslutning K(97)
 116/85, 117/85 og 125/85-129/85, A. Ahlström Osakeyh-
 2735 endelig udg. af 30. juli 1997.
 tiö mod Kommissionen, visse bestemmelser i beslutningen,
 bl.a. på to af de hovedpunkter, hvor det var konstateret, at
 der forelå en overtrñdelse, med det resultat, at Kommissi- Ð Subsidiñrt annulleres beslutningen, for så vidt som det
 onen skulle tilbagebetale de producenter, som havde vñret herved (artikel 5) er fastsat, at de udbetalte belùb skal
 ---pagebreak--- C 113/18 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 11.4.98
 tilbagesùges med virkning fra den 1. juli 1990, med Sag anlagt den 23. februar 1998 af Petrotub SA mod
 renter. Rådet for Den Europñiske Union
 (Sag T-33/98)
 Ð Under alle omstñndigheder tilpligtes Kommissionen at (98/C 113/45)
 betale sagens omkostninger.
 (Processprog: engelsk)
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter er de der den 23. februar 1998 anlagt sag mod Rådet for Den
 samme som i sag T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia Europñiske Union af Petrotub SA ved advokat Alfred L.
 mod Kommissionen (1). Merckx, og med valgt adresse i Luxembourg hos advoka-
 terne Duro & Lorang, 4, Boulevard Royal.
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998, s. 25.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 2320/97 annulle-
 res for så vidt angår sagsùgeren.
 Sag anlagt den 24. februar 1998 af De Nederlandske
 Antiller mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- Ð Artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 2320/97 annulle-
 skaber res for så vidt angår sagsùgeren.
 (Sag T-32/98)
 (98/C 113/44) Ð Sagsùgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Processprog: nederlandsk) Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er Efter en klage fra Defence Committee of the Seamless
 der den 24. februar 1998 anlagt sag mod Kommissionen Steel Tube Industry of the European Union indledte Kom-
 for De Europñiske Fñllesskaber af De Nederlandske missionen en antidumpingundersùgelse vedrùrende impor-
 Antiller ved advokaterne P. V. F. Bos og M. M. Slotboom, ten til Fñllesskabet af visse sùmlùse rùr af jern eller ulege-
 Rotterdam, og med valgt adresse i Luxembourg hos advo- ret stål med oprindelse i Rusland, Tjekkiet, Rumñnien og
 katerne Loesch og Wolter, 11, rue Goethe. Slovakiet. Samtidig gav Kommissionen meddelelse om ind-
 ledningen af en fornyet undersùgelse af Rådets forordning
 (EéF) nr. 1189/93 vedrùrende importen af visse sùmlùse
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande: rùr af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Ungarn,
 Polen og Kroatien. Den således ivñrksatte antidumping-
 procedure forlùb forskriftsmñssigt, og efter dens afslut-
 1. Kommissionens forordning (EF) nr. 2352/97 af ning udstedte Rådet forordning (EF) nr. 2320/97 af
 27. november 1997 om sñrlige foranstaltninger for 17. november 1997 om indfùrelse af endelig antidumping-
 indfùrsel af ris med oprindelse i de oversùiske lande og told på importen af visse sùmlùse rùr af jern eller ulegeret
 territorier (1) annulleres. stål med oprindelse i Ungarn, Polen, Rusland, Tjekkiet,
 Rumñnien og Slovakiet, om ophñvelse af forordning
 (EéF) nr. 1189/93 og om afslutning af proceduren vedrù-
 2. Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. rende import af den pågñldende vare med oprindelse i
 Kroatien (1).
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Sagsùgeren, der er et rumñnsk selskab, anfñgter denne
 forordning under anbringende af, at fñllesskabsinstitutio-
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter er de nerne:
 samme som i sagerne T-163/97 (2) og T-179/97 (3).
 (1) EFT L 326 af 28.11.1997, s. 21. Ð har tilsidesat artikel 22 i antidumpinggrundfor-
 (2) EFT C 212 af 12.7.1997, s. 31. ordningen (herefter »grundforordningen«) samt
 (3) EFT C 228 af 26.7.1997, s. 35. artikel 34 i associeringsaftalen med Rumñnien ved at
 indfùre antidumpingtold uden at forelñgge sagen for
 Associeringsrådet, hvorved den i den anfñgtede for-
 ordning angivne begrundelse er utilstrñkkelig.


text:
16.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Nürnberg (Tyskland) den 10. juli 2017 — Andreas Fabri og Elisabeth Mathes mod Sun Express Deutschland GmbH
 (Sag C-418/17)
 (2017/C 347/07)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Amtsgericht Nürnberg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Andreas Fabri og Elisabeth Mathes
 Sagsøgt: Sun Express Deutschland GmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Udgør overførsel til en anden flyvning en af de omstændigheder, der er omfattet af forordningens (1) artikel 4, stk. 3?
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:
 2)
 Finder denne bestemmelse tillige anvendelse på en overførsel til en anden flyvning, der ikke er foranlediget af luftfartsselskabet, men alene af rejsearrangøren?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).


text:
2.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 197/23
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 11. juni 2008 — European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-209/06) (1)
 (Annullationssøgsmål - formaliteten - artikel 230, stk. 4, EF - fysiske og juridiske personer - sammenslutninger - beslutning 2006/522/EØF - individuelt berørt - veterinærpoliti - beskyttelsesforanstaltninger over for aviær influenza)
 (2008/C 197/41)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøgere: European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals (West Maas og Waal, Nederlandene), Vereniging van Im- en Exporteurs van Vogels en Hobbydieren (West Maas og Waal, Nederlandene), Willem Plomp, der handler under navnet Plomps Vogelhandel (Woerden, Nederlandene), og Marinus Borgstein, der handler under navnet Borgstein Birds & Zoofood Trading (West Maas og Waal, Nederlandene) (ved avocat J. Wouters)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved F. Erlbacher og M. van Heezik, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2006/522/EF af 25. juli 2006 om ændring af beslutning 2005/759/EF og 2005/760/EF for så vidt angår visse beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza og transport til Fællesskabet af visse levende fugle (EUT L 205, s. 28).
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgerne betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
 (1) EUT C 249 af 14.10.2006.


text:
1.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/73
 Sag anlagt den 30. november 2015 — Pharm-a-care Laboratories mod KHIM — Pharmavite (VITAMELTS)
 (Sag T-713/15)
 (2016/C 038/99)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd (Sydney, Australien) (ved solicitor I. De Freitas)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Pharmavite LLC (Californien, De Forenede Stater)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »VITAMELTS« — EF-varemærkeregistrering nr. 11 403 581
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 10. september 2015 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2649/2014-1)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Annullationsafdelingens afgørelse stadfæstes i sin helhed, således at ugyldighedsbegæring nr. 8627 C forkastes.
 —
 Harmoniseringskontoret og Pharmavite LLC tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger for Retten.
 Anbringender
 —
 Appelkammeret tilsidesatte artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. Det begik en retlig fejl, idet det lagde til grund, at sagsøgeren var i ond tro, da selskabet indgav ansøgning om registrering af det omtvistede varemærke
 —
 Appelkammerets afgørelse er til dels støttet på tilsidesættelse af en væsentlig formforskrift, nemlig undladelsen af at give sagsøgeren mulighed for at blive hørt vedrørende bevismateriale fremlagt af det selskab, der har indgivet ugyldighedsbegæringen.


text:
19.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 16/16
 Anmodning indgivet af Philippe Adam Krikorian (Frankrig) den 13. maj 2014
 (Sag C-243/14)
 (2015/C 016/24)
 Processprog: fransk
 Parter i hovedsagen
 Grégoire Krikorian m.fl.
 Anmodningen vedrører dels gyldigheden af artikel 1, stk. 4, i Rådets rammeafgørelse 2008/913/RIA af 28. november 2008 om bekæmpelse af visse former for og tilkendegivelser af racisme og fremmedhad ved hjælp af straffelovgivningen (EUT L 328, s. 55) dels fortolkningen af denne rammeafgørelse, og af artikel 6, stk. 1, og artikel 13 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, undertegnet i Rom den 4. november 1950, af artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder samt endelig af artikel 4, stk. 3, TEU, og artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU.


