text:
|
 52012DC0278
 MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET vedrørende høring om fiskerimuligheder for 2013 /* COM/2012/0278 final */
 MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN
 TIL RÅDET
 vedrørende høring om fiskerimuligheder for 2013
 1. Indledning
 I dette høringsdokument fastlægges
 Europa-Kommissionens ideer til, hvordan de samlede tilladte fangstmængder (TAC)
 og fiskeriindsatsen bør fastsættes i europæiske farvande og for europæiske
 fiskere i 2013 og for visse bestande i 2013-2014. Medlemsstaterne, de regionale
 rådgivende råd og Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur (ACFA)
 opfordres til at fremlægge deres synspunkter, således at Kommissionen kan tage
 disse i betragtning, inden der træffes en endelig afgørelse om Kommissionens
 forslag.
 TAC'er for bestande, for hvilke der ikke
 foreligger fuld kvantitativ rådgivning, er fastsat på en ny måde, som bygger på
 kvalitativ rådgivning og brug af vurderingsprocedurer, som kræver færre data, i
 forbindelse med de videnskabelige institutioners rådgivning (afsnit 4.1).
 Nyere oplysninger om den fælles fiskeripolitiks
 udvikling i de seneste år er opsummeret ud fra den videnskabelig rådgivning om
 de udnyttede fiskebestandes tilstand i europæiske og tilstødende farvande og ud
 fra medlemsstaternes økonomiske data.
 Formålet med at fastsætte TAC'er, kvoter og
 fiskeriindsats bør fortsat være en gradvis afskaffelse af overfiskningen.
 Overfiskning medfører en risiko for et kommercielt sammenbrud. Afskaffes
 overfiskningen, kunne mange flere fisk fanges med en mindre fiskeriindsats, et
 lavere brændstofforbrug og mindre fiskeredskaber. Dette indebærer, at man hvert
 år fanger den andel af fiskebestanden, som har den rette størrelse, for således
 at lade de resterende fisk vokse og reproducere sig optimalt under de
 fremherskende miljøforhold. På de betingelser vil fangsten på lang sigt svare
 til det maksimalt bæredygtige udbytte (MSY). I 2002 påtog Europa-Kommissionen og
 Unionens medlemsstater sig til at nå målet om maksimalt bæredygtigt udbytte
 senest i 2015. Kommissionen fastlagde en plan for overgangen til MSY i 2006[1]. I 2007 opfordrede
 medlemsstaterne i Rådet Kommissionen til at arbejde hen imod et maksimalt
 bæredygtigt udbytte og lagde vægt på behovet for at indhente videnskabelige
 rådgivning, gennemføre langsigtede planer med konsekvensanalyser og høre de
 berørte parter.
 Det vil skabe betydelige fordele at virkeliggøre
 og fastholde MSY og indebære et skift fra intensivt at fiske efter knappe
 ressourcer til at fiske bedre efter større bestande. Således vil samme eller
 større mængder kunne fanges med færre miljøpåvirkninger. Fiskeriets påvirkning
 af havbunden vil aftage, og bifangsterne af følsomme organismer, bl.a. marsvin,
 delfiner og andre havpattedyr, vil blive reduceret, fordi den samlede
 fiskeriintensitet vil aftage. Brændstofpriserne er høje, og brændstofforbruget
 forventes at falde betydeligt, fordi fisketiden pr. ton fisk er kortere, når
 der fiskes efter en stor bestand i forhold til en lille bestand. Derved
 reduceres CO2-udledningen og fiskerfartøjernes brændstofudgifter.
 En anden vigtig fordel er, at fiskerne vil føle
 sig mindre presset til at smide fangster ud igen. Stærkt befiskede bestande
 består hovedsagelig af små og mindre værdifulde fisk, som smides ud igen enten
 på grund af deres lave markedsværdi, eller fordi de er mindre end det lovlige
 mindstemål, og det er ulovligt at lande dem under de nuværende regler.
 Reduceres befiskningsgraden, vil flere fisk få en chance for at vokse til en
 størrelse, som kan markedsføres, og fiskerne vil have meget lettere ved at
 fange fisk af rette størrelse uden at tage mindre fisk.
 I 2010 udviklede Det Internationale
 Havundersøgelsesråd (ICES) en ny form for rådgivning om TAC-niveauer, som skal
 føre frem til, at der fiskes efter MSY-princippet senest i 2015. I 2011byggede
 Kommissionen sit forslag til TAC på denne nye tilgang. For 2013 planlægger ICES
 at videreudvikle MSY-rammen for derigennem at give kvantificeret rådgivning om
 bestande, for hvilke det hidtil har været ude af stand til at give en sådan
 rådgivning. Denne udvikling vil bygge på mere udstrakt brug af
 vurderingsmetoder, der er robuste over for manglende oplysninger, og på større
 og mere systematisk brug af kvalitative evalueringer inden for en kvantitativ
 ramme. Kommissionen ser med tilfredshed på denne tilgang, som i høj grad vil
 forbedre de oplysninger, der ligger til grund for forslagene til TAC.
 2. Fiskebestandenes tilstand
 Det giver anledning til betænkeligheder, at
 65 % af bestandene i europæiske farvande ikke er vurderet fuldt ud, og at
 kun 22 % af TAC-bestandene vides ikke at være overfisket (bilag I).
 Endvidere har tendensen i de seneste år været, at en faldende andel af
 bestandene (fra 47 % i 2003 til 35 % i 2012) kan klassificeres som
 værende inden for sikre biologiske grænser. Det står ikke klart, i hvilken grad
 dette påvirker dataene (er det de mest truede bestande, som ikke længere
 vurderes?).
 Tilstanden hos de bestande, som er blevet
 vurderet, synes imidlertid at blive bedre, om end det sker langsomt: antallet
 af overfiskede[2]
 bestande i Atlanterhavet og tilstødende have faldt fra 32 ud af 34 bestande i
 2004 til 18 ud af 38 bestande i 2011, dvs. fra 94 % til 47 %. (Se nærmere herom
 i bilag I). Maksimalt bæredygtigt udbytte er et realistisk og opnåeligt mål. De
 nye bestande, der ikke længere er vurderet som overfiskede, omfatter havtaske
 ud for Den Iberiske Halvø og i Atlanterhavet, blåhvilling, tunge i Det Keltiske
 Hav, kuller i farvandet vest for Skotland, nordsøsild, rødspætte i Nordsøen og
 sild i Den Botniske Bugt. For 2012 var det muligt at forhøje flere TAC, hvilket
 skaber grundlag for mere end 135 mio. EUR i supplerende indtægter for fiskerne.
 Fiskeripolitikker, der bygger på et maksimalt bæredygtigt udbytte, er allerede
 begyndt at resultere i flere fisk til forbrugerne og potentielt mere
 beskæftigelse og flere indtægter til personer, som arbejder i fangst- og
 forarbejdningssektoren.
 Den nuværende viden om fiskebestandene er
 opsummeret i bilag I og beskrevet kort nedenfor på et regionalt grundlag[3].
 Pelagiske bestande i det nordøstlige
 Atlanterhav: Alle de vigtigste pelagiske bestande
 bortset fra makrel fanges på nuværende tidspunkt i overensstemmelse med det
 maksimalt bæredygtige udbytte, og de dertil svarende TAC'er er blevet fastsat
 for 2012. Unionen har gjort mange forsøg på at få Island og Færøerne til at
 slutte sig til Norges og EU's bestræbelser på at nå frem til en bæredygtig
 forvaltning af makrel. De samlede TAC'er for makrel, som er fastsat af EU og
 Norge, Færøerne og Island i 2012, lå 36 % over det videnskabeligt
 anbefalede niveau (ekskl. russiske fangster). Fiskeriet efter makrel ligger
 langt uden for de bæredygtige grænser, og bestanden vil gå tilbage i de
 kommende år, hvis det ikke er muligt at indgå en aftale med Island og Færøerne
 om en bæredygtig forvaltning af denne bestand. Denne manglende enighed og tabet
 af korrekt forvaltning har medført, at Marine Stewardship Council trak sin
 certificering som en bæredygtigt forvaltet bestand tilbage.
 I Nordsøen, Skagerrak og Kattegat
 fiskes rødspætte, kuller, sild, og tunge jomfruhummer (Skagerrak og
 Kattegat) på et sådant niveau, at fiskeridødeligheden overholder MSY. De øvrige
 bestande befinder sig i en ukendt tilstand, eller også er de overfiskede.
 TAC'er lå 5 % over det videnskabeligt anbefalede niveau i 2012
 sammenlignet med 11 % i 2011, 17 % i 2010 og 37 % i 2009.
 Mange bestande vest for Skotland, i Det
 Irske Hav og Det Keltiske Hav er små, og vurderingerne er behæftet
 med usikkerhed. ICES har indberettet problemer med registrering af fangster og
 andre data, herunder udsmid, for en række bestande. Fem bestande er nedfisket i
 en sådan grad, at fangstmængderne ifølge den videnskabelige rådgivning bør
 nedsættes til det lavest mulige niveau. Af 18 bestande, hvor MSY-vurderinger
 kunne foretages, blev en tredjedel overfisket, og 12 bestande blev fisket på
 eller under MSY-målene. Sild i Det Keltiske Hav og kuller i farvandet vest for
 Skotland har opnået længe ventede forbedringer på det seneste, men det allerede
 høje udsmid af torsk, kuller og hvilling vil øges, hvis det intensive fiskeri
 med finmaskede redskaber efter jomfruhummer fortsætter, uden at der gøres mere
 brug af selektive redskaber, der giver små fisk mulighed for at undslippe.
 Reglerne for fangstsammensætningen, der var indført for at beskytte denne
 bestand, da den befandt sig på et lavt niveau, er nu blevet suspenderet[4]. Medlemsstaterne har forpligtet
 sig til at indføre mere selektive fangstredskaber for at reducere udsmidet.
 Der foreligger kun få vurderinger af bestandene i Biscayabugten
 og Atlanterhavet ud for Den Iberiske Halvø. Sydlig kulmules tilstand er
 forbedret som følge af god tilgang af ungfisk, men store fangster, der
 overstiger kvoterne, blev taget igen i 2011, så denne bestands bæredygtighed på
 lang sigt er truet, og markedspriserne er lave. Kommissionen og Spanien
 arbejder på en handlingsplan for at tilpasse det nationale system til
 registrering af fangster og fiskeriindsats, således at denne udvikling
 imødegås. Audits af systemer til registrering af fangster og fiskeriindsats i
 andre medlemsstater i Atlanterhavsområdet vil blive færdiggjort i løbet af
 sommeren 2012. Jomfruhummer i Det Cantabriske Hav er stadig omfattet af
 rådgivning om fiskestop.
 I Østersøen overfiskes 5 ud af 7 kendte
 bestande stadigvæk. Det er alene torsk i den østlige Østersø og østersøsild,
 som fiskes inden for det maksimalt bæredygtigt udbytte.
 I Middelhavsområdet overfiskes 80 % af
 de undersøgte ressourcer, og nogle befinder sig på et lavt niveau (bilag Ib). Antallet og kvaliteten af vurderinger er stadig
 ikke geografisk afbalanceret og ej heller regelmæssig i tidens løb, men stiger
 fortsat og omfatter nu mere end 100 bestande af 27 arter; imidlertid er alene
 63 % af de evaluerede bestande klassificeret efter MSY-kriterier.
 Tilstanden for 37 % af bestandene er fortsat ukendt. Da man først for
 nylig er begyndt at foretage disse vurderinger, og ikke alle bestande vurderes
 hvert år, kan disse data ikke benyttes til at betragte udviklingen i
 bestandenes tilstand i tidens løb.
 I Sortehavet har situationen ikke ændret
 sig væsentligt. Brislingebestanden er i god
 tilstand som følge af den nylige store tilgang, og den befiskes på bæredygtig
 vis. Pighvar overfiskes derimod fortsat i høj grad.
 3. Økonomisk analyse
 De økonomiske resultater forventes at blive ringe
 i mange af de europæiske fangstsektorer, især de demersale sektorer. Det er der
 to grunde til.
 For det første indebærer mange fiskebestandes
 vedvarende ringe tilstand, at fangstraterne er lavere, og fangstomkostningerne
 – navnlig brændstofforbruget – har været unødvendigt høje. Men det var allerede
 i 2012 muligt at forhøje TAC til en værdi af mindst 135 mio. EUR, hvilket tyder
 på, at de kortsigtede negative økonomiske og sociale konsekvenser af overgangen
 til MSY kan være mindre end frygtet. De forventede langsigtede positive
 gevinster ved MSY mærkes hurtigere end forventet. Men sektorens økonomiske
 modstandsdygtighed er stadig forholdsvis lav for øjeblikket.
 For det andet er brændstofpriserne igen næsten
 nået op på rekordpriserne i juli 2008, samtidig med at priserne på fisk faldt
 svagt på de vigtigste forbrugermarkeder. En vis udligning af disse påvirkninger
 kunne opnås ved et skift til mere brændstofeffektive motorer og ved at ændre
 fiskeriadfærd og fiskeredskaber. En udfasning af overfiskning kan imidlertid
 yde hovedbidraget til økonomisk effektivitet og stabilitet i lyset af
 udfordringerne i form af højere omkostninger og lavere færdigvarepriser.
 Ifølge de seneste tal for beskæftigelsen, som er
 til rådighed (for 2009), er det samlede antal beskæftigede fiskere i EU's
 fiskerflåde (undtagen Grækenland, som ikke har forelagt oplysninger)
 134 700 – et fald på ca. 8 % i forhold til 2005. Beskæftigelsen i
 sektoren er således fortsat faldende. En forbedring af fiskebestandenes
 tilstand er afgørende for at standse denne faldende tendens.
 4. Politiske retningslinjer
 4.1. Udviklingen i den
 videnskabelige rådgivning om bestande, for hvilke oplysningerne er
 ufuldstændige
 I 2011 kunne der gives kvantificeret videnskabelig
 rådgivning om overfiskning med hensyn til Fmsy[5] (bortset fra dybhavsarter) for
 38 ud af 92 bestande i det nordøstlige Atlanterhav, dvs. 41 % af
 bestandene, selv om denne rådgivning omfatter hovedparten af de større og
 kommercielt vigtige ressourcer. Fiskerimuligheder på i alt 2 mio. tons er
 omfattet af denne rådgivning ud af i de alt 2,5 mio. tons tilsvarende
 fiskerimuligheder (dvs. 80 % af fangstmængden er omfattet af rådgivning).
 I Middelhavet og Sortehavet kan der ud af de 103 undersøgte bestande i 2011
 fremlægges rådgivning om overfiskning i 65 tilfælde (63 %).
 Antallet af bestande i Atlanterhavet, Nordsøen og
 Østersøen, for hvilke der kunne rådgives om MSY, steg fra 34 i 2005 til 39 i
 2010 og var 38 i 2012. Tendensen for andelen af bestande, for hvilke der findes
 kvantitative analyser og prognoser, er let faldende. Andelen af bestande, for
 hvilke der ikke findes videnskabelig rådgivning, steg fra 45 % i 2003 til
 52 % i 2006 og faldt efterfølgende til 36 % i 2012.
 Der er forskellige årsager til, at rådgivning
 mangler: manglende eller upålidelige oplysninger om fangster, ufuldstændige
 undersøgelser, utilstrækkelig prøveudtagning eller usikkerhed om bestandens
 biologi samt personalemangel i den videnskabelige rådgivningsproces. Det er
 medlemsstaternes ansvar at tilvejebringe videnskabelige data om fiskeri til
 EU's rammebestemmelser for dataindsamling[6],
 og disse ansvarsområder er trods de disponible EU-midler i en række tilfælde
 ikke opfyldt til fulde. I 2011 opfordrede Kommissionen og Rådet medlemsstaterne
 til at forbedre datagrundlaget for bestandene i tabel 1. Resultaterne af disse
 tiltag vil komme til syne i ICES' kommende rådgivning, der efter planen vil
 foreligge i juni 2012.
 Tabel 1 – Bestande,
 der er omfattet af en fælles erklæring fra Rådet og Kommissionen om forbedring
 af datagrundlaget for europæiske farvande i det nordøstlige Atlanterhav og
 Østersøen.
 Bestande || Områder
 Havtaske || [Nordsøen og] farvandet vest for Skotland
 Havtaske || Det Keltiske Hav
 Havtaske || Biscayabugten
 Kuller || Det Keltiske Hav
 Hestemakrelarter || Nordsøen
 Glashvarrearter || Det Keltiske Hav
 Glashvarrearter || Biscayabugten
 Rødspætte || Det Irske Hav
 Rødspætte || Det Keltiske Hav (område VII f, g)
 Rødspætte || Østersøen
 Lubbe || Vest for Skotland
 Lubbe || Det Keltiske Hav
 Rokker || Vest for Skotland
 Brisling || Den Engelske Kanal
 Brisling || Nordsøen
 Hvilling || Det Keltiske Hav
 Efter yderligere videnskabelige undersøgelser i
 2012 forventes det, at omfanget af videnskabelig rådgivning vil blive udvidet
 til at omfatte flere, eller endog hovedparten, af bestandene. I 2011 kunne en
 videnskabelig vurdering ikke fuldføres for 44 bestande, men dette antal vil
 sandsynligvis falde til ca. 10-12 i 2012. Dette forudsætter, at der anvendes
 vurderingsmetoder og rådgivningsprocedurer, som er nyskabende inden for europæisk
 rådgivning, men som er blevet grundigt afprøvet andetsteds. Det åbner mulighed
 for at tage sagsspecifikke hensyn, således som det blev anbefalet i de
 offentlige høringer i 2011.
 Kommissionen ser frem til at anvende denne nye
 rådgivning som grundlag for sine forslag om fiskerimuligheder med hensyn til
 disse ressourcer i 2013 og i givet fald i 2014. I tilfælde, hvor videnskabelige
 rådgivning ikke står til rådighed, og usikkerheden er forholdsvis stor, er det
 fortsat hensigtsmæssigt at anvende en mere forsigtig tilgang i forbindelse med
 fastsættelsen af fiskerimuligheder i overensstemmelse med
 forsigtighedsprincippet[7].
 Indtil da bør medlemsstaterne afsætte
 tilstrækkelige ressourcer og straks fremsende de oplysninger, der er nødvendige
 for at kunne skønne bestandenes tilstand. Kommissionen vil fortsat fremme
 udviklingen af fælles standarder og programmer for overvågning og vurdering af
 bestande i Middelhavet og Sortehavet og herunder bestande, som deles med
 tredjelande. Ekspertarbejdsgrupper vil blive indkaldt med henblik på at
 fokusere på disse bestande og områder, der hidtil har modtaget en mere
 begrænset videnskabelige dækning.
 4.2. Fiskeriindsats
 Fiskeriindsatsen (dvs. begrænsning af, hvor længe
 fiskerfartøjer må opholde sig på havet) har været forvaltet parallelt med
 TAC’erne for at reducere udsmid og ulovlig fangst. Indsatsforvaltning er en
 bevarelsesforanstaltning, som anvendes inden for rammerne af flere langsigtede
 forvaltningsplaner, f.eks. for torsk i Nordsøen og Østersøen, rødspætte og
 tunge i Nordsøen, tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal og sydlig
 kulmule og jomfruhummer (se bilag II).
 Bilag II viser en generel, om end uregelmæssig,
 tendens til faldende fiskeriindsats fra 2003 eller 2004 og indtil 2010.
 Faldet i den samlede indsats er størst for
 Østersøen, Nordsøen, Kattegat, Det Irske Hav og vest for Skotland, men lidt
 mindre udtalt i den vestlige del af Den Engelske Kanal. Der forekom kun små
 fald i det iberiske Atlanterhavsområde frem til 2009. Men den samlede indsats
 øgedes lidt i den centrale del af Østersøen, og bomtrawlfiskeriindsatsen øgedes
 også i den vestlige del af Den Engelske Kanal fra 2010 til 2011.
 Foranstaltningerne med henblik på at reducere
 indsatsen på området har tydeligvis endnu ikke fået virkning.
 I 2012 vil Kommissionen revidere de hidtil
 gennemførte indsatsforvaltningsordninger i EU. I den forbindelse holdes et
 offentligt møde den 5. juli 2012, hvor en bred vifte af spørgsmål fra
 videnskabelige kredse, medlemsstaterne, de berørte parter og erhvervslivet
 tages op med henblik på at arbejde videre med en gennemgribende forenkling af
 forvaltningen af bestande efter reformen af den fælles fiskeripolitik.
 5. Forvaltning ved hjælp af flerårige
 planer
 Kommissionen er gået i gang med forberedelserne
 til at erstatte de nuværende planer for individuelle bestande med
 forvaltningsplaner, der dækker flere bestande. Det første fremlagte forslag vil
 være en plan for flere bestande i Østersøen, og den vil inddrage de biologiske
 vekselvirkninger f.eks. rov og konkurrence om plads og føde. Der arbejdes også
 på en plan for blandet fiskeri i Nordsøen, som vil inddrage teknisk betingede
 samspilsvirkninger, dvs. den måde, hvorpå fangstens sammensætning af fiskearter
 afhænger af forskelle i flåder og fiskeredskaber.
 Planer for blandet fiskeri i Det Keltiske Hav, Det
 Irske Hav og vest for Skotland følger på et senere tidspunkt, når det
 videnskabelige aspekt er konsolideret. Det påtænkes at udarbejde forslag om
 ændring af de nuværende planer for tunge i Biscayabugten og sydlig kulmule og
 jomfruhummer, men de vil afhænge af datagrundlaget for de pågældende fiskerier.
 Kommissionen vedtog forslag til planer for ansjos
 i Biscayabugten samt østersølaks og vestlig hestemakrel mellem 2009 og 2011, og
 de drøftes for indeværende i Europa-Parlamentet og i Rådet.
 I Middelhavsområdet fortsætter indsatsen for at
 konsolidere den videnskabelige rådgivning angående et voksende antal arter og
 bestande med henblik på at udvikle internationale langsigtede fiskeriplaner.
 EU’s medlemsstater skal i henhold til forordningen om bæredygtig udnyttelse af
 fiskeressourcerne i Middelhavet[8]
 etablere flerårige planer på nationalt niveau. Trods betydelige forsinkelser er
 der for nylig gjort fremskridt med hensyn til at gennemføre denne forpligtelse,
 som overvåges nøje og støttes. For yderligere at fremskynde denne proces har
 Kommissionen allerede indledt administrative procedurer mod en række
 medlemsstater, og dette tiltag vil blive videreført i 2012. Det er også
 hensigten at foretage en opfølgning i Den Almindelige Kommission for Fiskeri i
 Middelhavet om fælles bestande.
 Disse foranstaltninger forventes at forbedre
 beslutningsprocessen om indførelse af internationale flerårige planer.
 6. ARBEJDSMETODEN FOR UDARBEJDELSE AF
 TAC-FORSLAG
 Følgende principper bør gælde:
 Hvis der er indført langsigtede planer for TAC
 eller indsatsbegrænsninger, vil disse skulle følges. Kommissionen vil også
 foreslå TAC eller indsatsbegrænsninger på et niveau, der stemmer overens med
 Kommissionens forslag om langsigtede forvaltningsplaner.
 Hvis der er indgået aftale om TAC’er eller andre
 foranstaltninger med tredjelande, skal disse efterleves.
 Når den videnskabelige rådgivning er baseret på
 omfattende data og kvantitative analyser og prognoser efter ICES' MSY-princip,
 bør TAC'erne fastsættes i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning.
 Når en sådan videnskabelig rådgivning foreligger, bør den lægges direkte til
 grund for fastsættelsen af kvoter eller fiskeriindsats, selvom det kan
 accepteres, at denne fremgangsmåde indføres gradvist i tiden frem til 2015,
 hvis det ellers er foreneligt med rådgivningen.
 Bygger den vejledende videnskabelig rådgivning på
 kvalitativ analyse af disponible oplysninger (også hvis den er ufuldstændig
 eller indeholder ekspertvurderinger), bør den lægges til grund for TAC-afgørelser.
 Hvis der ikke foreligger videnskabelig rådgivning
 overhovedet, må forsigtighedsprincippet følges.
 Der kan stilles forslag til TAC'er for arter, der
 endnu ikke er omfattet af TAC'er og kvoter, hvis den videnskabelig rådgivning
 peger i retning af støt stigende landinger. Arter, som kan komme i betragtning
 i denne sammenhæng, omfatter havaborre og rød mulle. Der vil blive opstillet
 retningslinjer for nye fiskerier og fiskerier under udvikling i
 overensstemmelse med erklæringen i referaterne fra rådsmøderne i december 2010
 og 2011. Sådanne retningslinjer vil følge principperne, bedste praksis og
 internationale standarder for ansvarligt fiskeri. Der bliver behov for at
 opstille fordelingsnøgler for disse bestande ud fra "track records",
 på betingelse af, at de er fastslået for fiskeri i fuld overensstemmelse med
 gældende (f.eks. tekniske) bevarelsesforanstaltninger.
 Der må sikres bedst mulige overensstemmelse mellem
 TAC-regulerede områder og bestandsidentitet, for at fiskerimulighederne svarer
 til de forskellige bestandes bevarelses- og forvaltningsstatus. Forvaltningen
 af jomfruhummer i funktionelle enheder og forvaltningen af de to
 rødspættebestande i Den Engelske Kanal må overvejes i den sammenhæng, og
 Kommissionen vil tilskynde medlemsstaterne til at støtte den nødvendige
 omlægning af TAC i disse tilfælde. Kommissionen forbeholder sig ret til at
 inddrage sådanne ordninger i sine forslag og modtager gerne reaktioner fra
 medlemsstaterne og de berørte parter om dette emne. For at skabe grundlaget for
 en bestandsspecifik forvaltning af rødtunge, ising og skrubbe og skærising i
 Nordsøen vil der blive fremsat forslag om en særskilt indberetning af landinger
 af disse arter.
 7. Dybhavsarter i det nordøstlige
 Atlanterhav
 Mange dybhavsarters tilstand giver anledning til
 betænkeligheder. Bestandene af orange savbug, visse dybhavshajer, spidstandet
 blankesten i Biscayabugten og almindelig skolæst er nedfisket. Ifølge
 rådgivningen bør fiskeriet for de fleste bestandes vedkommende enten reduceres
 eller i hvert fald ikke udvides, medmindre de pågældende bestande vides at være
 bæredygtige. For arter såsom brosme, lange, byrkelange, spidstandet blankesten
 og sort sabelfisk, der vokser hurtigere, kan der muligvis fastsættes
 referencepunkter for at forvalte bestandene på et langsigtet bæredygtigt
 grundlag, men disse står ikke til rådighed på nuværende tidspunkt.
 TAC'er for dybhavsarter fastsættes hvert andet år
 og senest for 2011 og 2012. Kommissionen vil fremsætte et særskilt forslag om
 dybhavsfiskerimuligheder for perioden 2013-2014 ud fra den ovenfor beskrevne
 arbejdsmetode.
 8. TAC'er, som fastsættes af
 medlemsstaterne
 Siden 2011 er TAC for 6 bestande
 "uddelegeret" til de enkelte medlemsstater, som fisker efter hver af
 disse bestande (artikel 6 i Rådets forordning nr. 57/2011 og Rådets forordning
 43/2012). Dette er sket – med forbehold af beskyttelsesforanstaltninger af
 hensyn til en god forvaltning – i tilfælde, hvor kun én medlemsstat har
 interesse i fiskeriet. De berørte medlemsstaters underretninger efter artikel 6
 er forbedret, men indberetningernes kvalitet er ujævn. I nogle tilfælde mangler
 der stadig et datagrundlag for rådgivning om egnede foranstaltninger med
 henblik på at forvalte bestandene, og for disse bestande må der udvises
 yderligere forsigtighed. Kommissionen agter at foreslå, at delegationen af
 disse TAC videreføres. Der vil blive foretaget en specifik opfølgning sammen
 med de relevante berørte medlemsstater med hensyn til bestande, for hvilke der
 er behov for yderligere tiltag.
 9. Tidsplan for forslag
 En foreløbig tidsplan for arbejdet kunne se
 således ud:
 Forordningen om fiskerimuligheder || Rådgivning foreligger || Kommissionens forslag || Rådets eventuelle vedtagelse
 Dybhavsbestande 2013-2014 || juni || medio september || oktober
 EU's bestande i Atlanterhavet og Nordsøen (ingen internationale forhandlinger eller aftaler) || juni || september || november
 Internationale og fælles bestande i Atlanterhavet, Nordsøen, Antarktis og andre områder || oktober-december || november || december
 Østersøen || maj || begyndelsen af september || oktober
 Sortehavet || oktober || november || december
 10. Konklusion
 Kommissionen ønsker at høre medlemsstaternes, de
 regionale rådgivende råds og Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakulturs
 synspunkter angående den ovenfor beskrevne arbejdsmetode.
 BILAG
 Ia – Det Nordøstlige Atlanterhav og tilstødende farvande
 Tabel 1 Videnskabelig rådgivning om bestandens tilstand || Antal fiskebestande
 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Gns.
 Uden for sikre biologiske grænser || 30 || 29 || 26 || 26 || 26 || 28 || 27 || 22 || 19 || 14 || 25
 Inden for sikre biologiske grænser || 12 || 10 || 14 || 11 || 12 || 13 || 12 || 15 || 15 || 18 || 13
 % af bestandene inden for sikre biologiske grænser || 29% || 26% || 35% || 30% || 32% || 32% || 31% || 41% || 44% || 56% || 35%
 Bestandens tilstand ukendt pga. mangelfulde data || 48 || 53 || 53 || 57 || 58 || 55 || 57 || 60 || 61 || 60 || 56
 % af bestandene med kendt tilstand || 47% || 42% || 43% || 39% || 40% || 43% || 41% || 38% || 36% || 35% || 40%
 Tabel 2 Videnskabelig rådgivning om overfiskning || Antal fiskebestande
 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Gns.
 Bestandens befiskningsgrad i forhold til maksimalt bæredygtigt udbytte er kendt || || || 34 || 23 || 32 || 33 || 35 || 39 || 35 || 38 || 34
 Bestanden overfiskes || || || 32 || 21 || 30 || 29 || 30 || 28 || 22 || 18 || 26
 Bestanden befiskes med maksimalt bæredygtigt udbytte || || || 2 || 2 || 2 || 4 || 5 || 11


text:
|| 13 || 20 || 7
 % af bestandene overfiskes || || || 94% || 91% || 94% || 88% || 86% || 72% || 63% || 47% || 79%
 Tabel 3 Videnskabelig hasterådgivning || Antal fiskebestande
 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Gns.
 Videnskabelig rådgivning om fiskestop || 24 || 13 || 12 || 14 || 20 || 18 || 17 || 14 || 11 || 8 || 15
 Tabel 4 Forskel mellem TAC'er og bæredygtige fangster || Antal fiskebestande
 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Gns.
 TAC-overskridelse i forhold til bæredygtig fangst (%) || 46% || 49% || 59% || 47% || 45% || 51% || 48% || 34% || 23% || 11% || 41%
 Tabel 5 Oversigt over videnskabelig rådgivning om fiskerimuligheder || Antal fiskebestande
 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Gns.
 Bestande, som der kan udarbejdes størrelses- og fiskeridødelighedsprognoser for || 40 || 34 || 40 || 31 || 29 || 30 || 34 || 36 || 36 || 40 || 35
 Bestande, som der foreligger videnskabelig rådgivning om fiskerimuligheder for || 59 || 52 || 54 || 65 || 61 || 62 || 63 || 55 || 55 || 47 || 57
 Bestande, som der ikke foreligger videnskabelig rådgivning for || 31 || 40 || 39 || 29 || 35 || 34 || 33 || 42 || 40 || 44 || 37
 || || || || || || || || || || ||
 (*) Hvis samme rådgivning omfatter to TAC'er, || || || || || || || ||
 medregnes den ikke to gange. || || || || || || || || || ||
 BILAG Ib – Middelhavet og Sortehavet || || ||
 Videnskabelig rådgivning om overfiskning af Middelhavets og Sortehavets demersale arter og små pelagiske bestande || nr. || % ||
 || || ||
 Bestande klassificeret efter kriterier (referencepunkt fastlagt) || 65 || 63,0 ||
 Andre bestande, der ikke er inkluderet pga. mangelfulde data (referencepunkt endnu ikke fastlagt) || 38 || 37,0 ||
 Medregnede bestande (ud af 27 arter) || 103 || 100 ||
 Klassificerede bestande: || || ||
 Bestanden overfiskes (over Fmsy-niveauet eller den tilsvarende proxyværdi) || 52 || 80,0 ||
 Bestanden befiskes på eller under Fmsy-niveauet eller den tilsvarende proxyværdi || 13 || 20,0 ||
 Bestande i alt || 65 || 100 ||
 || || ||
 BILAG
 II - Fiskeriindsats reguleret i henhold til flerårige planer (ifølge
 medlemsstaternes oplysninger til STECF)
 (oplysninger
 indsendt af Det Fælles Forskningscenter)
 Figur 1. Reguleret
 fiskeriindsats i den vestlige del af Østersøen.
 Figur 2. Reguleret
 fiskeriindsats i den centrale del af Østersøen.
 Figur 3. Reguleret fiskeriindsats i Kattegat.
 Figur 4. Reguleret fiskeriindsats i Nordsøen, Skagerrak og den østlige
 del af Den Engelske Kanal.
 Figur 5. Reguleret fiskeriindsats i Det Irske Hav.
 Figur 6.
 Reguleret fiskeriindsats i farvandene vest for Skotland.
 Figur 7.
 Reguleret fiskeriindsats i den vestlige del af Den Engelske Kanal.
 Figur 8.
 Reguleret fiskeriindsats i Atlanterhavet ud for Den Iberiske Halvø.
 Bemærkning: At udviklingen er forskellig i forhold til sidste år skyldes
 hovedsagelig mere fuldstændige oplysninger fra Portugal. Spanien forelagde ikke
 data for 2010, og derfor er dataene kun afsat til og med 2009.
 [1] Opnåelse af bæredygtighed i EU's fiskeri ved hjælp af et
 maksimalt bæredygtigt udbytte. Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og
 Europa-Parlamentet. KOM(2006) 360 endelig.
 [2] Ved "overfisket" forstås, at det seneste
 overslag over fiskeridødeligheden ligger over den fiskeridødelighed, ved
 hvilken der opnås maksimalt bæredygtigt udbytte på lang sigt.
 [3] Der findes en tabel over TAC’er og fiskekvoter med
 farvekode efter lyskurveprincippet på:
 http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/publications/poster_tac2012_en.pdf.
 En komplet analyse af
 fiskebestandssituationen findes på www.ices.dk
 og https://stecf.jrc.ec.europa.eu
 [4] Kommissionens forordning (EU) nr. 161/2012 af
 23. februar 2012 om nødforanstaltninger til beskyttelse af
 kullerbestandene i farvandene vest for Skotland. EUT L 52 af 24.2.2012, s. 6-7.
 [5] Den befiskningsgrad, som vil medføre den største fangst
 i gennemsnit og på lang sigt.
 [6] Rådets forordning (EF) nr. 199/2008 af 25. februar 2008
 om fastlæggelse af en EF-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af
 data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den
 fælles fiskeripolitik. EUT L 60 af 5.3.2008, s. 1-12.
 [7] Meddelelse fra Kommissionen om forsigtighedsprincippet.
 KOM(2000) 1 endelig.
 [8] Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
2.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 197/32
 Sag anlagt den 9. juni 2008 — Paul Alfons Rehbein mod KHIM — Hervé Dias Martinho og Manuel Dias Martinho (Outburst)
 (Sag T-214/08)
 (2008/C 197/56)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Glinde, Tyskland) (ved lawyer T.E. Lampel)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 De andre parter i sagen for appelkammeret: Hervé Dias Martinho og Manuel Carlos Dias Martinho (Le Plessis Trévise, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 13. marts 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1261/2007-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Hervé Dias Martinho og Manuel Carlos Dias Martinho
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Outburst« for varer i klasse 16, 18 og 25 — ansøgning nr. 4 318 333
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke »Outburst« for varer i klasse 25 — tysk varemærkeregistrering nr. 399 40 713
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes i sin helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 43, stk. 2 og 3, i Rådets forordning nr. 40/94, idet der er gjort reel brug af det ældre nationale varemærke for de varer og tjenesteydelser, for hvilke det er registreret. Tilsidesættelse af nævnte forordnings artikel 76, stk. 1, litra f), da appelkammeret begik en fejl ved ikke at tage hensyn til en skriftlig erklæring fra sagsøgerens administrerende direktør. Tilsidesættelse af nævnte forordnings artikel 74, stk. 2, og regel 22, stk. 1 og 2, i Kommissionens forordning nr. 2868/95 (1), da det yderligere bevismateriale, som blev fremlagt for appelkammeret i forbindelse med indsigelsessagen, kan antages til realitetsbehandling, og da der skal tages hensyn hertil ved vurderingen af den reelle brug af det mærke, der er påberåbt til støtte for indsigelsen. Tilsidesættelse af sagsøgerens ret til kontradiktion, idet appelkammeret burde have taget hensyn til beviser for brug, som blev fremlagt efter fristen.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 303, s. 1).