text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/35
 Kendelse afsagt af dommeren i sager om foreløbige forholdsregler den 19. november 2008 — AEPI mod Kommissionen
 (Sag T-392/08 R)
 (Særlige rettergangsformer - Kommissionens beslutning om ophør af en samordnet praksis mellem kollektive ophavsretsselskaber - begæring om udsættelse af gennemførelse - manglende uopsættelighed)
 (2009/C 32/68)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (Athen, Grækenland) (ved avocats P. Xanthopoulos og T. Asprogerakas Grivas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved T. Christoforou og F. Castillo de la Torre, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om udsættelse af gennemførelsen af artikel 3 i Kommissionens beslutning K(2008) 3435 endelig udg. af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 i EØS-aftalen (sag COMP/C2/38.698 — CISAC).
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
18.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/60
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 27. oktober 2010 — Birkhoff mod Kommissionen
 (Sag F-60/09) (1)
 (Personalesag - løn - familietillæg - børnetilskud - barn, der lider af en alvorlig sygdom eller af en vedvarende svagelighed, som gør det ude af stand til at sørge for sit eget underhold - anmodning om forlængelse af udbetalingen af tilskuddet - artikel 2, stk. 5, i bilag VII til vedtægten - øvre grænse for barnets indkomst fastsat som betingelse for forlængelse af udbetalingen - omkostninger, der kan fratrækkes i denne indkomst)
 2010/C 346/119
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Tyskland) (ved advokat C. Inzillo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og B. Eggers, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afslaget på sagsøgerens anmodning om forlængelse af udbetalingen af børnetilskud til sagsøgerens datter i henhold til artikel 2, stk. 5, i bilag VII til vedtægten
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes
 2)
 Gerhard Birkhoff betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 205 af 29.8.2009, s. 50.


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/33
 Sag anlagt den 22. november 2013 — BlackRock mod KHIM (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY)
 (Sag T-609/13)
 2014/C 24/61
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: BlackRock, Inc. (New York, De Forenede Stater) (ved barrister S. Malynicz samt solicitors K. Gilbert og M. Blair)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 11. september 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 572/2013-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY« for tjenesteydelser i klasse 35 og 36 — EF-varemærkeansøgning nr. 11 144 748
 Undersøgerens afgørelse: Afviste EF-varemærkeansøgningen i sin helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra b).


text:
14.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 145/3
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarien) den 17. januar 2011 — Anton Vinkov mod Nachalnik- Administrativno-nakazatelna deynost
 (Sag C-27/11)
 2011/C 145/03
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad Sofia-grad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Anton Vinkov
 Sagsøgt: Nachalnik Administrativno-nakazatelna deynost
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal anvendelige retsforskrifter i national ret som dem, der er genstand for hovedsagen, og som vedrører retsvirkninger af en afgørelse truffet af en forvaltningsmyndighed om pålæggelse af en bødestraf for en forvaltningsretlig forseelse i form af et trafikuheld, fortolkes således, at de er forenelige med bestemmelserne i traktaterne og EU-retlige foranstaltninger, som er truffet med hjemmel i disse, for så vidt angår området vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed og/eller i givet fald for så vidt angår området transport?
 2)
 Følger det af bestemmelserne i traktaterne og EU-retlige foranstaltninger, som er truffet med hjemmel i disse, for så vidt angår området vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed, sammenholdt med området retligt samarbejde i straffesager i henhold til artikel 82, stk. 1, andet afsnit, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, samt i henhold til traktatens artikel 91, stk. 1, litra c), for så vidt angår området transport, at forvaltningsretlige færdselsforseelser, der kan kvalificeres som værende af mindre alvorlig art som omhandlet i og sammenholdt med artikel 2 i protokol nr. 7 til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, er omfattet af EU-rettens anvendelsesområde?
 3)
 Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, anmodes om en besvarelse af følgende spørgsmål:
 3.1
 Udgør en forvaltningsretlig færdselsforseelse under de i hovedsagen beskrevne omstændigheder en forseelse af mindre alvorlig art i henhold til EU-retten, når følgende omstændigheder samtidig foreligger:
 a)
 Handlingen skal kvalificeres som er et trafikuheld, hvorved der er opstået skade på formue, der foreligger culpa, og handlingen straffes som en forvaltningsretlig forseelse.
 b)
 Henset til størrelsen af den fastsatte bøde kan bødeforelægget ikke anfægtes for domstolene, og den pågældende har ikke mulighed for at godtgøre, at den handling, der lægges ham til last, ikke var culpøs.
 c)
 Det antal kontrolklip, der er fastsat ved afgørelsen, udløses som en automatisk retsvirkning, når afgørelsen bliver endelig.
 d)
 Den gældende ordning vedrørende kørekort, hvor der ved kørekortets udstedelse tildeles et bestemt antal kontrolklip, der udløses ved overtrædelser, indebærer ligeledes en automatisk retsvirkning bestående i udløsning af kontrolklip på grundlag af bødeforelæg, der ikke kan anfægtes.
 e)
 Såfremt tvangsindgrebet i form af kørekortinddragelse på grund af den fortabelse af førerretten, som indtræder som en automatisk retsvirkning, når det oprindelige antal kontrolklip er blevet udløst, indbringes for domstolene, omfatter denne sag ikke en retslig prøvelse af lovligheden af bødeforelæg, der ikke kan anfægtes, og som udløste kontrolklip.
 3.2.
 Tillader artikel 82 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, i givet fald denne traktats artikel 91, stk. 1, litra c), og foranstaltninger, der er blevet truffet med hjemmel i de anførte bestemmelser, samt Rådets rammeafgørelse 2005/214/RIA af 24. februar 2005 om anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse på bødestraffe, at princippet om gensidig anerkendelse retsafgørelser og domme, henholdsvis foranstaltninger til forbedring af transportsikkerheden, ikke finder anvendelse på en afgørelse om pålæggelse af en bødestraf i anledning af en færdselsforseelse, der ifølge EU-retten skal kvalificeres som »af mindre alvorlig art« under de i hovedsagen beskrevne omstændigheder, fordi medlemsstaten har bestemt, at kravene om efterprøvelse ved en domstol, der ligeledes har strafferetlig kompetence, og national rets processuelle bestemmelser om appel i tilfælde af anklage for et strafbart forhold ikke skal respekteres?
 4)
 Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende anmodes om en besvarelse af følgende spørgsmål:
 Tillader artikel 82 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, i givet fald denne traktats artikel 91, stk. 1, litra c), og foranstaltninger, der er blevet truffet med hjemmel i de anførte bestemmelser, samt Rådets rammeafgørelse 2005/214/RIA af 24. februar 2005 om anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse på bødestraffe, at princippet om gensidig anerkendelse retsafgørelser og domme, henholdsvis foranstaltninger til forbedring af transportsikkerheden efter medlemsstatens skøn ikke finder anvendelse på en afgørelse om pålæggelse af en bødestraf i anledning af en færdselsforseelse — idet medlemsstaten har fastsat regler om, at kravene vedrørende adgang til efterprøvelse ved en domstol, der ligeledes har strafferetlig kompetence, og national rets processuelle bestemmelser om appel i tilfælde af anklage for et strafbart forhold ikke skal respekteres — når den afgørelse, som hovedsagen angår, samtidig vedrører følgende omstændigheder:
 a)
 Handlingen skal kvalificeres som et trafikuheld, hvorved der er opstået skade på formue, der foreligger culpa, og handlingen straffes som en forvaltningsretlig forseelse.
 b)
 Henset til størrelsen af den fastsatte bøde kan bødeforelægget ikke anfægtes for domstolene, og den pågældende har ikke mulighed for at godtgøre, at den handling, der lægges ham til last, ikke var culpøs.
 c)
 Det antal kontrolklip, der er fastsat ved afgørelsen, udløses som en automatisk retsvirkning, når afgørelsen bliver endelig.
 d)
 Den gældende ordning vedrørende kørekort, hvor der ved kørekortets udstedelse tildeles et bestemt antal kontrolklip, der udløses ved overtrædelser, indebærer ligeledes en automatisk retsvirkning bestående i udløsning af kontrolklip på grundlag af bødeforelæg, der ikke kan anfægtes.
 e)
 Såfremt tvangsindgrebet i form af kørekortinddragelse på grund af den fortabelse af førerretten, som indtræder som en automatisk retsvirkning, når det oprindelige antal tildelte kontrolklip er blevet udløst, indbringes for domstolene, omfatter denne sag ikke en retslig prøvelse af lovligheden af bødeforelæg, der ikke kan anfægtes, og som udløste kontrolklip.