text:
8.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 144/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Ítélőtábla (Ungarn) den 1. februar 2017 — Teréz Ilyés og Emil Kiss mod OTP Bank Nyrt. og OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.
 (Sag C-51/17)
 (2017/C 144/26)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Fővárosi Ítélőtábla
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Teréz Ilyés og Emil Kiss
 Sagsøgt: OTP Bank Nyrt. og OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal et kontraktvilkår, hvorefter kursrisikoen påhviler forbrugeren, og der — som følge af fjernelsen af et urimeligt kontraktvilkår, som fastsatte en forskel mellem sælgerkurs og køberkurs samt forpligtelsen til at bære den deraf følgende kursrisiko — er blevet indføjet i aftalen ex tunc som følge af lovgivers indgriben, der udspringer af retssager om ugyldighed, der har påvirket et stort antal aftaler, anses for at være et vilkår, som ikke har været genstand for individuel forhandling som omhandlet i direktivets artikel 3, stk. 1 (1), og som derfor er omfattet af direktivets anvendelsesområde?
 2)
 Hvis det kontraktvilkår, hvorefter kursrisikoen påhviler forbrugeren, er omfattet af direktivets anvendelsesområde, skal undtagelsen i direktivets artikel 1, stk. 2, da fortolkes således, at den også gør sig gældende for et kontraktvilkår, som er i overensstemmelse med [bindende] love som omhandlet i præmis 2[5] i Domstolens dom RWE Vertrieb AG (C-92/11), som er blevet vedtaget eller er trådt i kraft efter aftalens indgåelse? Skal anvendelsesområdet for nævnte undtagelse ligeledes omfatte et kontraktvilkår, som er blevet indføjet i aftalen ex tunc efter aftalens indgåelse som følge af en lov, der afhjælper den ugyldighed, som udspringer af den urimelige karakter af et kontraktvilkår, der forhindrer, at aftalen opfyldes?
 3)
 Såfremt der i overensstemmelse med svarene på de foregående spørgsmål kan foretages en undersøgelse af den urimelige karakter af det kontraktvilkår, hvorefter kursrisikoen påhviler forbrugeren, skal kravet om en klar og forståelig affattelse, som direktivets artikel 4, stk. 2, henviser til, da fortolkes således, at dette krav også er opfyldt, når den lovbestemte og nødvendigvis generelt affattede oplysningspligt er opfyldt på de vilkår, der er beskrevet under de faktiske omstændigheder, eller skal der ligeledes fremlægges oplysninger om risikoen for forbrugeren, som finansieringsinstituttet er bekendt med, eller som det kan have adgang til på tidspunktet for aftalens indgåelse?
 4)
 Er den omstændighed, at kontraktvilkårene vedrørende muligheden for ensidig ændring og forskellen mellem sælgerkurs og køberkurs — som flere år senere viste sig at være urimelige — på tidspunktet for aftalens indgåelse indgik i aftalen sammen med vilkåret vedrørende placering af kursrisikoen, relevant for så vidt angår kravet om klarhed og gennemsigtighed og det i stk. 1, litra i), i bilaget til direktivet fassatte, med henblik på fortolkningen af direktivets artikel 4, stk. 1, således at forbrugeren, som kumulativ virkning af disse vilkår, reelt på ingen måde kunne forudse, hvordan hverken betalingsforpligtelserne eller ordningen for ændring af disse forpligtelser ville ændre sig efterfølgende? Eller skal der ikke tages højde for kontraktvilkår, som efterfølgende er blevet erklæret urimelige i forbindelse med undersøgelsen af den urimelige karakter af det vilkår, der fastlægger kursrisikoen?
 5)
 Hvis den nationale ret erklærer, at det kontraktvilkår, hvorefter kursrisikoen påhviler forbrugeren, er urimeligt, er den da forpligtet til af egen drift — i forbindelse med fastlæggelsen af retsvirkningerne i overensstemmelse med national lovgivning — også at tage højde for den urimelige karakter af de øvrige kontraktvilkår, som ikke er blevet påberåbt at sagsøgerne i deres søgsmål, idet den respekterer parternes ret til at fremsætte bemærkninger i den kontradiktoriske procedure? Finder officialmaksimen som omhandlet i Domstolens praksis ligeledes anvendelse, hvis sagsøgeren er en forbruger, eller udelukker dispositionsmaksimen, i betragtning af den rolle, som den spiller i sagen som helhed, og sagens nærmere omstændigheder, i givet fald, at der foretages en undersøgelse af egen drift?
 (1) Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT 1993, L 95, s. 29).