text:
22.1.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 19/21
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 10. november 2004
 i sag T-164/02, Kaul GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om ARCOL som EF-ordmærke - det ældre EF-ordmærke CAPOL - rækkevidden af appelkammerets prøvelse - bedømmelse af oplysninger fremlagt for appelkammeret)
 (2005/C 19/45)
 Processprog: tysk
 I sag T-164/02, Kaul GmbH, Elmshorn (Tyskland), ved Rechtanwälte G. Würtenberger og R. Kunze, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: A. von Mühlendahl og G. Schneider), den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) var Bayer AG, Leverkusen (Tyskland), angående en påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet den 4. marts 2002 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 782/2000-3), vedrørende en indsigelsessag mellem Kaul GmbH og Bayer AG, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne M. Vilaras og I. Wiszniewska-Bialecka; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, den 10. november 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Afgørelsen, der blev truffet af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) den 4. marts 2002 (sag R 782/2000-3), annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 180 af 27.7.2002.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/6
 DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling)
 af 15. december 2005
 i de forenede sager C-232/04 og C-233/04, Nurten Güney-Görres og Gul Demir mod Securicor Aviation (Germany) Ltd og Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeitsgericht Düsseldorf) (1)
 (Direktiv 2001/23/EF - artikel 1 - overførsel af virksomhed eller bedrift - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - anvendelsesområde)
 (2006/C 48/12)
 Processprog: tysk
 I de forenede sager C-232/04 og C-233/04, angående anmodninger om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Arbeitsgericht Düsseldorf (Tyskland), ved afgørelser af 5. maj 2004, indgået til Domstolen den 3. juni 2004, i sagerne Nurten Güney-Görres (sag C-232/04) og Gul Demir (sag C-233/04) mod Securicor Aviation (Germany) Ltd og Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne J.-P. Puissochet, S. von Bahr, A. Borg Barthet (refererende dommer) og U. Lõhmus; generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitssekretær: ekspeditionssekretær K. Sztranc, den 15. december 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Artikel 1 i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter skal fortolkes således, at det ved efterprøvelsen af, om der foreligger en overførsel af en virksomhed eller en bedrift i henhold til denne artikel i tilfælde, hvor en kontrakt tildeles en ny ordremodtager, ikke er en nødvendig forudsætning for inden for rammerne af en samlet vurdering at fastslå, at der er sket en overførsel af driftsmidler fra den oprindelige ordremodtager til den nye ordremodtager, at driftsmidlerne overlades til brug i egen økonomisk interesse.
 (1) EUT C 228 af 11.9.2004.
 EUT C 201 af 7.8.2004.


text:
18.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 16/38
 Rettens kendelse af 10. november 2015 — Compagnia Trasporti Pubblici m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-187/15) (1)
 ((Statsstøtte - virksomhed, der driver et rutebilnet i regionen Campanien - kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste udbetalt af de italienske myndigheder efter dom afsagt af Consiglio di Stato - Kommissionens afgørelse, hvorved foranstaltningen erklæres uforenelig med det indre marked - søgsmål anlagt af virksomheder, der befinder sig i en situation, der svarer til støttemodtagerens))
 (2016/C 016/47)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: Compagnia Trasporti Pubblici SpA (Napoli, Italien), Atap — Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Biella, Italien), Actv SpA (Venedig, Italien), Ferrovie Appulo Lucane Srl (Bari, Italien), Asstra — Associazione Trasporti (Rom, Italien) og Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Rom) (ved advokat M. Malena)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Armati, G. Conte og P.J. Loewenthal, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse (EU) 2015/1074 af 19. januar 2015 om statsstøtteforanstaltning SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) iværksat af Italien — yderligere kompensation for offentlig tjeneste til CSTP (EUT L 179, s. 112)
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Compagnia Trasporti Pubblici SpA, Atap — Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA, Actv SpA, Ferrovie Appulo Lucane Srl, Asstra Associazione Trasporti og Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 190 af 8.6.2015.


text:
22.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 85/18
 Sag anlagt den 24. januar 2014 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-36/14)
 2014/C 85/33
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved K. Herrmann og M. Patakia)
 Sagsøgt: Republikken Polen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Polen anvender en foranstaltning, som er uforholdsmæssig og uforenelig med artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (1) og i sammenhæng hermed har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, sammenholdt med artikel 3, stk. 2, i samme direktiv, idet den foretager en statslig intervention, som ikke er tidsmæssigt begrænset, og som (i) forpligter energivirksomheder til at anvende priser for leveringer af naturgas, som er godkendt af formanden for energireguleringsmyndigheden, og national lovgivning ikke forpligter de nationale administrative organer til med regelmæssige mellemrum at kontrollere behovet for denne foranstaltning og de nærmere bestemmelser for dens anvendelse inden for gassektoren under hensyn til denne sektors udviklingsniveau, og (ii) anvendes på en kreds af brugere, som ikke er afgrænset, uden at der sondres mellem aftagerne, og uden at der sondres med hensyn til situationen for den enkelte inden for rammerne af forskellige kategorier.
 —
 Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Forpligtelsen i henhold til energilovens artikel 47 til under bødeansvar at lade priserne for leveringer af naturgas godkende af formanden for energireguleringsmyndigheden udgør, for så vidt som den finder anvendelse på alle energivirksomheder med hensyn til leveringer til andre aftagere end husholdninger, en statslig intervention i form af såkaldte regulerede priser, som er uforenelig med de krav, der følger af proportionalitetsprincippet, og i sammenhæng hermed tilsidesætter artikel 3, stk. 1 og 2, i direktiv 2009/73.
 Den omtvistede statslige intervention opfylder nemlig ikke de kriterier, som er opstillet i Domstolens dom af 20. april 2010, sag C-265/08, Federutility m.fl., eftersom den gældende nationale lovgivning (energiloven af 10. april 1997) fastsætter en forpligtelse til at anvende regulerede priser på en måde, som går videre end nødvendigt for at forfølge den almene økonomiske interesse (beskyttelse mod overpriser på naturgas). Særligt er forpligtelsen til at anmode om godkendelse af priserne for naturgasleveringer ikke tidsmæssigt begrænset og ikke afhængig af nogen kontrol af den herskende situation på gasmarkedet, og hvorvidt denne begrunder en sådan intervention. Desuden er alle energivirksomheder, som ikke udtrykkeligt er blevet fritaget herfor af formanden for energireguleringsmyndigheden, undergivet denne forpligtelse på samme måde uden hensyn til deres stilling på markedet, og uden at der sondres efter kategorien af aftagerne af leveringerne: Industrielle slutkunder, grossister og husholdninger behandles på samme måde.
 (1) EUT L 211, s. 94.


text:
13.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 78/23
 Rettens dom af 2. februar 2017 — European Dynamics Luxembourg og Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen
 (Sag T-74/15) (1)
 ((Annullationssøgsmål - offentlige tjenesteydelseskontrakter - EU-udbudsprocedure - tjenesteydelser vedrørende udvikling, undersøgelser og support i forbindelse med informationssystemer (ESP DESIS III) - anmodninger om leveringer udstedt inden for rammerne af det samme parti - mekanisme til iværksættelse af fornyet konkurrence - afvisning af bud - tildelingskriterier - begrundelsespligt - unormalt lavt bud - påstand om skadeserstatning))
 (2017/C 078/30)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luxembourg) og Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (først ved advokaterne I. Ampazis og M. Sfyri, derefter ved advokaterne M. Sfyri, C.N. Dede og D. Papadopoulou)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved L. Cappelletti og F. Moro, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne P. Wytinck og B. Hoorelbeke, derefter ved F. Moro, som befuldmægtiget, bistået af advokaterne P. Wytinck og B. Hoorelbeke, og endelig ved F. Moro og S. Delaude, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne P. Wytinck og B. Hoorelbeke)
 Sagens genstand
 Søgsmål dels i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelser om afvisning af sagsøgernes bud på anmodningen om tilbud med referencen DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 vedrørende udvikling af en prototype til et interaktivt profileringsinstrument og på anmodningen om et tilbud med referencen DESIS III-000485-600049078-REQ-01 for udvikling af et modul til EuroGroups-registret inden for rammerne af parti 4 i udbud DIGIT/R2/PO/2013/029 (EUT 2013/S 219-380314), dels i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for fortabelse af muligheden for at gennemføre den anden af de omhandlede kontrakter.
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelse, indeholdt i skrivelsen af 8. december 2014, om afvisning af sagsøgernes bud på anmodningen om tilbud med referencen DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 vedrørende udvikling af en prototype til et interaktivt profileringsinstrument annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes Kommissionen.
 3)
 Hver part betaler sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 171 af 26.5.2015.