text:
1.9.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 245/7
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslut-
 følgende påstande: ning truffet den 28. maj 2001 af Frankrigs Conseil d’État,
 Afdelingen for Tvistemål, i sagen Société National Far-
 mers’ Union mod Secrétariat général du gouvernement
 1. Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside-
 sat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 2, i
 Rådets direktiv 92/81/EØF (1) af 19. oktober 1992 om (Sag C-241/01)
 harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier,
 idet den ved anvendelse af § 4, stk. 1, andet punkt,
 litra b) i Mineralölsteuergesetz ikke har underkastet alle (2001/C 245/13)
 mineralolier, der er bestemt til at anvendes som brændsel,
 en punktafgift. Ved beslutning truffet den 28. maj 2001, indgået til Domsto-
 lens Justitskontor den 22. juni 2001, har Frankrigs Conseil
 d’État, Afdelingen for Tvistemål, i sagen Société National
 2. Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens Farmers’ Union mod Secrétariat général du gouvernement
 omkostninger. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1) Kan en medlemsstat, henset til den almengyldige karakter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter af Kommissionens beslutning 98/692/EF af 25. november
 1998 (1) og 1999/514/EF af 23. juli 1999 (2), og uanset af
 fristen for anlæggelse af sag til prøvelse heraf er udløbet,
 Søgsmålet er rettet mod bestemmelsen i § 4, stk. 1, andet med føje gøre gældende, at der er indtrådt væsentlige
 punkt, litra b) i (den tyske) Mineralölsteuergesetz, navnlig i den ændringer i de faktiske eller retlige omstændigheder efter
 fortolkning, der er fastsat i Bundesministers der Finanzen’s udløbet af fristen for anlæggelse af sag til prøvelse af
 bekendtgørelse af 2. februar 1998 (III A 1 — V 0355 — 10/97). disse beslutninger, når disse ændringer rejser tvivl om
 I henhold til denne bekendtgørelse skal det at »opvarme« forstås gyldigheden?
 som den ønskede udnyttelse af et stofs brændselsværdi,
 dvs. den hele eller delvise forbrænding af mineralolie til 2) Var Kommissionens ovennævnte beslutninger under hen-
 produktion af varme, der helt eller delvist bliver overført til et syn til forsigtighedsprincippet i artikel 174 i traktaten
 andet stof. Dette andet stof, som varmen bliver overført om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab gyldige på
 til, bliver herved tildelt en egenskab som ny energi- eller tidspunktet for de af de franske myndigheder trufne
 varmebærer. Den konkrete anvendelse af de nye varmebærere afgørelser?
 til opvarmning retfærdiggør således, at der heraf sluttes, at det
 anvendte mineralolie skal opvarmes for at producere disse
 varmebærere. Heraf følger, at det ikke er at »opvarme«, når det 3) Kan en medlemsstat af bestemmelserne i artikel 30
 stof, der optager forbrændingsenergien selv er blevet udsat for (tidligere 36) i traktaten om oprettelse af Det Europæiske
 varme til fremstilling af et produkt, hvorved det mister sin Fællesskab udlede en beføjelse til at forbyde indførsel af
 stoflige egenskab. Det samme skulle således være gældende, landbrugsprodukter og levende dyr, når direktiv
 når flammen kommer i direkte kontakt med det stof, der skal 89/662/EØF (3) og 90/425/EØF (4) ikke kan anses for at
 bearbejdes, forarbejdes eller tilintetgøres. Der er således heller gennemføre harmoniseringen af de nødvendige foran-
 ikke tale om at »opvarme«, når mineralolie bliver holdt under staltninger til opnåelse af det specifikke formål om at
 en tændflamme, der har til formål at afbrænde skadelige gasser, beskytte menneskers liv og sundhed, der er fastsat i denne
 eller når mineralolie blandes med gasser, der skal tilintetgøres, artikel?
 i et forbrændingskammer og bliver fuldstændigt brændt.
 (1) Kommissionens beslutning af 25.11.1998 om ændring af beslut-
 I henhold til Kommissionens opfattelse er dette i strid med den ning 98/256/EF, for så vidt angår visse hasteforanstaltninger til
 i påstanden nævnte foranstaltning. Det her anvendte begreb beskyttelse mod bovin spongiform encephalopati (EFT L 328 af
 »anvendes som brændsel« skal fortolkes autonomt i fælles- 4.12.1998, s. 28).
 skabsretten. Direktivets ordlyd, formål og systematik taler for, (2) Kommissionens beslutning af 23.7.1999 om fastsættelse af den
 at begrebet »opvarme« skal forstås bredt, og enhver anvendelse dato, på hvilken forsendelse af kvægprodukter fra Det Forenede
 af mineralolie som brændsel er omfattet heraf. Især forekom- Kongerige under den datobaserede eksportordning kan indledes i
 henhold til artikel 6, stk. 5, i Rådets beslutning 98/256/EF (EFT
 mer det irrelevant, om den producerede varme bliver benyttet L 195 af 28.7.1999, s. 42).
 indirekte, ved at opvarme en genstand ved hjælp af en
 (3) Rådets direktiv 89/662/EØF af 11.12.1989 om veterinærkontrol
 varmebærer, eller direkte for at starte eller opretholde en
 i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af
 kemisk eller industriel proces. det indre marked (EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13).
 (4) Rådets direktiv 90/425/EØF af 26.6.1990 om veterinærkontrol
 og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og
 produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse
 (1) EFT L 316 af 31.10.1992, s. 12. af det indre marked (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29).


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/50
 Personalerettens kendelse (Tredje Afdeling) af 30. maj 2013 — Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag F-141/11) (1)
 (Personalesag - artikel 34, stk. 1 og 6, i procesreglementet - stævning indgivet pr. fax inden for søgsmålsfristen - advokatens håndskrevne underskrift forskellig fra underskriften på originaleksemplaret af stævningen, som blev fremsendt pr. post - sagen for sent anlagt - åbenbart afvisningsgrundlag)
 2013/C 252/90
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Berardis-Kayser og M.J. Baquero Cruz, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens stiltiende afgørelse om at meddele afslag på sagsøgerens anmodning om udbetaling af hans løntilgodehavende for månederne fra september til december 2010 og for januar 2011.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 65 af 3.3.2012, s. 25.


text:
16.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 381/35
 Rettens kendelse af 3. september 2015 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-676/14) (1)
 ((Annullationssøgsmål - artikel 8, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1173/2011 - effektiv håndhævelse af budgetovervågningen i euroområdet - manipulation af statistikker - Kommissionens beslutning om at indlede en undersøgelse - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål - forberedende retsakt - afvisning))
 (2015/C 381/40)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved advokat A. Rubio González)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J.-P. Keppenne, J. Baquero Cruz og M. Clausen, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 4856 final af 11. juli 2014 om indledning af en undersøgelse vedrørende manipulation af statistikker i Spanien i henhold til Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) nr. 1173/2011 om en effektiv håndhævelse af budgetovervågningen i euroområdet.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 388 af 3.11.2014.


text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/43
 Sag anlagt den 14. november 2008 — Ryanair mod Kommissionen
 (Sag T-499/08)
 (2009/C 32/83)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ryanair Ltd (Dublin, Irland) (ved lawyers E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 I overensstemmelse med artikel 230 EF og 231 EF fastslås det, at Kommissionens stiltiende beslutning om afslag på aktindsigt i de dokumenter, som sagsøgeren ved anmodning af 25. juni 2008 begærede at få aktindsigt i, er ugyldig, og at Kommissionens beslutning af 23. oktober 2008 om afslag på aktindsigt i samme dokumenter er ikke-eksisterende.
 —
 Subsidiært fastslås det i overensstemmelse med artikel 230 EF og 231 EF, at Kommissionens beslutning af 23. oktober 2008 om afslag på aktindsigt i de dokumenter, som sagsøgeren ved anmodning af 25. juni 2008 begærede at få aktindsigt i, er ugyldig.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagen.
 —
 Der træffes sådanne yderligere foranstaltninger, som Retten måtte finde passende.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har med dette søgsmål nedlagt påstand om annullation af Kommissionens stiltiende beslutning om afslag på sagsøgerens anmodning i henhold til forordning nr. 1049/2001 (1) om aktindsigt i dokumenter vedrørende statsstøtteprocedurer i forhold til den påståede statsstøtte, som skulle være tildelt gennem en aftale med det selskab, der driver Pau Lufthavn. Den pågældende beslutning blev efterfulgt af en udtrykkelig beslutning af 23. oktober 2008. I nærværende sag nedlægger sagsøgeren subsidiær påstand om annullation af den udtrykkelige beslutning.
 De af sagsøgeren påberåbte søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter er identiske med dem, der er påberåbt i sag T-494/08, Ryanair mod Kommissionen.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).


text:
26 . 10 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 318 / 15
 handle i almenvellets , interesse, fortolke dette begreb udvi Sagsøgerne gør gældende, at forbuddet i direktivets arti
 dende, da det med afgørelse 94/90/EKSF, EF, Euratom kel 2 , litra b ), og artikel 3 , litra a ), — for så vidt som der heri
 forfulgte mål ellers ikke kan nås . Dette gælder under alle henvises til terapeutisk anvendelse af beta-agonister i
 omstændigheder i nærværende sag, hvor det ville være i strid godkendte veterinærlægemidler — vil fratage dem retten til
 med retsplejehensyn ikke at fremlægge de begærede doku at fremstille og markedsføre de pågældende veterinærlæge
 menter, der i en anden sag er genstand for en begæring om midler, med hensyn til hvilke de er i besiddelse af tilladelser,
 foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse . der er i overensstemmelse med de relevante EF-regler. Disse
 indgreb i sagsøgernes specifikke rettigheder stemmer ikke
 Endvidere gør sagsøgeren gældende, at begrundelsespligten overens med grundlæggende principper i EF-retten såsom
 i EF-traktatens artikel 190 er tilsidesat . proportionalitetsprincippet, principperne om retssikkerhed
 og beskyttelse af den berettigede forventning samt princip
 pet om god forvaltningsskik .
 På denne baggrund anser sagsøgerne et forbud mod
 markedsføring af deres veterinærlægemidler for uberettiget,
 idet de dog har forståelse for Rådets og Kommissionens
 Sag anlagt den 9. august 1996 af Boehringer Ingelheim legitime interesse i at bekæmpe ulovlig anvendelse af
 Vetmedica GmbH og C. H. Boehringer Sohn Limited beta-agonister som grovkemikalier til vækstformål . Føl
 Partnership mod Rådet for Den Europæiske Union gerne af et sådant forbud er nemlig:
 ( Sag T-125/96 )
 ( 96/C 318/29 ) — at dyrene berøves et væsentligt produkt til beskyttelse af
 deres sundhed
 (Processprog: engelsk)
 — at sagsøgerne nægtes deres legitime ret til fortsat at
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der markedsføre produkter, som af alle praktiserende dyr
 den 9 . august 1996 anlagt sag mod Rådet for Den læger værdsættes for deres sikkerhed og kvalitet .
 Europæiske Union af Boehringer Ingelheim Vetmedica
 GmbH og C. H. Boehringer Sohn Limited Partnership ved Disse virkninger kan ikke begrundes med henvisning til det
 advokaterne Denis Waelbroeck og Denis Fosselard, advo mål, som Rådet forfulgte ved vedtagelsen af den anfægtede
 katfirmaet Liedekerke Wolters Waelbroeck & Kirkpatrick, foranstaltning.
 Boulevard de l'Empéreur 3 , B-1000 Bruxelles, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Arendt & Medernach, rue
 Mathias Hårdt 8-10 .
 Herudover gøres det gældende, at EF-traktatens artikel 43
 er blevet tilsidesat, idet Europa-Parlamentet er blevet hørt
 om et forslag, der afviger væsentligt fra ordlyden af direktiv
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande : 96/22/EF .
 1 ) Artikel 1-4 i Rådets direktiv 96/22/EF af 29 . april 1996
 ( EFT L 125 , s . 3 ) annulleres, for så vidt som de forbyder
 markedsføring af veterinærlægemidler, som indeholder
 beta-agonister til indgift af terapeutiske hensyn i dyr,
 hvoraf kød og produkter er bestemt til konsum.
 2 ) Fællesskabet, her repræsenteret ved Rådet, tilpligtes at Sag anlagt den 12 . august 1996 af Breda Fucine Meridionali
 erstatte det tab, som sagsøgerne har lidt på grund af den SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 anfægtede foranstaltning.
 ( Sag T-126/96 )
 3 ) Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. ( 96/C 318 /30 )
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: (Processprog: italiensk)
 Sagsøgerne er de største producenter af medicin fremstillet
 af beta-agonister af den type, som er omfattet af direktiv Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 96/22/EF. Ifølge sagsøgerne tilsigter direktiv 96/22/EF den 12 . august 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 særlig at ramme deres produkter, der må anses for at have Europæiske Fællesskaber af Breda Fucine Meridionali SpA,
 motiveret Fællesskabet i denne sag . Bari ( Italien ), ved advokaterne Antonio Tizzano og Gian
 Michele Roberti , Napoli , og med valgt adresse i Bruxelles
 Forbuddet i det anfægtede direktiv vil faktisk forhindre hos advokatfirmaet Tizzano , Place du Grand Sablon 36 .
 indgift af beta-agonister til brug for behandling af luft
 vejsproblemer hos dyr af alle arter til brug for fødevarepro
 duktion . Det andet almindelige terapeutiske anvendelses Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 område for beta-agonister, dvs . fremkaldelse af tocolyse hos
 kælvende køer, vil fortsat være tilladt i henhold til direkti 1 ) Kommissionens beslutning af 29 . maj 1995 om visse
 vet . offentlige støtteforanstaltninger fra Italien til Breda
 ---pagebreak--- Nr . C 318 / 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26 . 10 . 96
 Fucine Meridionali SpA ( K(96 ) 1643 — endelig udg.) sted til fordel for » forsvarssektoren «, er omfattet af
 annulleres i det hele, subsidiært delvist for så vidt angår undtagelsen efter traktatens artikel 223 , stk. 1 , litra b ).
 de punkter, der er omhandlet i nærværende stæv Dernæst lader den økonomiske støtte, der blev ydet efter
 ning. 1987, sig forklare ved henvisning til overvejelser med
 tilknytning til den » koncernpolitik «, som den kontrol
 2 ) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin lerende virksomhed forfulgte .
 ger .
 — Fejlagtig anvendelse af traktatens artikel 92 , stk. 3 ,
 litra a ) og c )
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren anfører i den henseende, at Kommissionen
 Sagsøgeren er et omsmeltningsstøberi under EFIM-grup har tilsidesat disse bestemmelser, idet den ukorrekt har
 pen . Indtil 1986 havde selskabet to aktionærer fra forsvars bedømt sagsøgerens sanerings- og omstruktureringsfor
 sektoren. Med den anfægtede beslutning har Kommissionen anstaltninger eller betydningen af virksomhedens belig
 erklæret den påståede statsstøtte til sagsøgeren for uforene genhed i en særligt dårligt stillet region .
 lig med fællesmarkedet og underkendt den, da den ikke er
 blevet forhåndsanmeldt i henhold til EF-traktatens arti
 kel 93 , stk . 3 . Kommissionen har desuden anordnet
 tilbagebetaling af den pågældende støtte .
 I den henseende fremsætter sagsøgeren følgende anbringen
 der : Sag anlagt den 12 . august 1996 af EFIM — Ente parteci
 pazioni e finanziamento industria manifatturiera, under
 tvungen administrativ likvidation, mod Kommissionen for
 — Tilsidesættelse af procedureregler og retten til kontrak De Europæiske Fællesskaber
 tiktion
 ( Sag T-127/96 )
 ( 96/C 318/31 )
 Ifølge sagsøgeren har Kommissionen i skrivelsen om
 indledning af en procedure kun omtalt finansieringen på
 52 mia . lire fra EFIM og de statsgaranterede lån på 10 (Processprog: italiensk)
 mia . lire uden at henvise til andre påståede overførsler af
 midler eller til, hvornår overførslerne skulle have fundet
 sted . I ovennævnte skrivelse foretog sagsøgte således Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 ikke nogen som helst henvisning, direkte eller indirekte, den 12 . august 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 til hovedparten af de støtteforanstaltninger, som anfæg Europæiske Fællesskaber af EFIM — Ente partecipazioni e
 tes i beslutningen . finanziamento industria manifatturiera , under tvungen
 administrativ likvidation, Rom, ved advokaterne Antonio
 Tizzano og Gian Michele Roberti, Napoli , og med valgt
 — Tilsidesættelse dels af principperne om retssikkerhed og adresse i Bruxelles hos advokatfirmaet Tizzano, Place du
 beskyttelse af den berettigede forventning og dels af den Grand Sablon 36 .
 femårige forældelsesfrist
 Kommissionen har i beslutningen anfægtet lån, som er Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 blevet ydet i tidsrummet 1985-1992 . Den har derved
 erklæret handlinger og omstændigheder for ulovlige, 1 ) Kommissionens beslutning af 29 . maj 1995 om visse
 som allerede ligger langt tilbage i tiden . Sagsøgeren offentlige støtteforanstaltninger fra Italien til Breda
 mener, at sagsøgte ikke kan udvide sin retlige bedøm Fucine Meridionali SpA ( K(96 ) 1643 — endelig udg.)
 melse til at omfatte handlinger og omstændigheder, der annulleres i det hele subsidiært delvist for så vidt angår
 er så gamle . Også på statsstøtteområdet skal der de punkter, der er omhandlet i nærværende stæv
 overholdes en bestemt forældelsesfrist, som ved en ning.
 analogi til andre retsområder ( artikel 43 i statutten for
 Domstolen og forordning ( EØF ) nr . 2988/74 ) bør være 2 ) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 på fem år. ger .
 — Tilsidesættelse af traktatens artikel 92 , stk . 1 , ved , at Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Kommissionen ikke har undersøgt spørgsmålet om arten
 af hjælp i kraft af de omhandlede støtteforanstaltnin Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er identi
 ger ske med dem, der er fremsat i sag T-126/96 , Breda Fucine
 Meridionali (').
 Konkret har sagsøgte fuldstændig undladt at bedømme
 de pågældende støtteforanstaltninger i lyset af situatio (') Se side 15 i denne Tidende .
 nen på det tidspunkt, hvor de blev ydet. Sagsøgeren
 fremhæver i den forbindelse, at den støtte , som blev ydet
 under det tidsrum, hvor sagsøgerens produktion fandt