text:
25.11.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 335/43
 lard, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos 1) Gennemførelsen af Kommissionens forordning (EF)
 advokaterne Arendt og Medernach, 8-10, rue Mathias Hardt nr. 465/2000 af 29. februar 2000 om beskyttelsesforanstalt-
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld- ninger over for indførsel fra de oversøiske lande og territorier af
 mægtigede: M.-J. Jonczy og E. Paasivirta), angående en påstand sukkerprodukter, som har EF-OLT-kumulation af oprindelsen,
 om udsættelse af gennemførelsen dels af Kommissionens udsættes i forhold til sagsøgerne.
 afgørelse om at ophæve den kontrakt, der er indgået med
 sagsøgeren med henblik på gennemførelse af projektet Diony- 2) Mængden af de sukkerprodukter, som har EF-OLT-kumulation
 sos, for så vidt det i afgørelsen pålægges sagsøgeren at af oprindelsen, og som kan indføres til Fællesskabet indtil
 tilbagebetale det fulde beløb, der er oppebåret inden for 30. september 2000 af sagsøgeren, er 400 tons.
 rammerne af den nævnte kontrakt, og dels af den debetnota,
 der er udstedt i henhold til denne afgørelse, i den udstrækning, 3) Kommissionen fastsætter de nærmere bestemmelser for indfør-
 hvor dette er nødvendigt, har Rettens præsident den 20. juli slerne af disse produkter.
 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 4) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 20. juli 2000
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I i sag T-169/00 R, Esedra SPRL mod Kommissionen for De
 FØRSTE INSTANS Europæiske Fællesskaber
 (Offentlige tjenesteydelsesaftaler — EF-udbudsprocedurer
 den 8. august 2000 — sag om foreløbige forholdsregler — begæring om udsæt-
 telse af gennemførelsen — uopsættelighed — foreligger ikke)
 i sag T-159/00 R, Suproco NV mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (2000/C 335/82)
 (Særlige rettergangsformer — beskyttelsesforanstaltninger (Processprog: fransk)
 — sukkerprodukter, som har EF-OLT-kumulation af oprin-
 delsen)
 I sag T-169/00 R, Esedra SPRL, Bruxelles, ved advokaterne
 G. Vandersanden, E. Gillet og L. Levi, og med valgt adresse i
 (2000/C 335/81) Luxembourg hos Société de gestion ficuciaire SARL, 2-4, rue
 Beck, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: X. Lewis og L. Parpala), angående en på-
 stand om dels udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens
 (Processprog: nederlandsk) afgørelser om ikke at tildele den aftale vedrørende driften af en
 vuggestue, der blev udbudt ved udbudsbekendtgørelse nr. 99/S
 132-97515/FR, til sagsøgeren og om at tildele denne aftale til
 I sag T-159/00 R, Suproco NV, Curaçao (De Nederlandske en anden virksomhed, dels at det påbydes Kommissionen at
 Antiller), ved advokaterne R.J. van Agteren og M. Slotboom, iværksætte de foranstaltninger, der er nødvendige for at
 Rotterdam, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokater- ophæve virkningerne af afgørelsen om at tildele denne aftale
 ne Loesch og Wolter, 11, rue Goethe, mod Kommissionen for eller af den kontrakt, der eventuelt blev indgået efter denne
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: T. van Rijn og afgørelse, har Rettens præsident den 20. juli 2000 afsagt
 C. van der Hauwaert), angående en begæring om udsættelse af kendelse, hvis konklusion lyder således:
 gennemførelsen af Kommissionens forordning (EF)
 nr. 465/2000 af 29. februar 2000 om beskyttelsesforanstalt-
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 ninger over for indførsel fra de oversøiske lande og territorier af
 sukkerprodukter, som har EF-OLT-kumulation af oprindelsen
 (EFT L 56, s. 39), eller enhver anden form for foreløbig 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 forholdsregel, der kan beskytte sagsøgerens interesser, har
 Rettens præsident den 8. august 2000 afsagt kendelse, hvis
 konklusion lyder således:


text:
15.5.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 136/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Stettelse af sag C-329/98 (1)
 se afsagt den 14. januar, den 25. februar og den
 11. marts 1999 af Commissione Tributaria Regionale di (1999/C 136/26)
 Venezia — Sjette afdeling — i sagen Veneta Assicurazioni
 SpA mod Ufficio del Registro di Padova
 Ved kendelse af 12. februar 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-329/98,
 (Sag C-102/99) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri-
 get Belgien, skal slettes af registeret.
 (1999/C 136/23)
 (1) EFT C 327 af 24.10.1998.
 Ved kendelse afsagt den 14. januar, den 25. februar og den
 11. marts 1999, indgået til Domstolens Justitskontor den
 22. marts 1999, har Commissione Tributaria Regionale di
 Venezia — Sjette afdeling — i sagen Veneta Assicurazioni SpA
 mod Ufficio del Registro di Padova forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 vedrørende lovligheden af bestemmelsen i artikel 4 i præsident-
 Stettelse af sag C-85/98 (1)
 dekret nr. 131/86, første del, I, efter bestemmelserne i direktiv
 335/69/EØF (1), som ændret i tidens løb.
 (1999/C 136/27)
 Ved kendelse af 16. februar 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-85/98,
 (1) EFT L 249 af 3.10.1969, s. 25. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 184 af 13.6.1998.
 Stettelse af sag C-413/97 (1)
 (1999/C 136/24)
 Stettelse af sag C-396/97 (1)
 Ved kendelse af 8. februar 1999 har formanden for Første (1999/C 136/28)
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 at sag C-413/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber mod Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af regi- Ved kendelse af 23. februar 1999 har præsidenten for Første
 steret. Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 at sag C-396/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber mod Den Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 41 af 7.2.1998.
 (1) EFT C 26 af 24.1.1998.
 Stettelse af sag C-300/97 P (1)
 Stettelse af sag C-429/98 (1)
 (1999/C 136/25)
 (1999/C 136/29)
 Ved kendelse af 11. februar 1999 har formanden for Sjette
 Ved kendelse af 24. februar 1999 har præsidenten for De
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-429/98,
 at sag C-300/97 P, Tiercé Ladbroke SA mod Kommissionen
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 for De Europæiske Fællesskaber m. fl., skal slettes af registeret.
 Kongeriget Belgien, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 318 af 18.10.1997. (1) EFT C 20 af 23.1.1999.


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/67
 Sag anlagt den 30. november 2009 — ATB Norte mod KHIM — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden)
 (Sag T-479/09)
 2010/C 24/118
 Stævningen er affattet på: spansk
 Parter
 Sagsøger: ATB Norte, SL (Burgos, Spanien) (ved abogados P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H.L. Curtis-Oliver og G. Marín Raigal)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Bricocenter Italia Srl (Rozzano Milanofiori (Milano) Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 24. september 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1044/2008-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Bricocenter Italia S.r.l.
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »BRICOCENTER Garden« (ansøgning nr. 4 935 144), for tjenesteydelser i klasse 35.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: ATB Norte, SL.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-figurmærkerne, der indeholder ordbestanddelene »CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO« (nr. 3 262 623) og »ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO« (nr. 989 046) for tjenesteydelser i klasse 35, 37 og 39.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge.
 Appelkammerets afgørelse: Annullation af den anfægtede afgørelse og afvisning af indsigelsen i sin helhed.
 Søgsmålsgrunde: Ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
24.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 366/17
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 4. oktober 2012 — Société ED et F Man Alcohols mod Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Frankrig)
 (Sag C-669/11) (1)
 (Beskyttelse af Unionens finansielle interesser - forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 - materielt anvendelsesområde - begrebet »skade på Unionens finansielle interesser« - almindelig licitation af vinalkohol, som interventionsorganerne ligger inde med, til eksport - eksport af partier alkohol uden for Unionen efter fristens udløb - fortabelse af sikkerhedsstillelse for korrekt gennemførelse - administrative foranstaltninger - administrative sanktioner - forordning (EF) nr. 360/95 - forordning (EF) nr. 1623/2000 - anvendelse af den mindst hårde sanktion med tilbagevirkende kraft)
 2012/C 366/28
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d’État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Société ED et F Man Alcohols
 Sagsøgt: Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Conseil d'État (Frankrig) — fortolkning af artikel 5, stk. 5, i Kommissionens forordning (EF) nr. 360/95 af 22. februar 1995 om salg ved almindelig licitation af vinalkohol, som interventionsorganerne ligger inde med, til eksport (EFT L 41, s. 14), af artikel 91, stk. 12, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1623/2000 af 25. juli 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår markedsmekanismer (EFT L 194, s. 45), af artikel 1 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312, s. 1), og af bestemmelser i Kommissionens forordning (EØF) nr. 377/93 af 12. februar 1993 om gennemførelsesbestemmelser for afsætning af alkohol, der er fremstillet i henhold til de i artikel 35, 36 og 39 i Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 omhandlede destillationer, og som interventionsorganerne ligger inde med (EFT L 143, s. 6), samt i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter (EFT L 205, s. 5) — salg ved almindelig licitation af vinalkohol, som interventionsorganerne ligger inde med, til eksport med henblik på endelig anvendelse i brændstofbranchen — tilslagsmodtagerens overskridelse af fristen for eksport — sanktioner af administrativ eller anden karakter — tilsidesættelse, der kan skade Unionens budget
 Konklusion
 1)
 En erhvervsdrivendes overskridelse af den fastsatte frist for eksport af den mængde alkohol, som den pågældende har opnået inden for rammerne af en licitationsprocedure afholdt af Europa-Kommissionen, således som den, der er fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 360/95 af 22. februar 1995 om salg ved almindelig licitation af vinalkohol, som interventionsorganerne ligger inde med, til eksport, udgør en »uregelmæssighed« som omhandlet i artikel 1 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser.
 2)
 Den fuldstændige eller delvise fortabelse af en sikkerhedsstillelse for korrekt gennemførelse, såsom den, der er fastsat ved artikel 5, stk. 5, i forordning nr. 360/95, eller en sikkerhedsstillelse med henblik på at sikre en eksport indenfor de fastsatte frister, såsom den, der er fastsat ved artikel 91, stk. 12, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1623/2000 af 25. juli 2000 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår markedsmekanismer, henhører under begrebet »administrative sanktioner« som omhandlet i artikel 5 i forordning nr. 2988/95.
 3)
 Under omstændigheder, som de i hovedsagen foreliggende udgør artikel 5, stk. 5, i forordning nr. 360/95 det nødvendige retsgrundlag med henblik på at pålægge en sanktion, der består i fuldstændig eller delvis fortabelse af en sikkerhedsstillelse for korrekt gennemførelse.
 4)
 Under omstændigheder, som de i hovedsagen foreliggende skal artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 2988/95 med henblik på at sanktionere manglende overholdelse af den fastsatte frist for at gennemføre eksport til Brasilien af alkoholmængder, som er opnået ved licitation i henhold til bestemmelser i forordning nr. 360/95, fortolkes således, at de nationale myndigheder skal anvende den sanktion, der er fastsat ved sidstnævnte forordnings artikel 5, stk. 5, og ikke den der er fastsat ved artikel 91, stk. 12, i forordning nr. 1623/2000.
 (1) EUT C 89 af 24.3.2012