text:
C 289/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.10.2001
 Sag anlagt den 14. august 2001 af Kommissionen for De Wainwright og Joëlle Adda, som befuldmægtigede, og med
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien valgt adresse i Luxembourg.
 (Sag C-319/01)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (2001/C 289/34) — Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af
 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den og planter (1), samt artikel 249, tredje punktum, i traktaten
 14. august 2001 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af om oprettelsen af De Europæiske Fællesskaber, idet
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Götz zur det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for
 Hausen og Joelle Adda, som befuldmægtigede, og med valgt fuldstændigt og korrekt at gennemføre dette direktivs
 adresse i Luxembourg. artikel 1, 4, stk. 5, artikel 5, stk. 4, 6, 7, 12, 13, 14 og 15,
 artikel 16, stk. 1, artikel 22, litra b) og c), og artikel 23,
 stk. 2, i forbindelse med dets bilag II, IV, V og VI.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 — Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost-
 — Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine
 ninger.
 forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 97/11/EF af
 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF
 om vurdering af visse offentlige og private projekters
 indvirkning på miljøet (1), idet det ikke har vedtaget alle
 de nødvendige love og administrative bestemmelser for Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 at efterkomme direktivet eller i hvert tilfælde ikke har
 underrettet Kommissionen herom.
 Kommissionen har anført, at fristen for gennemførelse af
 — Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost- direktivet udløb den 5. juni 1994, hvor Belgien endnu ikke
 ninger. ved bestemmelser, der etablerer en præcis juridisk ramme,
 havde gennemført de i påstandene nævnte bestemmelser,
 undtagen for regionen Bruxelles-Capitale, der den 26. oktober
 2000 vedtog en anordning om bevarelse af naturtyper samt
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter vilde dyr og planter. Hvad begreberne i direktivets artikel 1
 angår er en gennemførelse nødvendig som følge af deres
 betydning for fortolkningen af direktivets øvrige bestemmelser.
 I overensstemmelse med artikel 249, stk. 3, EF og artikel 10, Kommissionen har endelig vedrørende direktivets artikel 15
 stk. 1, EF er de medlemsstater, som et direktiv er rettet til, og 16, stk. 1, anført; at en medlemsstat ikke kan undlade at
 forpligtet til at gennemføre direktivets bestemmelser i deres gennemføre dem, medmindre den på forhånd giver afkald på
 nationale lovgivning, således at de er fuldstændigt gennemført at udnytte de muligheder for at gøre undtagelse, som disse
 inden fristens udløb. Denne frist udløb den 14. marts 1999, bestemmelser giver.
 uden at Kongeriget Belgien havde truffet de nødvendige
 foranstaltninger til at gennemføre alle direktivets bestemmelser
 i hele Belgien. (1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.
 (1) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.
 Slettelse af sag C-224/99 (1)
 Sag anlagt den 28. august 2001 af Kommissionen for De (2001/C 289/36)
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 Ved kendelse af 19. juli 2001 har præsidenten for De
 (Sag C-324/01) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-224/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 (2001/C 289/35)
 (1) EFT C 226 af 7.8.1999.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 28. august 2001 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Richard


text:
25.6.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 186/16
 Sag anlagt den 20. april 2011 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-189/11)
 2011/C 186/27
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved L. Lozano Palacios og C. Soulay, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Spanien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i medfør af artikel 73, 168, 169, 226 og 306-310 i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) af 28. november 2006, om det fælles merværdiafgiftssystem, idet det
 —
 anvender særordningen for rejsebureauer i tilfælde, hvor rejsetjenesteydelserne er solgt til en anden person end den rejsende
 —
 udelukker, at den nævnte særordning anvendes på salg til offentligheden, som foretages af detailforhandlere, der handler i eget navn, af rejser, som arrangeres af engrosforhandlere
 —
 tillader rejsebureauer under bestemte omstændigheder at anføre et samlet beløb i fakturaen, som ikke har nogen forbindelse med den moms, der faktisk overvæltes på kunden, og tillader sidstnævnte, forudsat der er tale om en afgiftspligtig person, at trække dette samlede beløb fra den moms, der skal betales, og
 —
 tillader rejsebureauer, for så vidt som de er omfattet af særordningen, at fastsætte et samlet afgiftsgrundlag for hver enkelt afgiftsperiode.
 —
 Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen er af den opfattelse, at Kongeriget Spaniens anvendelse af særordningen for rejsebureauer er i strid med bestemmelserne i momslovgivningen, for så vidt som den ikke som foreskrevet i direktivet er begrænset til tjenesteydelser til rejsende, men også omfatter transaktioner mellem rejsebureauer.
 Desuden er det forhold, at salg til offentligheden, som foretages af detailforhandlere, der handler i eget navn, af rejser, som arrangeres af engrosforhandlere, udelukkes fra særordningen, heller ikke foreneligt med direktivet. Ifølge Kommissionen er der ingen tvivl om, at sådan virksomhed hører ind under den virksomhed, som er omfattet af særordningen.
 Kommissionen er af den opfattelse, at også de spanske forskrifter, der, uden noget grundlag i momsdirektivet, tillader rejsebureauer at anføre et samlet beløb i fakturaen, som ikke har nogen forbindelse med den moms, der faktisk overvæltes på kunden, og som tillader sidstnævnte, forudsat der er tale om en afgiftspligtig person, at trække dette samlede beløb fra den moms, der skal betales, er i strid med nævnte direktiv. Ligeledes er de forskrifter, der tillader rejsebureauer, for så vidt som de er omfattet af særordningen, at fastsætte et samlet afgiftsgrundlag for hver enkelt afgiftsperiode, i strid med direktivet.
 (1) EUT L 347, s. 1.


text:
17.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 383/23
 Sag anlagt den 31. august 2016 — Volkswagen mod EUIPO — Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS)
 (Sag T-623/16)
 (2016/C 383/33)
 Stævningen affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Volkswagen AG (Wolfsburg, Tyskland) (ved advokaterne H. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus og J. Engberding)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Paalupaikka Oy (Iisalmi, Finland)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Paalupaikka Oy
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke indeholdende ordbestanddelene »MAIN AUTO WHEELS« — registreringsansøgning nr. 12 863 643
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 1. juli 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2189/2015-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75, i forordning nr. 207/2009.


text:
7.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/52
 Sag anlagt den 17. december 2008 — Petrilli mod Kommissionen
 (Sag F-100/08)
 (2009/C 55/94)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Alessandro Petrilli (Grottammare, Italien) (ved avocats J.-L. Lodomez og J. Lodomez)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse vedrørende fastsættelsen af stedet for sagsøgerens faste bopæl.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse af 16. september 2008, hvorved ansættelsesmyndigheden afslog at fastsætte sagsøgerens faste bopæl til at være i Italien, annulleres.
 —
 Om fornødent annulleres en eventuel afgørelse, som Kommissionen måtte foranlediges til at træffe med hensyn til den klage, der er indgivet af sagsøgeren som følge af fremlæggelsen af nye beviser.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale renter fra den 1. juli 2007 af det beløb, der skyldes som følge af, at justeringskoefficienten for Italien anvendes med tilbagevirkende kraft på sagsøgerens pension, med den sats, som ECB har fastsat for primære refinansieringstransaktioner, og som finder anvendelse i den pågældende periode, med tillæg af to procentpoint.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
2.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 197/34
 Sag anlagt den 25. juni 2008 — Melli Bank mod Rådet
 (Sag T-246/08)
 (2008/C 197/59)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Melli Bank plc (London, Det Forenede Kongerige) (ved R. Gordon, QC, barrister J. Stratford, solicitors R. Gwynne og T. Din)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af stk. 4 i afsnit B i bilaget til Rådets afgørelse 2008/475/EF om gennemførelse af restriktive foranstaltninger over for Iran, for så vidt som det vedrører Melli Bank plc.
 —
 Der træffes bestemmelse om sådanne retsmidler, som måtte være begrundede og rimelige henset til de foreliggende omstændigheder.
 —
 Rådet tilpligtes at betale Melli Bank plcs omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om delvis annullation af Rådets afgørelse 2008/475/EF af 23. juni 2008 (1) om gennemførelse af artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (2), for så vidt som sagsøgerens navn er opført på listen over fysiske og juridiske personer, enheder og organer, hvis midler og økonomiske ressourcer er indefrosne i henhold til denne bestemmelse.
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af stk. 4 i afsnit B i bilaget, for så vidt som det vedrører sagsøgeren, med den begrundelse, at det savner juridisk grundlag i to henseender.
 For det første gør sagsøgeren gældende, at den omtvistede afgørelse er uforholdsmæssig, idet indefrysning af sagsøgerens midler og økonomiske ressourcer for det første ikke står i noget rationelt forhold til formålet om at forhindre spredningen af kernevåben og finansieringen heraf, og for det andet ikke er den mindst indgribende måde, hvorpå der kan udvises årvågenhed over for sagsøgeren, eller hvorpå målet om at forhindre finansiering af spredning af kernevåben kan virkeliggøres.
 For det andet gør sagsøgeren gældende, at den omtvistede afgørelse krænker princippet om forbud mod forskelsbehandling, idet sagsøgeren dels befinder sig i samme situation som andre datterselskaber til iranske banker, der er hjemmehørende i Det Forenede Kongerige, og befinder sig i en materielt sammenlignelig situation som den andre banker i Det Forenede Kongerige, herunder banker, som handler med Iran, befinder sig i, men at sagsøgeren er blevet behandlet forskelligt, dels befinder sig i en situation, som er meget forskellig fra den situation, som en anden bank, som er blevet udpeget af De Forenede Nationers Sikkerhedsråd, befinder sig i, men er blevet behandlet på samme måde som denne bank.
 (1) EUT L 163, s. 29.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 af 19.4.2007 (EUT L 103, s. 1).


text:
14.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 419/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesgericht Frankfurt am Main (Tyskland) den 14. juli 2016 — FMS Wertmanagement AöR mod Heta Asset Resolution AG
 (Sag C-394/16)
 (2016/C 419/34)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landesgericht Frankfurt am Main
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: FMS Wertmanagement AöR
 Sagsøgt: Heta Asset Resolution AG
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber (1), navnlig artikel 1, stk. 1, og artikel 2, stk. 1, nr. 2) og nr. 23), sammenholdt med artikel 4, stk. 1, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber (2) fortolkes således, at anvendelsesområdet også omfatter en afviklingsenhed (et afviklingsselskab), som ved ikrafttrædelsen af direktiv 2014/59/EU den 2. juli 2014 stadig var et kreditinstitut som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i forordning (EU) nr. 575/2013 (CRR-kreditinstitut), men som havde mistet denne egenskab inden udløbet af gennemførelsesfristen for direktiv 2014/59/EU i national ret den 31. december 2014 og ikke længere rådede over en bankretlig koncession til at drive bankforretninger, men som på grundlag af en ved lov fastsat koncession nu kun må udføre sådanne (bank-)forretninger, som udelukkende tjener til at afvikle porteføljen?
 2)
 Skal direktiv 2014/59/EU, navnlig artikel 43, stk. 2, litra b), og artikel 37, stk. 6, fortolkes således, at en foranstaltning svarende til bail-in-værktøjet i artikel 43 i direktiv 2014/59/EU også er omfattet af direktivets materielle anvendelsesområde, hvis den som følge af en national bestemmelse i hjemlandet gennemføres i et tilfælde, hvor der ikke længere består nogen realistisk udsigt til, at en afviklingsenheds levedygtighed kan genoprettes, men denne allerede har frasolgt de dele, der skal videreføres, efter ikrafttrædelsen af direktiv 2014/59/EF den 2. juli 2014, men før udløbet af gennemførelsesfristen den 31. december 2014, og der heller ikke kan overføres systemisk vigtige ydelser til et broinstitut og heller ikke længere kan frasælges eller overføres yderligere dele af instituttets virksomhedsdele, men hvor denne afviklingsenhed udelukkende tjener til at forvalte aktiver, rettigheder og passiver med det formål så godt som muligt at realisere de enkelte aktiver, rettigheder og passiver på en velordnet og aktiv måde (afvikling af portefølje)?
 3)
 Skal artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter (som affattet ved artikel 117 i direktiv 2014/59/EU) fortolkes således, at en af en administrativ myndighed i en afviklingsenheds hjemland pålagt nedskrivning af afviklingsenhedens passiver, som er underlagt en anden national ret, samt nedskrivning af rentesatsen og udsættelse af forpligtelser i [org. s. 3] den medlemsstat, hvis ret passiverne er underlagt, og i hvilken den pågældende debitor har hjemsted, uden videre har fuld retsvirkning, eller forudsætter dette, at afviklingsenheden (afviklingsselskabet) er omfattet af det personlige anvendelsesområde for direktiv 2014/59/EU (i overensstemmelse med det første præjudicielle spørgsmål), og at den pålagte foranstaltning er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2014/59/EU?
 Betyder »uden videre har fuld retsvirkning«, at retten i en medlemsstat, som skal træffe afgørelse om anerkendelsen af de efter hjemlandets ret pålagte foranstaltninger inden for rammerne af den ret, der finder anvendelse på passiverne, ikke har prøvelseskompetence for så vidt angår de førnævnte foranstaltningers forenelighed med direktiv 2014/59/EU?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU af 15.5.2014 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 82/891/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF, 2011/35/EU, 2012/30/EU og 2013/36/EU samt forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 648/2012 EØS-relevant tekst (EUT L 173, s. 190).
 (2) Europa-Parlamentets og rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26.6.2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176, s. 1).