text:
C 331/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.11.2001
 Sagsøgeren bestrider endelig flere aspekter af Kommissionens fokuserede på statsstøtte ydet til BAI i perioden 1995-1998.
 fastsættelse af størrelsen af den pålagte bøde, herunder fastlæg- Sagsøgeren fandt, at hvis undersøgelsen blev begrænset til
 gelsen af udgangspunktet for beregningen af grundbeløbet, denne periode, ville der blive set bort fra en stor del anden
 beregningen af overtrædelsens varighed, forhøjelsen af grund- statsstøtte modtaget af BAI, og i februar 2001 indgav sagsøge-
 beløbet på grund af skærpende omstændigheder og procentde- ren en formel klage.
 len for nedsættelse af grundbeløbet på grund af formildende
 omstændigheder. Sagsøgeren gør bl.a. gældende, at den anfæg-
 tede beslutning tilsidesætter artikel 7 i den europæiske konven- Sagsøgeren anlagde i december 2000 sag mod Kommissionen
 tion om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende i henhold til artikel 232 EF som følge af dens undladelse af at
 frihedsrettigheder. træffe afgørelse i forhold til samtlige dele af sagsøgerens klage.
 Denne sag verserer nu ved Retten (2).
 I nærværende sag har sagsøgeren nedlagt påstand om annulla-
 tion af Kommissionens beslutning, i det omfang den godkender
 støtte ydet til BAI. Sagsøgeren gør gældende, at den i forord-
 Sag anlagt den 7. september 2001 af P&O Ferries (Ports- ning 659/1999 (3) fastsatte forældelsesfrist ikke finder anven-
 mouth) Limited mod Kommissionen for De Europæiske delse i denne sag, og at Kommissionen udtrykkeligt skal tage
 Fællesskaber stilling til den i klagen angivne statsstøtte, der blev ydet før
 1989. Sagsøgeren hævder, at Kommissionen fejlagtigt antager,
 at de tre færgerederier og BAI udgør én økonomisk enhed, og
 (Sag T-206/01) at betalinger for chartring mellem BAI og de tre rederier er
 uden betydning for bestemmelser om statsstøtte.
 (2001/C 331/37)
 Endvidere gør sagsøgeren gældende, at Kommissionens anbrin-
 (Processprog: engelsk) gender i relation til det markedsøkonomiske investorkriterium
 er forkert, og sagsøgeren hævder, at den anfægtede beslutning
 skulle have taget hensyn til et antal sikkerhedsstillelser og
 kontante bidrag eller lån fra den offentlige sektor.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 7. september 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af P&O Ferries (Portsmouth) Limited
 ved Julian Ellison og Mark Clough, QC, Ashurst Morris Crisp, For så vidt angår omstruktureringsstøtte afviser sagsøgeren
 Bruxelles (Belgien). Kommissionens konklusioner om, at den økonomiske enhed,
 der består af de tre rederier og BAI, har givet og vil give en
 tilstrækkelig forrentning af egenkapitalen, og at BAI betaler
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: markedsprisen for chartring til færgerederierne. Sagsøgeren
 gør gældende, at disse konklusioner er baseret på helt urimelige
 — Kommissionens beslutning C(2001) 1442 af 8. maj 2001 antagelser for så vidt angår fartøjernes bogførte restværdi.
 vedrørende statsstøtte ydet af Frankrig til fordel for Endvidere afviser sagsøgeren Kommissionens påstand om det
 selskabet Bretagne-Angleterre-Irlande annulleres i hen- relevante marked, dens konklusion om, at BAI’s tilbagetræk-
 hold til artikel 230 EF (tidligere artikel 173) (med ning fra markedet ville give sagsøgeren en monopolstilling på
 undtagelse af beslutningens artikel 1, stk. 2, og artikel 1, de(t) relevante marked(er) og dens vurdering af virkningen af
 stk. 3), i det omfang den har godkendt støtte ydet til BAI. den samlede omstruktureringsstøtte.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Endelig gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har tilside-
 sat et antal proceduremæssige krav i statsstøttereglerne, navnlig
 kravet om at oplyse de berørte parter om de forhold, der
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter undersøges.
 Sagsøgeren driver færgevirksomhed, som tilbyder turist- og
 lastfærgevirksomhed på visse ruter mellem Frankrig og Det
 Forenede Kongerige i Kanalens vestlige del. Sagsøgerens hoved- (1) Sag C-31/98.
 konkurrent er det franske færgerederi Bretagne-Angleterre- (2) Sag T-49/01 (EFT 2001 C 161, s. 19).
 Irlande SA (»Brittany Ferries« (»BAI«)). (3) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse
 af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83,
 s. 1).
 I maj 1998 underrettede sagsøgeren uformelt Kommissionen
 om selskabets betænkeligheder i relation til BAI’s modtagelse
 af statsstøtte, hvilket skete kort tid efter Kommissionens
 indledning af den formelle undersøgelsesprocedure (1). Sagsø-
 geren blev senere klar over, at Kommissionen udelukkende


text:
28 . 6 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 199/29
 Sag anlagt den 16. april 1997 af Paul Keyaerts mod mand og medlemmer, da samtidig at træffe beslutning
 Europa-Kommissionen om en passende forhøjelse af de løbende pensioner,
 ( Sag T-l 14/97) herunder sagsøgerens pension, således som det er fore
 skrevet i artikel 18 i Rådets forordning ( EØF, Eura
 ( 97/C 199/75 ) tom, EKSF ) nr. 2290/77 .
 (Processprog: fransk) — Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostnin
 ger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 16 . april 1997 anlagt sag mod Europa-Kommissio Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 nen af Paul Keyaerts, Overijse ( Belgien ), ved advokat Ni
 colas Lhoést, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem
 bourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange . Sagsøgeren, som er forhenværende medlem af Revisions
 retten, og som fratrådte i februar 1994, gør gældende, at
 han var berettiget til at få udbetalt sin første pensions
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : ydelse den 1 . marts 1997. Den 27. februar 1997 modtog
 han sedlen for beregningen af sin nettopension, hvori han
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 17. juni konstaterede, at hans pension ikke, i overensstemmelse
 1996 om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning med hvad der er foreskrevet i artikel 2 i forordning ( EF,
 om , at det blev overvejet, hvorvidt bestemmelsen i ved Euratom, EKSF ) nr. 840/95 af 10 . april 1995 om ændring
 tægtens artikel 31 , stk. 2, burde bringes i anvendelse . af forordning ( EØF, Euratom, EKSF ) nr. 2290/77, var for
 højet som følge af den forhøjelse af grundlønnen for Revi
 — Om nødvendigt annullation af Kommissionens afgø sionsrettens formand og medlemmer, som var fastsat ved
 relse af 27. december 1996 om udtrykkelig afvisning samme forordnings artikel 1 . Det er denne individuelle af
 af sagsøgerens klage . gørelse, som sagsøgeren anfægter under sagen .
 — Sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostnin Sagsøgeren anfører for det første , at artikel 2 i forordning
 ger. ( EF, Euratom, EKSF ) nr. 840/95 er ulovlig . Denne bestem
 melse fastsætter nemlig udtrykkeligt, at allerede erhver
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: vede pensioner ikke skal forhøjes, selv om der ved samme
 forordnings artikel 1 er fortaget en forhøjelse af den må
 nedlige grundløn og overgangsgodtgørelse for Revisions
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til rettens formand og medlemmer med de heri nævnte beløb.
 søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter i sag Ifølge sagsøgeren er denne bestemmelse uforenelig med
 T-16/97 (»). artikel 18 i forordning ( EØF, Euratom, EKSF ) nr. 2290/77,
 hvorefter Rådet, hvis det beslutter en forhøjelse af grund
 (•) EFT nr. C 74 af 8 . 3 . 1997, s . 27. lønnen, samtidig træffer beslutning om en passende forhøj
 else af de løbende pensioner. Sagsøgeren fremhæver endvi
 dere, at bestemmelsen udgør en ændring af Rådets hidtidi
 ge og faste praksis, for hvilken der ikke er givet nogen
 som helst gyldig begrundelse .
 Sag anlagt den 16. april 1997 af Richie Ryan mod Revisi Subsidiært anfører sagsøgeren, at forordning ( EF, Euratom,
 onsretten EKSF ) nr. 840/95 ikke finder anvendelse på ham, da
 ( Sag T-121/97) artikel 2 vedrører pensioner, hvortil der er erhvervet ret,
 dvs. pensioner, som faktisk var fastsat på tidspunktet for
 ( 97/C 199/76 )
 forordningens ikrafttrædelse . Sagsøgerens pension var
 imidlertid ikke blevet fastsat — dvs . ikke udbetalt — inden
 (Processprog: fransk) forordningen trådte i kraft den 1 . maj 1995 , men blev
 først fastsat senere .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 16 . april 1997 anlagt sag mod Revisionsretten af Desuden anfører sagsøgeren, at han som følge af artikel 18
 Richie Ryan, Dublin ( Irland ), ved advokat Georges Van i forordning ( EØF, Euratom, EKSF ) nr. 2290/77, der var i
 dersanden, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg kraft på det tidspunkt, da han tiltrådte som medlem af Re
 hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange . visionsretten, havde en berettiget forventning om, at Rå
 det, når det forhøjede grundlønningerne, samtidig ville
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : træffe en beslutning, der sikrede ham en passende forhøj
 else af hans pension. Følgelig har Rådet ved ikke at iagt
 — Annullation af afgørelsen om fastsættelse af sagsøge tage bestemmelsen i artikel 18 efter sagsøgerens opfattelse
 rens pension med virkning fra den 1 . marts 1997, hvil tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede for
 ken afgørelse sagsøgeren modtog meddelelse om første ventning.
 gang den 27. februar 1997, idet afgørelsen tilsidesætter
 den forpligtelse, som påhviler Rådet efter artikel 2 i F,ndelig anfører sagsøgeren, at forbuddet mod forskelsbe
 dets forordning ( EF, Euratom, EKSF ) nr. 840/95 , til , handling er tilsidesat, da den ordning, som blev indført
 når det forhøjer grundlønnen for Revisionsrettens for ved artikel 2 i forordning ( EF, Euratom, EKSF ) nr. 840/95 ,


text:
5.7.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 158/21
 Slettelse af sag C-395/01 (1) Slettelse af sag C-426/01 ( 1)
 (2003/C 158/36) (2003/C 158/38)
 Ved kendelse af 19. marts 2003 har præsidenten for De Ved kendelse af 27. marts 2003 har formanden for Femte
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-395/ Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 01, Herbert Bregenzer (anmodning om præjudiciel afgørelse at sag C-426/01, ACCEA Finance SA mod Christian Giner
 indgivet af Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarl- (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af tribunal
 berg), skal slettes af registeret. d’instance de Vienne), skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 3 af 5.1.2002.
 (1 ) EFT C 3 af 5.1.2002.
 Slettelse af sag C-417/01 (1)
 Slettelse af sag C-432/01 ( 1)
 (2003/C 158/37)
 (2003/C 158/39)
 Ved kendelse af 25. marts 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-417/
 01, Herbert Bregenzer (anmodning om præjudiciel afgørelse Ved kendelse af 25. marts 2003 har præsidenten for De
 indgivet af Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarl- Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-432/01,
 berg), skal slettes af registeret. Helmut Gunz (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet
 af Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg),
 skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 3 af 5.1.2002.
 (1 ) EFT C 3 af 5.1.2002.


text:
16.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 79/8
 Sag anlagt den 20. december 2012 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-598/12)
 2013/C 79/14
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P. Hetsch, O. Beynet og K. Herrmann)
 Sagsøgt: Republikken Polen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme artikel 2, nr. 1), 22), 32) og 33), artikel 3, stk. 7, 8 og 13, artikel 6, stk. 1 og 3, artikel 9, 13 og 14, artikel 17-23, artikel 10 og 11, artikel 16, stk. 1 og 2, artikel 26, stk. 2, litra b), c) og litra d), tredje og fjerde punktum, artikel 29, artikel 38, stk. 1-4, artikel 39, stk. 1-4, artikel 40, stk. 1-3 og 5-7, og nr. 1 og 2 i bilag I til direktivet, eller i hvert fald ikke har oplyst Kommissionen herom.
 —
 Republikken Polen pålægges i henhold til artikel 260, stk. 3, TEUF på grund af tilsidesættelse af forpligtelsen til at meddele gennemførelsesforanstaltningerne til direktiv 2009/72/EF at betale en tvangsbøde på 84 378,24 EUR pr. dag fra datoen for dommens afsigelse i den foreliggende sag.
 —
 Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2009/72/EF udløb den 3. marts 2011.
 (1) EUT L 211, s. 55.


text:
Avis juridique important
 |
 E1994P0908(01)
 Sag anlagt den 7. maj 1994 af Alexander Flandorfer Friedman, Erna Flandorfer Friedman og GFG Bau Dachdecker Spengler GmbH mod Republikken Østrig
 EF-Tidende nr. C 250 af 08/09/1994 s. 0007 - 0007
 Sag anlagt den 7. maj 1994 af Alexander Flandorfer Friedman, Erna Flandorfer Friedman og GFG Bau Dachdecker Spengler GmbH mod Republikken Østrig (94/C 250/05)Den 7. maj 1994 anlagde Alexander Flandorfer Friedman, der er slovensk statsborger, Erna Flandorfer Friedman, begge med bopæl i Wien (Østrig), og GFG Bau Dachdecker Spengler GmbH, Wien, sag mod Republikken Østrig ved EFTA-Domstolen. Sagsøgerne anfører, at førstnævnite har fået afslag på permanent opholdstilladelse i Østrig.Sagsøgerne nedlægger påstand om, at sagsøgte hara) overtrådt artikel 6, 7, 28, stk. 1 til 3, 31 og 34, i EØS-aftalen, artikel 10 og 11, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 og artikel 4, stk. 4, i Rådets direktiv 68/360/EØF ogb) krænket sagsøgernes ret til fri bevægelighed for personer i henhold til artikel 31 og 34 i EØS-aftalen og artikel 8, stk. 1, og 12 i Europarådets menneskerettighedskonvention.Sagsøgerne anmoder også om retshjælp, herunder om beskikkelse af advokat.