text:
4.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/25
 Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 23. januar 2009 — Pannon Hőerőmű mod Kommissionen
 (Sag T-352/08 R)
 (Særlige rettergangsformer - statsstøtte - kommissionsbeslutning, hvorved statsstøtte ydet af Ungarn til visse elektricitetsproducenter i form af aftaler om køb af elektricitet, erklæres uforenelig med fællesmarkedet - begæring om udsættelse af gennemførelsen - manglende uopsættelighed - interesseafvejning)
 (2009/C 82/44)
 Processprog: ungarsk
 Parter
 Sagsøger: Pannon Hőerőmű Energiatermelő, Kereskedelmi és Szolgáltató Zrt. (Pannon Hőerőmű Zrt.) (Pécs, Ungarn) (ved avocats M. Kohlrusz, P. Simon og G. Ormai)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Giolito og K. Talabér-Ritz, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om udsættelse af gennemførelsen af artikel 2 i Kommissionens beslutning K(2008) 2223 endelig udg. af 4. juni 2008 vedrørende statsstøtte ydet af Republikken Ungarn i form af aftaler om køb af elektricitet.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
15.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 144/23
 ansøgte varemærke, at man sædvanligvis støder på disse situation som sagsøgeren i denne sag, har ret til sociale
 former i handelen, og at varemærkets art påvirker opfat- sikringsydelser på samme vilkår, som gælder for ind-
 telsen af varemærket i de pågældende omsætningskredse. komstbaseret støtte til arbejdssøgende?
 — Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF)
 nr. 40/94: Retten stiller for store krav til det fornødne
 særpræg. (1) om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT
 1968 II, s. 467)
 (2) om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for
 — Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familie-
 nr. 40/94: Retten stiller fejlagtige krav til det fornødne medlemmer (EFT 1968 II, s. 477).
 særpræg, der ikke fremgår af lovgrundlaget, idet — uden
 at der herved henvises til faktiske forhold overhovedet
 — en af Retten forudsat »designmæssig bredde« og
 omsætningens tilvænning til former, der svarer til de
 former, der er omtvistede i denne sag, antages at påvirke
 særpræget.
 (1) Endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 11 af
 14.1.1994, s. 1).
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 17. december 2001 af House of Lords i sagen
 The Queen mod Minister of Agriculture, Fisheries and
 Food, ex parte: S.P. Anastasiou (Pissouri) Limited m.fl.,
 intervenienter: Cypfruvex (UK) Ltd, Cypfruvex Fruit and
 Vegetable (Cypfruvex) Enterprises Ltd
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 28. marts 2002 af Social Security Commissio-
 ners, London, i sagen Brian Francis Collins mod Secretary (Sag C-140/02)
 of State for Work and Pensions
 (Sag C-138/02) (2002/C 144/40)
 (2002/C 144/39)
 Ved kendelse afsagt den 28. marts 2002, indgået til Domstol- Ved kendelse afsagt den 17. december 2001, indgået til
 ens Justitskontor den 12. april 2002, har Social Security Domstolens Justitskontor den 16. april 2002, har House of
 Commissioners, London, i sagen Brian Francis Collins mod Lords i sagen The Queen mod Minister of Agriculture, Fisheries
 Secretary of State for Work and Pensions forelagt De Europæi- and Food, ex parte: S.P. Anastasiou (Pissouri) Limited m.fl.,
 ske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel intervenienter: Cypfruvex (UK) Ltd, Cypfruvex Fruit and Vege-
 afgørelse af følgende spørgsmål: table (Cypfruvex) Enterprises Ltd, forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 1. Er en person, der befinder sig i en tilsvarende situation af følgende spørgsmål:
 som sagsøgeren i denne sag, arbejdstager i den forstand,
 hvori udtrykket er anvendt i Rådets forordning nr. 1612/
 68 (1) af 15. oktober 1968? 1. Såfremt citrusfrugter med oprindelse i ét tredjeland er
 blevet sendt til et andet tredjeland, kan det særlige krav i
 punkt 16.1 i bilag IV, del A, til direktiv 77/93/EØF, nu
 2. Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende: Har en person, direktiv 2000/29/EF (1), om, at emballagen skal være
 der befinder sig i en tilsvarende situation som sagsøgeren forsynet med et passende oprindelsesmærke, da kun
 i denne sag, ret til at tage ophold i Det Forenede Kongerige opfyldes i oprindelseslandet, eller kan det i stedet opfyldes
 i henhold til Rådets direktiv 68/360 (2) af 21. maj 1973? i dette andet tredjeland?
 3. Såfremt både spørgsmål 1 og 2 besvares benægtende:
 Følger det fællesskabsretlige bestemmelser eller princip- 2. Skal den i punkt 16.2, 16.3 og 16.4 i direktiv 2000/29/
 per, at en person, der befinder sig i en tilsvarende EF foreskrevne officielle konstatering af oprindelseslandet


text:
22.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 287/13
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. juli 2012 — HIT hoteli, igralnice, turizem dd Nova Gorica og HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na sreco in turizem dd mod Bundesminister für Finanzen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)
 (Sag C-176/11) (1)
 (Artikel 56 TEUF - restriktion for den frie udveksling af tjenesteydelser - hasardspil - en medlemsstats lovgivning, som forbyder reklamering for spillekasinoer beliggende i andre stater, når det lovmæssige beskyttelsesniveau for spillere i disse stater ikke svarer til det, der er sikret på nationalt plan - begrundelse - tvingende almene hensyn - proportionalitet)
 2012/C 287/21
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: HIT hoteli, igralnice, turizem dd Nova Gorica og HIT LARIX, prirejanje posebnih iger na sreco in turizem dd
 Sagsøgt: Bundesminister für Finanzen
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verfassungsgerichtshof — fortolkning af artikel 56 TEUF ff. — fri udveksling af tjenesteydelser — hasardspil — en medlemsstats bestemmelser, der forbyder, at der på dens område reklameres for spillekasioner, som er beliggende i andre stater, hvis lovreglerne om beskyttelse af spillere i disse stater ikke anses for at opfylde det beskyttelsesniveau, der garanteres på nationalt plan
 Konklusion
 Artikel 56 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter reklamering, som har til formål i nævnte medlemsstat at fremme spillekasinoetablissementer, der er beliggende i en anden medlemsstat, kun er tilladt, såfremt de i denne anden medlemsstat vedtagne lovbestemmelser på området for spillerbeskyttelse frembyder garantier, som i det væsentlige svarer til dem, der følger af de tilsvarende gældende lovbestemmelser i den første medlemsstat.
 (1) EUT C 226 af 30.7.2011.


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/78
 Sag anlagt den 28. november 2012 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-146/12)
 2013/C 26/164
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal og D. Abreu Caldas)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om overførsel af sagsøgerens pensionsrettigheder til Unionens pensionsordning, en afgørelse, som anvender de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser vedrørende artikel 11 og 12 i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at artikel 9 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser i artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten er ulovlig.
 —
 Afgørelsen af 3. februar 2012 om anvendelse af parametrene i de almindelige gennemførelsesbestemmelser i artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten af 3. marts 2011 på overførslen af sagsøgerens pensionsrettigheder annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
10.1.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/24
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2008 — Galderma mod KHIM — Lelas (Nanolat)
 (Sag T-6/07) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket Nanolat - det ældre nationale ordmærke TANNOLACT - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2009/C 6/49)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Galderma SA (Cham, Schweiz) (ved avocat N. Hebeis)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Tihomir Lelas (Zagreb, Kroatien) (ved avocat H.-J. Omsels)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 25. oktober 2006 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 146/2006-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Galderma SA og Tihomir Lelas.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Galderma SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 56 af 10.3.2007.


text:
23.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 389/37
 Rettens dom af 30. september 2015 — Ecolab USA mod KHIM (GREASECUTTER)
 (Sag T-610/13) (1)
 ((EF-varemærker - international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret - ordmærket GREASECUTTER - absolutte registreringshindringer - beskrivende karakter - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 389/38)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ecolab USA, Inc. (Wilmington, Delaware, De Forenede Stater) (ved advokaterne G. Hasselblatt og V. Töbelmann)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved L. Rampini, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 5. september 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1704/2012-2) vedrørende den internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, af ordmærket GREASECUTTER.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Ecolab USA, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 24 af 25.1.2014.


text:
19.12.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 312/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 2. oktober 2009 — Reti Televisive Italiane SpA (RTI) mod Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
 (Sag C-390/09)
 2009/C 312/32
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Reti Televisive Italiane SpA (RTI)
 Sagsøgt: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 18 og 18a i direktiv 89/552/EØF (1), som ændret ved direktiv 97/36/EF (2), efter udløbet af fristen for gennemførelsen heraf anses for at være tilstrækkeligt præcise, ubetingede og passende bestemmelser, således at de kan få forrang for den nationale lovgivning, der er i strid med fællesskabsretten, og efter en korrekt fortolkning af traktatens artikel 249, stk. 3, udgøre de nationale bestemmelser på området og gennemføres af en forvaltningsmyndighed, dvs. AGCOM, der er tildelt gennemførelsesbeføjelser i forhold til national ret?
 2)
 Skal artikel 18 og 18a i direktiv 89/552/EØF, som ændret ved direktiv 97/36/EF, fortolkes således, at enhver anden form for teleshopping, der ligeledes har en varighed på over tre minutter, men under 15 minutter, på baggrund af teleshoppingblokkenes obligatoriske varighed på mindst 15 minutter, defineres som »teleshoppingindslag« og underlægges den begrænsning pr. time, der er gældende for reklameindslag?
 3)
 Skal artikel 1, litra e), 10, 11 og 18, stk. 3, i direktiv 89/552/EØF, som ændret ved direktiv 97/36/EF, fortolkes således, at meddelelser fra et tv-spredningsforetagende vedrørende egne programmer, der udsendes uden modydelse, er omfattet af begrebet fjernsynsreklame og dermed kravet om identifikation af fjernsynsreklamer i forhold til det øvrige program og om placering af fjernsynsreklamer i fjernsynsudsendelser?
 4)
 Skal artikel 1, litra e), 10, 11 og 18, stk. 3, i direktiv 89/552/EØF, som ændret ved direktiv 97/36/EF, fortolkes således, at institutionelle informations- og kommunikationsaktiviteter i medfør af den italienske lov nr. 150 af 7. juni 2000 om meddelelser med sociale formål og public service-meddelelser er omfattet af begrebet fjernsynsreklame og dermed kravet om identifikation af fjernsynsreklamer i forhold til det øvrige program og om placering af fjernsynsreklamer i fjernsynsudsendelser?
 (1) EFT L 298, s. 23.
 (2) EFT L 265, s. 42.


text:
15.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/25
 Sag anlagt den 6. december 2013 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-648/13)
 2014/C 45/42
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved K. Herrmann og E. Manhaeve, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Polen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, nr. 19), 20), 26) og 27), artikel 8, stk. 1, artikel 9, stk. 2, artikel 10, stk. 3, og artikel 11, stk. 5, i og bilag V (punkt 1.3, 1.3.4, 1.3.5, 1.4 og 2.4.1) og bilag VII (del A, punkt 7.2-7.10) til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (1), idet den ikke, ikke fuldstændigt eller ikke korrekt har gennemført disse bestemmelser, og at den har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til dette direktivs artikel 24.
 —
 Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Artikel 2, nr. 19), 20), 26) og 27)
 Kommissionen foreholder Republikken Polen, at den ikke har gennemført de definitioner, der er indeholdt i artikel 2, nr. 19), 20), 26) og 27), i direktiv 2000/60/EF, rigtigt og fuldstændigt.
 Artikel 8, stk. 1
 Kommissionen foreholder Republikken Polen, at de polske bestemmelser ikke indeholder de krav, der svarer til specifikationerne for Natura-2000-områder.
 Artikel 9, stk. 2
 Kommissionen er af den opfattelse, at artikel 9, stk. 2, i direktiv 2000/60/EF ikke er blevet gennemført fuldstændigt eller korrekt, for så vidt som der er tale om forpligtelsen til i vandområdeplanerne at anføre de planlagte skridt til gennemførelsen af omkostningsdækningen, som vil bidrage til virkeliggørelsen af dette direktivs miljømål.
 Artikel 10, stk. 3
 Kommissionen er af den opfattelse, at Republikken Polen ikke har gennemført den forpligtelse, der er indeholdt i artikel 10, stk. 3, i direktiv 2000/60/EF, men at gennemførelsen af denne bestemmelse imidlertid er afgørende for virkeliggørelsen af vanddirektivets mål.
 Artikel 11, stk. 5
 Kommissionen forholder Republikken Polen, at den ikke har gennemført artikel 11, stk. 5, i direktiv 2000/60/EF korrekt, da anvendelsesområdet for de tilsvarende polske bestemmelser er snævrere end i direktivet.
 Bilag V
 Efter Kommissionens opfattelse er enkelte punkter i bilag V på trods af den vidtgående gennemførelse af dette bilag ikke gennemført i polsk ret på tilfredsstillende måde. Kritikpunktet om den ukorrekte gennemførelse vedrører først og fremmest det anførte om skøn med hensyn til graden af pålidelighed i vandområdeplanerne (punkt 1.3, 1.3.4 og 2.4.1), overvågningen af habitaterne og arterne i beskyttede områder (punkt 1.3.5) og udelukkelsen af hydromorfologiske elementer ved klassificeringen af vands tilstand (punkt 1.4.2).
 Bilag VII
 Kommissionen foreholder Republikken Polen, at den ikke har gennemført punkt 7.2-7.10 i del A i bilag VII korrekt, da bestemmelserne om landets vandbeskyttelsesprogram skal adskilles fra vandområdeplanerne, som omhandlet i bilag VII i direktiv 2000/60/EF. Derfor er de af de polske myndigheder anførte nationale bestemmelser, der udgør en gennemførelse af direktivets artikel 11, ikke tilstrækkelige til en gennemførelse af kravene i punkt 7.2-7.10 i bilag VII.
 (1) EFT L 327, s. 1.


text:
C 357/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 11 . 97
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Entringer, — Treuhandanstalts instruks om, at bananmodningen
 34 A, rue Philippe II . skulle afbrydes i 1993 , er en » usædvanlig omstændig
 hed «.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: O EFT L 47 af 25 . 2 . 1993 , s . 1 .
 (2) Dom af 26 . november 1996, sag C-68/95 , Sml. I, s. 6065 .
 — Kommissionens beslutning af 9 . juli 1997 ( nr. VI/6251/
 97/DE ) annulleres i henhold til EF-traktatens
 artikel 174, stk. 1 .
 — Kommissionen tilpligtes i henhold til procesreglemen Sag anlagt den 17. september 1997 af Georges Keiser mod
 tets artikel 87, stk . 2, at godtgøre sagsøgeren de nød Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 vendige omkostninger. ( Sag T-255/97)
 ( 97/C 357/61 )
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 (Processprog: fransk)
 Med den anfægtede beslutning blev sagsøgerens ansøgning
 i henhold til artikel 30 i forordning (EØF) nr. 404/93 (') Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 om tildeling af supplerende importlicenser for bananer der den 17. september 1997 anlagt sag mod Kommissio
 inden for rammerne af toldkontingentordningen afslået. nen for De Europæiske Fællesskaber af Georges Keiser,
 Det sagsøgende selskab, der er stiftet den 1 . januar 1994 , Asselscheuer ( Luxembourg), ved advokat Lucas Vogel ,
 er retssuccessor til en DDR-statsvirksomhed, som har eksi Bruxelles, og med valgt adresse på sagsøgerens bopæl, 44,
 rue du Grunewald .
 steret siden 1953 , og som havde kapacitet til årligt at
 modne indtil 14 500 tons bananer. I april 1993 blev
 bananmodningen indstillet efter instruks fra Treuhandan Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 stalt. På grund af strukturproblemer i de nye delstater har
 det været umuligt for sagsøgeren at afslutte den nødven
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 4 . juni
 dige moderniseringsproces, før bananmarkedsordningen
 1997, meddelt sagsøgeren den 16 . juni 1997, om afvis
 blev indført. Selv hvis dette var lykkedes rettidigt for sag
 ning af sagsøgerens klage over afgørelsen af 20 . decem
 søgeren, ville der på grundlag af de referenceår, som ifølge
 artikel 19, stk . 2 , i forordning ( EØF) nr. 404/93 skal tages ber 1996 , hvorved sagsøgerens anmodning om at blive
 genindsat i sin normale stilling ved Sikkerhedskontoret
 i betragtning, være blevet tildelt et usædvanligt lavt kon
 i Luxembourg blev afvist.
 tingent. Desuden ville sagsøgeren have forventet, at dennes
 banankontingent på grund af den særlige situation i de
 nye delstater ville blive beregnet på grundlag af dennes for — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 gængers kapacitet, og at de yderst kapacitetssvage år
 1993-1995 ikke ville blive lagt til grund som referenceår Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 ved udstedelsen af importlicenser.
 Sagsøgeren, der gør tjeneste ved Sikkerhedskontoret i
 Sagsøgeren har gjort følgende søgsmålsgrunde gældende : Luxembourg, har først anført, at han blev afhørt den
 3 . december 1991 som led i en undersøgelse vedrørende
 uregelmæssigheder i forbindelse med forvaltningen af Sik
 — Kommissionens overskridelse af grænserne for dens kerhedskontoret i Luxembourg, og at han ved den lejlig
 skøn, idet den har set bort fra, at de betingelser for, at hed blev tvunget til at afsløre forskellige former for uregel
 der kan foreligge et særligt vanskeligt tilfælde, som mæssigheder, som han havde været vidne til . Kort forinden
 Domstolen har opstillet i et lignende tilfælde (2 ), er havde sagsøgeren deltaget i prøverne i en generel udvæl
 opfyldt . gelsesprøve. Efter udvælgelsesprøven blev der indledt en
 disciplinærsag mod ham . Det foreholdtes ham, at han ikke
 havde udvist den fornødne hæderlighed i forbindelse med
 — Tilsidesættelse af EF-rettens lighedsgrundsætning, da afviklingen af prøverne . Som afslutning på disciplinærsa
 det i referenceårene har været umuligt for sagsøgeren gen blev sagsøgeren den 11 . januar 1995 som disciplinær
 at opnå nogen nævneværdig omsætning, men at denne sanktion idømt en irettesættelse . Allerede den 31 . juli
 alligevel behandles ligesom alle andre vesteuropæiske 1992 var han imidlertid blevet underrettet om, at han var
 frugthandelsvirksomheder. blevet stillet til rådighed for Publikationskontoret.
 Til støtte for påstanden har sagsøgeren fremført følgende
 — Krænkelse af sagsøgerens ejendomsret samt hindring
 anbringender:
 af retten til fri erhvervsudøvelse, da sagsøgeren har et
 fuldt sortiment og derfor nødvendigvis er henvist til
 bananmodning, og da sagsøgerens eksistensgrundlag — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 90, stk. 1 , og
 ville være truet uden udstedelse af supplerende licenser. artikel 2, stk . 1 , og af den kommissionsbeslutning, der
 ---pagebreak--- 22 . 11 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 357/33
 blev offentliggjort i » Meddelelser fra Administratio — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren 1 057 567 bfr. i
 nen « af 7. april 1986 ( nr. 498 ), idet den anfægtede erstatning, forrentet med 5 % fra den 26 . oktober
 afgørelse var underskrevet af en kontorchef, der gjorde 1984 .
 tjeneste i Luxembourg, og ikke af generaldirektøren
 for Personale og Administration.
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 25 , stk . 2, og af Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 princippet » ne bis in idem «, der navnlig er fastsat i
 vedtægtens artikel 86, stk . 3 , ligesom der i den forelig Sagsøgeren var tidligere tjenestemand ved Kommissionen
 gende sag er anlagt et åbenbart fejlskøn, for så vidt med Ispra som tjenestested. Efter at han i marts 1982
 som Kommissionen som begrundelse for ikke at bringe havde haft en skiulykke, blev han den 1 . marts 1986 før
 sagsøgerens midlertidige tjeneste ved Publikationskon tidspensioneret på grund af vedvarende, delvis invaliditet.
 toret til ophør og genindsætte ham i hans normale stil I maj 1986 ansøgte han om at få invaliditetsgraden sat op
 ling ved Sikkerhedskontoret har henvist til forhold, der fra 28% til 50/55% . Ti år senere , nemlig i april 1996 ,
 alene er baseret på den irettesættelse, han er blevet modtog sagsøgeren som følge af en forhøjelse af invalidi
 idømt.
 tetsgraden med 14% til i alt 42% en godtgørelse, som gik
 ind på hans konto den 25 . april 1996 .
 Sagsøgeren har nærmere anført, at en sådan begrundelse Nærværende søgsmål drejer sig om det tab, sagsøgeren
 medfører, at han pålægges endnu en sanktion for forhold, mener at have lidt som følge af den langvarige behandling
 som er blevet endelig pådømt ved en disciplinær afgørelse . af hans ansøgning af 14 . maj 1986 frem til udbetalingen
 Endvidere kan den anfægtede afgørelse fortolkes på den af godtgørelsen den 25 . april 1996 .
 måde, at de opgaver, der påhviler en tjenestemand i Sikker
 hedskontoret, er så følsomme, at de kræver en højere grad
 af hæderlighed end i andre tjenestegrene ved Kommissio Sagsøgeren har til støtte for sit krav gjort gældende, at
 nen. Et sådant synspunkt er ifølge sagsøgeren udtryk for et Kommissionen har udvist ansvarspådragende passivitet, at
 åbenbart fejlagtigt skøn . Han har i den forbindelse præci den handlet culpøst, og at den skal erstatte hans udgifter
 seret, at en anden tjenestemand, der var omfattet af den som følge af forsinkkelsen.
 samme disciplinærsag, har kunnet blive i sin stilling, uan
 set at han udfører meget følsomme opgaver i direktoratet
 » Euratoms Sikkerhedskontrol «, og at også han er blevet Sagsøgeren har anført, at en tjenestemand, som først
 idømt en irettesættelse . adskillige år efter ulykken modtager en godtgørelse, stilles
 væsentligt ringere end en tilsvarende tjenestemand, der får
 udbetalt godtgørelsen kort tid efter ulykken. En sådan
 ulige behandling er i strid med princippet om forbud mod
 forskelsbehandling. Dette princip, der også indebærer et
 krav om ligebehandling, har forrang for vedtægten for tje
 nestemænd i De Europæiske Fællesskaber, i det konkrete
 tilfælde ordlyden af artikel 73 , stk. 2 .
 Sag anlagt den 19. september 1997 af Hans C. Herold
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Såfremt Kommissionen vil påberåbe sig denne bestemmelse
 ( Sag T-257/97) over for sagsøgerens krav, ville den skulle have foretaget
 en ændring af eller en tilføjelse til tjenestemandsvedtægten.
 ( 97/C 357/62 Sagsøgte har imidlertid til dato ikke foretaget sig noget i
 så henseende .
 (Processprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 19 . september 1997 anlagt sag mod Kommissio Sag anlagt den 22. september 1997 af Societå Eridania
 nen for De Europæiske Fællesskaber af Hans C. Herold, SpA m.fl. mod Rådet for De Europæiske Fællesskaber
 Levanto ( Italien ), ved advokaterne Dr. Bernd Potthast, Dr. ( Sag T-258/97)
 Hans-Josef Ruber og Albert Potthast, Koln, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Ernest Arendt, 8-10, ( 97/C 357/63 )
 rue Mathias Hårdt .
 (Processprog: italiensk)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 22 . september 1997 anlagt sag mod Rådet for De
 Europæiske Fællesskaber af Societå Eridania SpA, Genova,
 — Sagsøgtes afgørelse af 20 . november 1996 annulleres. Societå ISI, Industria Saccarifera Italiana Agroindustriale