text:
23.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 288/24
 Appel iværksat den 23. august 2010 af Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH til prøvelse af dom afsagt den 7. juli 2010 af Retten (Fjerde Afdeling) i sag T-60/09, Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Stabilator sp. z o.o.
 (Sag C-418/10 P)
 ()
 (2010/C 288/42)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (ved Rechtsanwälte A. Zinnecker og S. Müller)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Stabilator sp. z o.o.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom af 7. juli 2010 (sag T-60/09) ophæves.
 —
 Der træffes endelig afgørelse i sagen, og der gives appellanten medhold i dennes påstande i første instans.
 —
 Subsidiært ophæves Rettens ovennævnte dom, og sagen hjemvises til Retten.
 —
 Appelindstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 For det første viser begrundelsen for den appellerede dom sig at være selvmodsigende. Retten erkender på den ene side, at appelkammeret har begrænset sig til at efterprøve, hvilken type virksomheder, der ville udbyde de omtvistede varer og tjenesteydelser, og har derfor fejlbedømt disse virksomheders kundekreds, hvilket på grundlag af en helhedsvurdering af varerne og tjenesteydelserne muligvis skyldes en for snæver fortolkning af det ældre varemærkes fortegnelse. På den anden side kan spørgsmålet, om appelkammeret har begået en fejl ved bedømmelsen, kun afgøres, efter at der sket prøvelse af »hver enkelt af appelkammerets bedømmelser af de af ansøgningen omfattede varer og tjenesteydelser«, hvorved Retten nu selv har foretaget prøvelsen af de enkelte varer og tjenesteydelser — som Harmoniseringskontoret ikke selv foretog — og er nået frem til, at det ikke er åbenbart, at appelkammeret har begået nogen fejl i bedømmelsen. Denne selvmodsigelse er endvidere kommet appellanten til skade, eftersom den af Retten gennemførte sammenligning af de enkelte varer og tjenesteydelser, i stedet for på den af appelkammeret gennemførte »helhedssammenligning«, overalt støttede sig på branchen, således at den derved forårsagede indsnævrende fortolkning af det ældre varemærkes vare- og tjenesteydelsesfortegnelserne også derved bliver mærkbar.
 2.
 For det andet har Retten tilsidesat artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, idet den i forhold til hver enkelt sammenligning af de omtvistede varemærkers vare- og tjenesteydelsesfortegnelser har anlagt en indskrænkende fortolkning i lyset af den af appelkammeret — ud fra en helhedssammenligning — gennemførte brancheinddeling, hvorved Retten fordrejede indholdet af disse fortegnelser og dermed også de heraf afledte faktiske omstændigheder såsom de pågældende varer og tjenesteydelsers art, benyttelse, anvendelsesformål og målgruppe.
 3.
 For det tredje har Retten tilsidesat artikel 65 i forordning nr. 207/2009 og dens eget procesreglement — navnlig det fællesskabsretlige princip om retten til at blive hørt, som følger heraf — derved, at den ikke tillod fremlæggelsen af visse dokumenter, uanset at det ikke havde været muligt for appellanten allerede at forelægge disse dokumenter for Harmoniseringskontoret, da denne ikke havde kunnet forudse, at Harmoniseringskontoret ikke ville sammenligne de i de enkelte fortegnelser opførte varer og tjenesteydelser hver for sig, men blot ville bedømme dem ud fra en helhedsvurdering.


text:
26.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/3
 DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling)
 af 6. oktober 2005
 i sag C-291/03, My Travel plc mod Commissioners of Customs & Excise (anmodning om præjudiciel afgørelse fra VAT and Duties Tribunal, Manchester) (1)
 (Sjette momsdirektiv - ordning for rejsebureauer - pakkerejser - ydelser købt hos tredjemand og egne ydelser - beregningsmetode for afgiften)
 (2005/C 296/06)
 Processprog: engelsk
 I sag C-291/03, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af VAT and Duties Tribunal, Manchester (Det Forenede Kongerige), ved afgørelse af 30. juni 2003, indgået til Domstolen den 4. juli 2003, i sagen MyTravel plc mod Commissioners of Customs & Excise, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne A. Borg Barthet (refererende dommer), J.-P. Puissochet, S. von Bahr og U. Lõhmus, generaladvokat: P. Léger, justitssekretær: ekspeditionssekretær M.M. Ferreira, den 6. oktober 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Et rejsebureau eller en person, der organiserer turistrejser, og som for en afgiftsperiode har udfyldt sin merværdiafgiftsangivelse efter den metode, der er fastsat i den nationale lovgivning, som gennemfører Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag i national ret, kan efterfølgende på ny beregne sit momstilsvar efter den metode, som Domstolen har anset for forenelig med fællesskabsretten, på de betingelser, der er fastsat i national ret, dog forudsat, at disse overholder ækvivalens- og effektivitetsprincippet.
 2)
 Artikel 26 i sjette direktiv 77/388 skal fortolkes således, at et rejsebureau eller en person, der organiserer turistrejser, og som mod betaling af et fast beløb sælger ydelser købt hos tredjemand og egne ydelser til den rejsende, principielt skal beregne sine egne ydelsers andel af det faste beløb på grundlag af markedsprisen, når denne pris kan beregnes. I så fald kan en afgiftspligtig alene anvende den omkostningsbaserede metode, såfremt han godtgør, at denne metode giver et pålideligt billede af pakkeprisens faktiske sammensætning. Anvendelsen af markedsprisen er ikke betinget af, at denne metode er mere enkel end den omkostningsbaserede metode, eller af, at den giver det samme eller nogenlunde det samme momstilsvar som den omkostningsbaserede metode. Derfor:
 —
 kan et rejsebureau eller en person, der organiserer turistrejser, ikke efter eget skøn anvende metoden med markedsprisen
 —
 finder sidstnævnte metode anvendelse på egne ydelser, hvis markedspris kan fastlægges, også selv om prisen for visse egne ydelser inden for pakken ikke kan fastlægges for samme beskatningsperiode, fordi den afgiftspligtige ikke sælger tilsvarende ydelser uden for pakken.
 3)
 Det tilkommer den forelæggende ret under hensyn til omstændighederne i hovedsagen at fastlægge markedsprisen for de flyrejser, der i hovedsagen er solgt som led i en pakkerejse. Den forelæggende ret kan beregne denne markedspris ud fra gennemsnitspriser. I denne forbindelse kan markedet for pladser, der er solgt til andre personer, der organiserer turistrejser, være det mest relevante marked.
 (1) EFT C 213 af 6.9.2003.


text:
25.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 318/16
 Sag anlagt den 27. juli 2017 — Printeos m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-466/17)
 (2017/C 318/22)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Spanien), Printeos Cartera Industrial, SL (Alcalá de Henares), Tompla Scandinavia AB (Stockholm, Sverige), Tompla France (Fleury Mérogis, Frankrig) og Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Tyskland) (ved advokaterne H. Brokelmann og P. Martínez-Lage Sobredo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Kommissionens afgørelse C(2017) 4112 final af 16. juni 2017 om ændring af Kommissionens afgørelse K(2014) 9295 endelig af 10. december 2014 vedrørende en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (AT.39780 — Kuverter) annulleres.
 —
 Subsidiært nedsættes i medfør af Rettens fulde prøvelsesret den bøde, der er pålagt i artikel 1 i den anfægtede afgørelse, ved (i) nedsættelse af bødens grundbeløb med 95,3671 % i henhold til punkt 37 i retningslinjerne for bøder og (ii) desuden ved nedsættelse af bøden med mindst 33 %, efter at denne er blevet nedsat som belønning for samarbejde og forlig.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved dom af 13. december 2016 (T-95/15, Printeos mod Kommissionen) annullerede Retten artikel 2, stk. 1, litra e), i Kommissionens afgørelse K(2014) 9295 endelig af 10. december 2014 i sagen AT.39780, som pålagde sagsøgerne en bøde på 4 729 000 EUR.
 Den anfægtede afgørelse giver yderligere oplysninger om den metode, som Kommissionen anvendte, og de faktiske omstændigheder, som den lagde til grund, da den fastsatte og tilpassede bødernes grundbeløb i afgørelsen af 2014 og pålagde en bøde på samme beløb som den, der blev pålagt i henhold til afgørelsen af 2014.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.
 1.
 Det første anbringende er baseret på en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, princippet om berettiget forventning og princippet om non bis in idem.
 —
 Det anføres i den forbindelse, at den anfægtede afgørelse ændrer afgørelsen af 2014, til trods for at den var endelig, bortset fra dens artikel 2, stk. 1, litra e), der blev annulleret af Retten, og den samme bøde, der allerede blev pålagt ved afgørelsen af 2014 og annulleret af Retten, pålægges på ny.
 2.
 Det andet anbringende er baseret på en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet ved fastsættelsen af bødens størrelse.
 —
 Det anføres i den forbindelse, at den anfægtede afgørelse anvender særlige tilpasninger af bødernes grundbeløb i henhold til punkt 37 i retningslinjerne for bøder, der medfører en forskelsbehandling af sagsøgerne.
 3.
 Det tredje anbringende er baseret på en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling ved fastsættelsen af bødens størrelse.
 —
 Det anføres i den forbindelse, at den anfægtede afgørelse ikke tager hensyn til den bøde, som den spanske konkurrencemyndighed allerede pålagde den 25. marts 2013 for konkurrencebegrænsende praksis i sektoren for papirkonvolutter, og heller ikke til den omstændighed, at sagsøgerne er de eneste virksomheder blandt dem, som Kommissionen har straffet, der også er blevet straffet af en national konkurrencemyndighed.


text:
1.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/61
 Rettens kendelse af 17. november 2015 — Certuss Dampfautomaten mod KHIM — Universal for Engineering Industries (Universal 1800 TC)
 (Sag T-329/15) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - tilbagetagelse af indsigelse - ufornødent at træffe afgørelse))
 (2016/C 038/82)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG (Krefeld, Tyskland) (ved advokat J. Sroka)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Universal for Engineering Industries SAE (Giza, Egypten)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. april 2015 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1303/2014-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Universal for Engineering Industries SAE og Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Harmoniseringskontoret afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 279 af 24.8.2015.


text:
11.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/28
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 1. oktober 2013 — Loukakis m.fl. mod Parlamentet
 (Sag F-82/11) (1)
 (Personalesag - Parlamentets Personaleudvalg - valg - uregelmæssigheder ved valgproceduren)
 2014/C 9/44
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Nicolaos Loukakis m.fl. (Bruxelles, Belgien) (ved advokat M.-A. Lucas)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved S. Seyr og M. Ecker, som befuldmægtigede, først bistået af advokat D. Waelbroeck, derefter af advokat A. Duron)
 Intervenienter: Solidarité pour les agents et fonctionnaires européens, Syndicat général du personnel des organismes européens, Det Europæiske Tjenestemandsforbund og Pluralist (ved advokat J. Choucroun)
 Sagens genstand
 Påstand om, at det fastslås, at valgene til Parlamentets Personaleudvalg var retsstridige, og at det var retsstridigt, at Europa-Parlamentet undlod at gribe ind over for de forskellige uregelmæssigheder, som valgproceduren var præget af
 Konklusion
 1)
 Europa-Parlamentets stiltiende afgørelse af 20. maj 2011 om ikke at gribe ind over for de uregelmæssigheder, som valget til Personaleudvalget i november 2010 var præget af, annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes Europa-Parlamentet.
 3)
 Europa-Parlamentet bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgernes omkostninger.
 4)
 Fagforeningerne Solidarité pour les agents et fonctionnaires européens, Syndicat général du personnel des organismes européens og Det Europæiske Tjenestemandsforbund, på den ene side, og fagforeningen Pluralist, på den anden side, bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 340 af 19.11.2011, s. 41.


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/10
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 1. juli 2008 — Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) mod Elliniko Dimosio (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Dioikitiko Efeteio Athinon, Grækenland)
 (Sag C-49/07) (1)
 (Artikel 82 EF og 86 EF - begrebet »virksomhed« - sammenslutning uden erhvervsmæssigt formål, der i Grækenland repræsenterer Fédération internationale de motocyclisme - begrebet »økonomisk aktivitet« - særlig lovbestemt ret til at give samtykke til ansøgninger om tilladelse til at afholde motorcykelvæddeløb - samtidig udøvelse af aktiviteter såsom afholdelse af motorcykelvæddeløb samt indgåelse af sponsor-, reklame- og forsikringskontrakter)
 (2008/C 209/13)
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Dioikitiko Efeteio Athinon
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)
 Sagsøgt: Elliniko Dimosio
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Diikitiko Efetio Athinon — fortolkning af artikel 82 EF og 86 EF — begrebet virksomhed — almennyttig automobilklub (ELPA), som repræsenterer Fédération Internationale de Motocyclisme, og som har eneret til at tillade motorvæddeløb — forening, som parallelt udøver økonomisk virksomhed, såsom reklamevirksomhed, forsikringsvirksomhed, indgåelse af sponsorkontrakter og finansiering af priser
 Konklusion
 En juridisk person, hvis aktiviteter ikke blot består i, at den medvirker i de administrative afgørelser om tilladelse til afholdelse af motorcykelvæddeløb, men også består i, at den selv arrangerer sådanne væddeløb og i den forbindelse indgår sponsor-, reklame- og forsikringskontrakter, er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 82 EF og 86 EF. Disse bestemmelser er til hinder for nationale bestemmelser, hvorved en juridisk person, der tilrettelægger motorcykelvæddeløb og i den forbindelse indgår sponsor-, reklame- og forsikringskontrakter, tildeles beføjelse til at meddele samtykke til ansøgninger om tilladelse, der indgives med henblik på tilrettelæggelse af sådanne væddeløb, uden at denne beføjelse er undergivet begrænsninger, forpligtelser og kontrol.
 (1) EUT C 95 af 28.4.2007.


text:
C 19/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 om tildeling af bidrag fra EUGFL, Udviklingssektionen, jf. Vizcaya og Territorio Histórico de Guipúzcoa (EFT 1999
 forordning (EØF) nr. 4256/88, inden for rammerne af projekt C 351, s. 29, og EFT 2000 C 71, s. 8), har Retten (Tredje
 nr. 95.ES.06.005, benævnt »Aktion i form af et demonstra- Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden M. Ja-
 tionsprojekt med henblik på forarbejdning af ricin (Ricinus eger, og dommerne R. García-Valdecasas, K. Lenaerts, P. Lindh
 Communis) på landbrugsbedrifterne for at opnå naturlige og J. Azizi; justitssekretær: assisterende justitssekretær B. Pa-
 aromastoffer«, blev ophævet, har Retten (Tredje Afdeling), stor, den 23. oktober 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne således:
 K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio
 González, den 7. november 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 lyder således:
 2) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Kommis-
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. sionens omkostninger.
 2) Sagsøgerne bærer i hver af sagerne deres egne omkostninger og (1 ) EFT C 47 af 19.2.2000.
 betaler Kommissionens omkostninger.
 ( 1) EFT C 246 af 28.8.1999.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 23. oktober 2002
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS i de forenede sager T-346/99, T-347/99 og T-348/99,
 Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de
 Álava m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 den 23. oktober 2002 skaber (1)
 i de forenede sager T-269/99, T-271/99 og T-272/99, (»Statsstøtte — beslutning om at indlede proceduren efter
 Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de artikel 88, stk. 2, EF — annullationssøgsmål — formaliteten
 Guipúzcoa m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske — skattemæssig foranstaltning — selektiv karakter —
 Fællesskaber ( 1) berettiget forventning — magtfordrejning«)
 (»Statsstøtte — beslutning om at indlede proceduren efter (2003/C 19/52)
 artikel 88, stk. 2, EF — annullationssøgsmål — formaliteten
 — skattemæssig foranstaltning — selektiv karakter — (Processprog: spansk)
 berettiget forventning — magtfordrejning«)
 (2003/C 19/51) I de forenede sager T-346/99, T-347/99 og T-348/99, Territo-
 rio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio
 Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa,
 (Processprog: spansk)
 Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya,
 ved abogados A. Creus Carreras og B. Uriarte Valiente, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: F. Santaolalla Gadea, G. Rozet og G. Valero Jordana),
 I de forenede sager T-269/99, T-271/99 og T-272/99, Territo- angående en påstand om annullation af Kommissionens
 rio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, beslutning, der blev meddelt de spanske myndigheder ved
 Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, skrivelse af 29. september 1999, om at indlede proceduren
 Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, efter artikel 88, stk. 2, EF mod den spanske stat med hensyn til
 ved abogados A. Creus Carreras og B. Uriarte Valiente, mod fiskale støtteforanstaltninger i form af nedsættelse af beskat-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti- ningsgrundlaget for nyoprettede selskaber i Territorio Históri-
 gede: F. Santaolalla Gadea, G. Rozet og G. Valero Jordana), co de Álava, Territorio Histórico de Vizcaya og Territorio
 angående en påstand om annullation af Kommissionens Histórico de Guipúzcoa (EFT 2000 C 55, s. 2), har Retten
 beslutninger, der blev meddelt de spanske myndigheder ved (Tredje Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 skrivelser af 17. august 1999, om at indlede proceduren efter M. Jaeger, og dommerne R. García-Valdecasas, K. Lenaerts,
 artikel 88, stk. 2, EF mod den spanske stat med hensyn til P. Lindh og J. Azizi; justitssekretær: assisterende justitssekretær
 fiskale støtteforanstaltninger i form af en skattelempelse på B. Pastor, den 23. oktober 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 45 % i Territorio Histórico de Álava, Territorio Histórico de lyder således: