text:
8.7.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 192/5
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte artikel 4, stk. 1 og 3, i Rådets direktiv 77/799/EØF af
 ret verserende sag, C. Baars mod Inspecteur der Belastingen 19. december 1977 om gensidig bistand mellem medlemssta-
 Particulieren/Ondernemingen Gorinchem, at opnå en præjudi- ternes kompetente myndigheder inden for området direkte
 ciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel skatter (EFT L 336, s. 15), har Domstolen (Første Afdeling),
 6 og 52 (efter ændring nu artikel 12 EF og 43 EF) samt EF- sammensat af afdelingsformanden, L. Sevón, og dommerne
 traktatens artikel 73 B og 73 D (nu artikel 56 EF og 58 EF), P. Jann (refererende dommer) og M. Wathelet; generaladvokat:
 har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsfor- S. Alber; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den
 manden, D.A.O. Edward, og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puis- 13. april 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 sochet, P. Jann og M. Wathelet (refererende dommer); gene-
 raladvokat: S. Alber; justitssekretær: ekspeditionssekretær Artikel 4, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 77/799/EØF af
 D. Louterman-Hubeau, den 13. april 2000 afsagt dom, hvis 19. december 1977 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes
 konklusion lyder således: kompetente myndigheder inden for området direkte skatter skal
 fortolkes således:
 EF-traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF) er til hinder
 for en medlemsstats skattelovgivning — som den i hovedsagen — Det er ikke nødvendigt, at den i bestemmelsen omhandlede
 omhandlede lovgivning — hvorefter der i tilfælde af, at indehavelse skattenedsættelse eller skattefritagelse er indeholdt i en udtrykkelig
 af en kapitalandel i et selskab giver indehaveren en sådan indflydelse forvaltningsakt fra en anden medlemsstats kompetente myn-
 på beslutningerne i selskabet, at han kan træffe afgørelse om dets dighed.
 drift,
 — Udtrykket »unormal skattenedsættelse eller skattefritagelse« hen-
 — indrømmes personer, der er statsborgere i medlemsstaterne og viser til en uberettiget lavere skat i en anden medlemsstat.
 har bopæl på den pågældende medlemsstats område, hel eller
 delvis fritagelse for formueskat af den formue, der er investeret i (1) EFT C 48 af 20.2.1999.
 kapitalandele i selskabet
 — men som en betingelse for denne fritagelse stiller krav om, at
 kapitalandelen indehaves i et selskab, der er hjemmehørende i den
 pågældende medlemsstat, således at indehavere af kapitalandele i
 selskaber i andre medlemsstater ikke kan opnå fritagelse.
 DOMSTOLENS DOM
 (1) EFT C 278 af 5.9.1998. (Tredje Afdeling)
 af 13. april 2000
 i sag C-123/99, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Hellenske Republik (1)
 DOMSTOLENS DOM
 (»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv
 (Første Afdeling) 94/62/EF«)
 af 13. april 2000 (2000/C 192/10)
 i sag C-420/98, W.N. mod Staatssecretaris van Financiën
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Nederlandenes (Processprog: græsk)
 Raad van State) (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (»Tilnærmelse af lovgivningerne — direktiv 77/799/EØF gjort i Samling af Afgørelser)
 — gensidig bistand mellem medlemsstaternes myndigheder
 inden for området direkte skatter — uopfordret udveksling I sag C-123/99, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 af oplysninger«) ber (befuldmægtiget: M. Condou-Durande) mod Den Hellenske
 Republik (befuldmægtigede: N. Dafniou og D. Tsagkaraki),
 (2000/C 192/09) angående en påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske
 Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-
 (Processprog: nederlandsk) traktaten og i henhold til Europa-Parlamentet og Rådets
 direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og
 emballageaffald (EFT L 365, s. 10), idet den ikke har givet
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- underretning om de love og administrative bestemmelser, der
 gjort i Samling af Afgørelser) er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, eller ikke har
 truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkom-
 I sag C-420/98, angående en anmodning, som Nederlandenes me direktivet, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af
 Raad van State i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel afdelingsformanden, J.C. Moitinho de Almeida, og dommerne
 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret C. Gulmann og F. Macken (refererende dommer); generaladvo-
 verserende sag, W.N. mod Staatssecretaris van Financiën, at kat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 13. april 2000 afsagt
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af dom, hvis konklusion lyder således:
 ---pagebreak--- C 192/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.7.2000
 1) Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold (der gøres ikke krav på eneret med hensyn til tegnets
 til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. de- bestanddele COMPANY eller LINE) er ikke blevet benyttet.
 cember 1994 om emballage og emballageaffald, idet den ikke
 inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative Det fremgår ikke af de anfægtede afgørelser, at der er taget
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. hensyn til begrænsningen i medfør af artikel 12, litra b), i
 forordning nr. 40/94. Dette kan i forbindelse med tegnet
 2) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger. COMPANYLINE forklare, hvorfor registreringshindringer-
 ne i artikel 7, stk. 1, litra b), og c), i forordning nr. 40/94
 (1) EFT C 188 af 3.7.1999. er blevet bedømt ud fra for strenge kriterier.
 Retten i Første Instans har endvidere med urette ikke taget
 hensyn til, at sagsøgte i strid med artikel 38, stk. 2 og 3, i
 forordning nr. 40/94, regel 11, stk. 2, i gennemførelsesfo-
 rordningen og punkt 8.13.2 i undersøgelsesinstruksen ikke
 selv har taget initiativ til en disclaimer. I forbindelse med
 Appel iværksat den 20. marts 2000 af DKV Deutsche afgørelsen vedrørende registreringshindringerne i artikel 7,
 Krankenversicherung AG til prøvelse af dom afsagt den stk. 1, i forordning nr. 40/94, undlod Retten i Første
 12.1.2000 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans endvidere med urette at tage hensyn til registre-
 Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-19/99, DKV Deutsche ringspraksis i samtlige medlemsstater i Fællesskabet.
 Krankenversicherung AG mod Harmoniseringskontoret
 for det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller) — Tilsidesættelse af materiel ret, magtfordrejning: Efter sagsø-
 gerens opfattelse er modsigelserne og undladelserne fra
 appelindstævntes side et objektivt klart indicium for, at
 (Sag C-104/00 P)
 den anfægtede afgørelse havde det afgørende formål at
 nægte registrering af tegnet COMPANYLINE under alle
 (2000/C 192/11) omstændigheder og uden hensyn til gældende ret og
 sagsøgtes harmoniseringsfunktion. Det rent formelle argu-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den ment om, at reglerne om EF-varemærker består side om
 20. marts 2000 iværksat appel af DKV Deutsche Krankenversi- side med de nationale varemærkelovgivninger i medlems-
 cherung AG ved advokat Stephan v. Petersdorff-Campen, staterne, er ikke overbevisende, fordi Harmoniseringskon-
 advokatfirmaet von Rospatt, von der Osten, Pross, Kaiser- toret traf afgørelse uden en objektiv konstatering af de
 Friedrich-Ring 56, D-40547 Düsseldorf, bistået af advokat, faktiske omstændigheder, navnlig vedrørende afgørelse-
 patentagent Alfred Maxton, advokatfirmaet Maxton & Lang- spraksis i Storbritannien, og ikke foretog en afvejning og
 maack, Goltsteinstrasse 93, D-50968 Köln, og med valgt afbalancering af interesserne, således som det kræves efter
 adresse i Luxembourg hos advokat Marc Loesch, advokat- princippet om ordninger, der består side om side (ko-
 firmaet De Bandt, van Heckel, Lagae & Loesch, 11, rue Goethe, eksistens).
 L-1011 Luxembourg, til prøvelse af dom afsagt den 12. januar
 2000 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 (Fjerde Afdeling) i sag T-19/99, DKV Deutsche Krankenversi-
 cherung AG mod Harmoniseringskontoret for det Indre Mar-
 ked (varemærker, mønstre og modeller).
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 Sag anlagt den 27. marts 2000 af Kongeriget Spanien mod
 — De anfægtede afgørelser annulleres. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Sag C-114/00)
 Appelanbringender og væsentligste argumenter (2000/C 192/12)
 — Tilsidesættelse af materiel ret, artikel 7, stk. 1, litra b), i
 Rådets forordning nr. 40/94: Der er anlagt for strenge Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 kriterier for, at tegnet »COMPANYLINE« kan registreres. I 27. marts 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De Euro-
 stedet for en bedømmelse af den samlede virkning af tegnet pæiske Fællesskaber af Kongeriget Spanien ved Santiago Ortiz
 COMPANYLINE foretages der i de anfægtede afgørelser Vaamonde, og med valgt adresse i Luxembourg hos Spaniens
 alene en bedømmelse af tegnets bestanddele COMPANY Ambassade, 4-6, boulevard E. Servais.
 og LINE hver for sig. De mange mulige angivne betydninger
 via association tages ikke i betragtning. Under hensyn til Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 registreringspraksis i Fællesskabets medlemsstater (herun-
 der engelsksprogede medlemsstater) samt efter sagsøgtes 1. Kommissionens beslutning af 22. december 1999 om
 afgørelsespraksis vedrørende lignende tegn kunne det ikke støtte til finansiering af den driftskapital, der stilles til
 med henvisning til artikel 7, stk. 1, litra b), afslås at rådighed for landbrugssektoren i Extremadura, annulleres.
 registrere tegnet COMPANYLINE. Muligheden for at regi-
 strere tegnet med angivelse af en klargørende disclaimer 2. Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
13.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 361/17
 Sag anlagt den 11. august 2014 — Makhlouf mod Rådet
 (Sag T-593/14)
 2014/C 361/23
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Rami Makhlouf (Damaskus, Syrien) (ved advokaterne E. Ruchat og C. Cornet d’Elzius)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgerens søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.
 —
 Som følge heraf annulleres afgørelse 2014/309/FUSP af 28. maj 2014 samt de efterfølgende retsakter til gennemførelse heraf, for så vidt som de angår sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er blevet påberåbt i sag T-432/11, Makhlouf mod Rådet (1).
 (1) EUT C 290, s. 13.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
27.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/33
 Appel iværksat den 6. februar 2015 af Kurt Hesse til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 27. november 2014 i sag T-173/11 — Kurt Hesse und Lutter & Partner GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-50/15 P)
 (2015/C 138/45)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Kurt Hesse (ved Recthsanwalt M. Krogmann)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), Lutter & Partner GmbH og Dr. Ing. h. c. F. Porsche AG
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. november 2014 (sag T-173/11) ophæves.
 —
 Afgørelse truffet den 11. januar 2011 af Fjerde Appelkammer (sag R0306/2010-4) annulleres, og indsigelsen mod ansøgningen om varemærkeregistrering nr. 5723 432 af 16. februar 2007 forkastes.
 Subsidiært,
 —
 Sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret
 Derudover har appellanten nedlagt påstand om, at
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for sit søgsmål har appellanten gjort følgende anbringender gældende:
 1.
 Fejlagtig undladelse af at tage hensyn til faktorer i forhold til ligheden mellem varerne i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i EF-varemærkeforordningen (1).
 Appellanten har anfægtet Rettens bedømmelse, hvorefter appelkammeret med rette havde været af den opfattelse, at »mobile navigationsapparater, særlig mobile navigationsapparater til brug sammen med satellitter« på den ene side og på den anden side de varer, der var omfattet af det varemærke, indsigelsen var støttet på, var af lignende art. Retten har i forbindelse med vurderingen af ligheden undladt at tage hensyn til væsentlige faktorer såsom de pågældende varers art, fremstilling, markedsføring, distributionskanaler og salgssteder. Under fuld hensyntagen til og korrekt afvejning af alle de relevante faktorer ville Retten være nået frem til, at varerne ikke var af lignende art.
 2.
 Urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder og urigtig retsanvendelse af EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 5, i forhold til beskyttelsen af det velkendte varemærke.
 Retten har begået en retlig fejl ved at lade appelkammerets opfattelse, hvorefter varemærket »Carrera« er kendt af en betydelig del af offentligheden, være uprøvet. Appelkammeret har især støttet sin opfattelse på enkelte aspekter af en sagkyndig erklæring. Appelkammeret og Retten har med urette betegnet vigtige konklusioner i erklæringen som »værdiløse« og fuldstændig ignoreret andre væsentlige konklusioner. Således ligger en i betydeligt omfang urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder og beviserne til grund for Rettens afgørelse.
 3.
 Retligt fejlagtig antagelse af en »utilbørlig udnyttelse« i henhold til EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 5.
 Retten har med urette undladt at prøve appelkammerets opfattelse, hvorefter der består en risiko for utilbørlig udnyttelse til gunst for det af appellanten ansøgte varemærke »Carrera«. Appelkammeret har lagt til grund, at samtlige de varer, der er omfattet af det ansøgte varemærke kan »indpasses i køretøjer og benyttes deri«. Heraf følger en »social vane«, der medfører, at benyttelsen på den ene side af de angivne varer og på den anden side køretøjer »relateres til hinanden«. Det forholder sig rent faktisk således, at den omstændighed alene, at de angivne varer kan indpasses i køretøjer og anvendes deri, ikke kan medføre en »social vane« og heller ikke kan føre til utilbørlig udnyttelse. Dermed har appelkammeret og Retten ikke begrundet deres afgørelse tilstrækkeligt.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/26
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 13. juni 2013 — Galin Kostov mod Direktor na Direktsia »Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto« — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad — Varna — Bulgarien)
 (Sag C-62/12) (1)
 (Det fælles merværdiafgiftssystem - direktiv 2006/112/EF - artikel 9, stk. 1 - begrebet »afgiftspligtig« - fysisk person - afgiftspligtig levering af tjenesteydelser - lejlighedsvis levering - manglende tilknytning til en registreret og momspligtig erhvervsvirksomhed - selvstændig foged)
 2013/C 225/41
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad — Varna
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Galin Kostov
 Sagsøgt: Direktor na Direktsia »Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto« — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Administrativen sad — Varna — fortolkning af artikel 9, stk. 1 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — afgiftspligtig person — fysisk persons momspligt ved lejlighedsvis levering af afgiftspligtige tjenesteydelser, som ikke har forbindelse med hans virksomhed som privat foged
 Konklusion
 Artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at en fysisk person, der allerede er merværdiafgiftspligtig af sin virksomhed som selvstændig foged, skal anses for »afgiftspligtig« af enhver anden økonomisk virksomhed, der udøves lejlighedsvis, på betingelse af, at denne virksomhed udgør virksomhed i henhold til artikel 9, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2006/112.
 (1) EUT C 118 af 21.4.2012.


text:
11.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/19
 Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 21. maj 2014 — Walter Jubin (sag C-475/13) og Heidemarie Retzlaff (sag C-476/13) mod easyJet Airline Co. Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)
 (Forenede sager C-475/13 og C-476/13) (1)
 2014/C 261/34
 Processprog: tysk
 Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 359 af 7.12.2013.


text:
30.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 107/6
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. januar 2015 — Art & Allposters International BV mod Stichting Pictoright (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)
 (Sag C-419/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - immaterialrettigheder - ophavsret og beslægtede rettigheder - direktiv 2001/29/EF - artikel 4 - retten til spredning - udtømningsprincippet - begrebet »genstand« - overførsel på lærred af billedet af et beskyttet værk fra en plakat - ændring af medium - påvirkning af udtømningen))
 (2015/C 107/07)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Art & Allposters International BV
 Sagsøgt: Stichting Pictoright
 Konklusion
 Artikel 4, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet skal fortolkes således, at reglen om udtømning af spredningsretten ikke finder anvendelse i en situation, hvor en reproduktion af et beskyttet værk efter at have været markedsført i Den Europæiske Union med samtykke fra indehaveren af ophavsretten har været genstand for en udskiftning af sit medium, såsom overførslen på et lærred af denne reproduktion på en plakat, og på ny bringes i omsætning i sin nye form.
 (1) EUT C 325 af 9.11.2013.


text:
7.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 90/17
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 18. januar 2016 — Biofa mod Kommissionen
 (Sag T-746/15 R)
 ((Særlige rettergangsformer - plantebeskyttelsesmiddel - godkendelse af basisstoffet natriumhydrogencarbonat - begæring om udsættelse af gennemførelsen - ingen uopsættelighed))
 (2016/C 090/24)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Biofa AG (Münsingen, Tyskland) (ved advokaterne C. Stallberg og S. Knoblich)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. von Rintelen, F. Moro og P. Ondrüsek, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 2015/2069 af 17. november 2015 om godkendelse af basisstoffet natriumhydrogencarbonat, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 301, s. 42).
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
C 55/22 DA Den Europæiske Unions Tidende 8.3.2003
 Slettelse af sag C-89/02 ( 1) Slettelse af sag C-97/02 (1)
 (2003/C 55/58) (2003/C 55/61)
 Ved kendelse af 15. november 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 15. november 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-89/ Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-97/02,
 02, Dolomite Franchi SpA mod Ministero delle Finanze Rezzola Scavi Srl mod Ministero delle Finanze (anmodning
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes
 skal slettes af registeret. af registeret.
 ( 1) EFT C 131 af 1.6.2002. (1 ) EFT C 131 af 1.6.2002.
 Slettelse af sag C-95/02 ( 1) Slettelse af sag C-98/02 (1)
 (2003/C 55/59)
 (2003/C 55/62)
 Ved kendelse af 15. november 2002 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 15. november 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-95/02,
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-98/02,
 Ugine Srl mod Ministero delle Finanze (anmodning om
 Villa Gemma SpA mod Ministero delle Finanze (anmodning
 præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes af
 om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes
 registeret.
 af registeret.
 ( 1) EFT C 131 af 1.6.2002.
 (1 ) EFT C 131 af 1.6.2002.
 Slettelse af sag C-96/02 ( 1)
 Slettelse af sag C-106/02 ( 1)
 (2003/C 55/60)
 (2003/C 55/63)
 Ved kendelse af 15. november 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-96/02, Ved kendelse af 12. december 2002 har præsidenten for De
 TOMAR Srl mod Ministero delle Finanze (anmodning om Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-106/
 præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes af 02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 registeret. Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 131 af 1.6.2002. (1 ) EFT C 31 af 1.6.2002.


text:
C 212/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.7.2001
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Afdelingernes sammensætning i retsåret 2000/2001 for- (sag IV/36.069 — Wirtschaftsvereinigung Stahl) (EFT 1998
 længet L 1, s. 10) annulleres, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat
 af afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne K. Lenaerts og
 M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig G. Herzig, den 5. april
 (2001/C 212/39) 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Kommissionens beslutning 98/4/EKSF af 26. november 1997
 Retten har på et møde den 3. juli 2001 konstateret, at på
 om en procedure i henhold til EKSF-traktatens artikel 65 (sag
 grund af retsferien vil Rettens nye medlem først kunne aflægge
 IV/36.069 — Wirtschaftsvereinigung Stahl) annulleres.
 ed for Domstolen efter retsferiens afslutning. Rettens afgørelse
 af 4. juli 2000 (EFT C 259 af 9.9.2000) om udpegelse af 2) Kommissionen bærer sine egne samt sagsøgernes omkostninger.
 afdelingsformænd, afdelingernes sammensætning og sagernes
 fordeling mellem afdelingerne finder derfor fortsat anvendelse,
 og præsident Bo Versterdort fortsætter som præsident, indtil (1) EFT C 94 af 28.3.1998.
 Rettens nye medlem tiltræder, jf. artikel 5, stk. 3 i EF-statutten
 for Domstolen, artikel 5, stk. 3, i Euratom-Statutten for
 Domstolen og artikel 5, stk. 3, i EKSF-statutten for Domstolen.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 2. maj 2001
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 i de forenede sager T-167/99 og T-174/99, Carla Giulietti
 m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 den 5. april 2001 ber (1)
 i sag T-16/98, Wirtschaftsvereinigung Stahl m.fl. mod (Tjenestemænd — udvælgelsesprøver — annullationssøgs-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) mål — proceduren med stopprøver — afvikling af prøverne
 — princippet om ligebehandling — begrundelsespligt —
 princippet om den berettigede forventning — princippet
 (»Konkurrence — EKSF — aftale om informationsudveks- om god forvaltningsskik — konsekvenser for den senere
 ling — meddelelse — Kommissionens beslutning om at tage afvikling af udvælgelsesprøven)
 afstand fra aftalens indhold — begrundelse)«
 (2001/C 212/41)
 (2001/C 212/40)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: tysk)
 I de forenede sager T-167/99 og T-174/99, Carla Giulietti,
 Ana Caprile, Bruxelles, Fabrizio Dell’Olio, Bari (Italien), Konrad
 I sag T-16/98, Wirtschaftsvereinigung Stahl, Düsseldorf (Tysk- Fuhrman, Olivier Radelet, Bruxelles, ved advokaterne G. Van-
 land), AG der Dillinger Hüttenwerke, Dillingen (Tyskland), dersanden og L. Levi, og med valgt adresse i Luxembourg, mod
 EKO Stahl GmbH, Eisenhüttenstadt (Tyskland), Krupp Thyssen Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 Nirosta GmbH, Bochum (Tyskland), Thyssen Krupp Stahl gede: G. Valsesia, J. Currall og C. Berardis-Kayser), angående en
 GmbH, Duisburg (Tyskland), Salzgitter AG (tidligere Preussag påstand om annullation, dels af den af udvælgelseskomitéen
 Stahl AG), Salzgitter (Tyskland), Stahlwerke Bremen GmbH, i forbindelse med udvælgelsesprøve KOM/A/10/98 trufne
 Bremen (Tyskland), og Thyssen Stahl AG, Duisburg, ved afgørelse, hvorefter sagsøgerne udelukkes fra prøverne efter
 Rechtsanwalt J. Sedemund, og med valgt adresse i Luxembourg, stopprøverne, dels af alle foranstaltninger truffet efter udvæl-
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld- gelsesprøven, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af
 mægtigede: K. Wiedner og H.-J. Freund), angående en påstand afdelingsformanden, A.W.H. Meij, og dommerne A. Potocki
 om, at Kommissionens beslutning 98/4/EKSF af 26. november og J. Pirrung; justitssekretær: fuldmægtig G. Herzig, den 2. maj
 1997 om en procedure i henhold til EKSF-traktatens artikel 65 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:


text:
29.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 178/12
 Domstolens kendelse (Fjerde Afdeling) af 2. maj 2006 — straffesag mod Henri Léon Schmitz (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de police de Neufchâteau — Belgien)
 (Sag C-291/04) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - fri bevægelighed for personer og tjenesteydelser - arbejdstagere - motorkøretøj - stillet til rådighed for arbejdstageren af arbejdsgiveren - motorkøretøj indregistreret i udlandet - arbejdsgiver etableret i en anden medlemsstat )
 (2006/C 178/19)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal de police de Neufchâteau
 Part i straffesagen i hovedsagen
 Henri Léon Schmitz.
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal de police de Neufchâteau — fortolkning af artikel 10, 39, 43 og 49 EF — national bestemmelse, hvorefter det kræves, at et motorkøretøj kun må benyttes af en person, der er bosiddende i medlemsstaten, såfremt det er indregistreret i den pågældende medlemsstat, uanset at køretøjet stilles til rådighed for personen af dennes arbejdsgiver, som er etableret i en anden medlemsstat — arbejdstager, der er tilknyttet arbejdsgiveren ved en ansættelseskontrakt, og som samtidig er aktionær, bestyrelsesmedlem eller daglig leder eller varetager en tilsvarende funktion
 Konklusion
 Artikel 43 EF er til hinder for nationale bestemmelser i en medlemsstat, såsom dem, der er omtvistet i hovedsagen, hvorefter en selvstændig erhvervsdrivende, der er bosiddende i denne medlemsstat, pålægges dér at indregistrere en firmabil, der er stillet til rådighed af det selskab, hvori han er ansat, og som er etableret i en anden medlemsstat, når firmabilen hverken er bestemt til fortrinsvis varig anvendelse i den førstnævnte medlemsstat eller faktisk anvendes på denne måde.
 (1) EUT C 217 af 28.8.2004.


text:
25.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 270/44
 Rettens kendelse af 9. juni 2016 — IREPA mod Kommissionen og Revisionsretten
 (Sag T-825/14) (1)
 ((Annullationssøgsmål - fiskeri - italiensk nationalt program for indsamling af data i fiskerisektoren for perioden 2009-2010 - tilbagesøgning af en del af de forskud, der er blevet udbetalt til sagsøgeren - foreløbig beretning fra Revisionsretten - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål - forberedende retsakt - forhåndsmeddelelser - debetnota - artikel 263, stk. 4, TEUF - ikke umiddelbart berørt - afvisning))
 (2016/C 270/50)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura — IREPA Onlus (Salerno, Italien) (ved advokat F. Tedeschini)
 Sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved F. Moro, D. Nardi og K. Walkerová, som befuldmægtigede) og Revisionsretten for Den Europæiske Union (ved N. Scafarto og L. Massocchi, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand, støttet på artikel 263 TEUF, om annullation af den beslutning, der er indeholdt i debetnotaen af 30. september 2014, som Kommissionen udstedte med henblik på tilbagesøgningen af 458 347,35 EUR, af Revisionsrettens beretning af 27. februar 2013, af Kommissionens skrivelse af 12. juli 2013 og 6. august 2014 og af enhver anden forudgående, hermed konneks eller i hvert fald efterfølgende retsakt, også ukendt, der berører sagsøgerens formuemæssige retlige forhold.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura — IREPA Onlus bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen og Revisionsretten for Den Europæiske Union afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 65 af 23.2.2015.


text:
28.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 320/30
 Rettens kendelse af 7. juli 2015 — Banimmo mod Kommissionen
 (Sag T-293/15) (1)
 ((Offentlige tjenesteydelseskontrakter - tilbagekaldelse af den anfægtede retsakt - ufornødent at træffe afgørelse))
 (2015/C 320/47)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Banimmo SA (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne V. Ost og M. Vanderstraeten)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved S. Delaude og J. Estrada de Solà, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af den afgørelse af 9. april 2015, hvorved Kommissionen afviste det bud, som Banimmo havde afgivet efter en bekendtgørelse om ejendomsprospektering til dækning af Europa-Kommissionens behov for kontorarealer i Bruxelles (EUT 2014/S 130-231896).
 Konklusion
 1)
 Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse vedrørende Banimmo SA’s begæring om, at der træffes afgørelse i sagen efter den fremskyndede procedure.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Banimmo afholdte omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
 (1) EUT C 236 af 20.7.2015.


text:
Nr . C 31 / 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3 . 2 . 96
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : anvendes til billedforarbejdning også kan anvendes som
 grafikkort til automatiske databehandlingsmaskiner ?
 — Det fastslås, at Kongeriget Spanien , idet det ikke har
 vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er 3 ) Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende :
 nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 92/ Hvilke andre toldpositioner kommer i betragtning for
 109/EØF af 14 . december 1992 om fremstilling og tariferingen af produkter som » vista boards « ( 1 .)?
 markedsføring af visse stoffer, der benyttes ved ulovlig
 fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer ('), har
 tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til
 bestemmelserne i nævnte direktiv såvel som i henhold til
 EF-traktatens artikel 5 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost afsagt den 1 . december 1995 af Nederlandenes Hoge Raad
 ninger. i sagen Petrus Wilhelmus Rutten mod Cross Medical
 Limited
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: ( Sag C-383/95 )
 ( 96/C 31 /28 )
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag C-360/95 ( 2 ); fristen for gennemførelsen Ved dom afsagt den 1 . december 1995 , indgået til Domsto
 udløb den 1 . juli 1993 . lens Justitskontor den 7. december 1995 , har Nederlande
 nes Hoge Raad i sagen Petrus Wilhelmus Rutten mod Cross
 (') EFT nr . L 370 af 19 . 12 . 1992 , s . 76 . Medical Limited forelagt De Europæiske Fællesskabers
 ( 2 ) EFT nr . C 16 af 20 . 1 . 1996 , s . 7 . Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål :
 a ) Efter hvilke kriterier skal det — i tilfælde hvor en
 arbejdstager til opfyldelse af en arbejdskontrakt udfører
 sit arbejde i mere end ét land — afgøres, om arbejdsta
 geren sædvanligvis udfører sit arbejde i et af de
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse pågældende lande i EF-domskonventionens artikel 5 ,
 afsagt den 7. november 1995 af Bundesfinanzhof i sagen nr . l's forstand ?
 Techex Computer + Grafik Vertriebs GmbH mod
 Hauptzollamt Munchen b ) Er det i denne forbindelse af afgørende betydning, eller
 ( Sag C-382/95 ) har det også betydning, om arbejdstageren har den
 største del af sin arbejdstid i ét af de pågældende lande
 ( 96/C 31 /27 )
 eller har en større del af sin arbejdstid i ét af de
 pågældende lande end i det andet land eller de andre
 Ved kendelse afsagt den 7. november 1995 , indgået til lande ?
 Domstolens Justitskontor den 7. december 1995 , har
 Bundesfinanzhof i sagen Techex Computer + Grafik Ver c ) Har det i denne forbindelse også betydning, om arbejds
 triebs GmbH mod Hauptzollamt Munchen forelagt De tageren har bopæl i et af disse lande , hvor han også har et
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om kontor, hvorfra han forbereder eller tilrettelægger den
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål : virksomhed , han skal udføre uden for det pågældende
 land, og hvortil han vender tilbage efter hver rejse i
 udlandet i forbindelse med sit arbejde ?
 1 ) Skal bestemmelse 5 B til kapitel 84 i den fælles toldtarif
 ( de kombinerede nomenklaturer 1988-1991 ) fortolkes
 således, at billedforarbejdning, der kan foretages med de
 » vista boards «, som er nærmere beskrevet i denne
 kendelses præmisser, skal betragtes som en » selvstæn
 dig arbejdsfunktion « i den nævnte bestemmelses for Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 stand , dvs . som en anden funktion end databehandling, afsagt den 8 . november 1995 af Finanzgericht des Landes
 med den konsekvens, at en tarifering i pos . 8471 er Brandenburg i sagen Landboden-Agrardienste GmbH &
 udelukket ? Co . KG mod Finanzamt Calau
 ( Sag C-384/95 )
 2 ) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende :
 ( 96/C 31 /29 )
 Skal pos . 8543 ( her: underposition 8543 8080 i den
 kombinerede nomenklatur 1991 , underposition Ved kendelse afsagt den 8 . november 1995 , indgået til
 8543 8090 i de kombinerede nomenklaturer 1988 Domstolens Justitskontor den 8 . december 1995 , har
 1990 ) fortolkes således, at begrebet »( andre varer ) Finanzgericht des Landes Brandenburg — Første Afdeling
 elektriske maskiner . . . med selvstændig funktion, ikke — i sagen Landboden-Agrardienste GmbH & Co . KG mod
 andetsteds tariferet i dette kapitel « også omfatter Finanzamt Calau forelagt De Europæiske Fællesskabers
 produkter som » vista boards « ( 1 .) i tilfælde , hvor disse Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 på grund af deres beskaffenhed ud over at kunne spørgsmål :
 ---pagebreak--- 3 . 2 . 96 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 31 / 15
 a ) Leverer en afgiftspligtig landmand, som i 1990 har — Kommissionens direktiv 93/49/EØF af 23 . juni 1 993
 ekstensiveret sin kartoffelproduktion i delstaten Bran om oversigterne over de betingelser, der skal opfyl
 denburg i Forbundsrepublikken Tyskland ved ikke at des af prydplanteformeringsmateriale og prydplan
 høste mindst 20 % af de dyrkede kartofler, en tjene ter i henhold til Rådets direktiv 91 /682/EØF om
 steydelse i henhold til artikel 6 , stk . 1 , i sjette direktiv afsætning af prydplanteformeringsmateriale og
 77/388/EØF (') af 17 . maj 1977 om harmonisering af prydplanter ( 3 )
 medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter
 ( herefter » det sjette momsdirektiv «) til en bestemt — Kommissionens direktiv 93/61 /EØF af 2 . juli 1993
 aftager ? om oversigterne over de betingelser, der skal opfyl
 des af plantemateriale og formeringsmateriale af
 b ) Er den godtgørelse , der betales for ekstensivering af grøntsagsplanter bortset fra frø, i overensstemmelse
 kartoffelproduktionen i henhold til Anordnung über die med Rådets direktiv 92/33/EØF ( 4 ).
 Forderung der Extensivierung der landwirtschaftlichen
 Erzeugung af 13 . juli 1990, en pengeydelse, af hvilken 2 ) Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens
 der i henhold til det sjette momsdirektivs artikel 11 , omkostninger.
 punkt A , stk . 1 , litra a ), skal erlægges afgift ?
 c ) Såfremt spørgsmål a ) besvares bekræftende : Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Skal den reducerede afgiftssats i artikel 12 , stk . 3 , Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 litra a ), fjerde punktum, sammenholdt med bilag H til samme som i sag C-360/95 ( 5 ). Fristerne for gennemførelse
 det sjette momsdirektiv, anvendes på den udførte af direktiverne udløb henholdsvis den 1 . januar 1994
 tjenesteydelse ? ( direktiv 92/45/EØF ) og den 31 . december 1993 .
 (') EFT nr . L 145 af 13 . 6 . 1977, s . 1 . ') EFT nr . L 268 af 14 . 9 . 1992 , s . 35 ,
 2) EFT nr . L 250 af 7. 10 . 1993 , s . 1 .
 ') EFT nr . L 250 af 7 . 10 . 1993 , s . 9 .
 4) EFT nr . L 250 af 7 . 10 . 1993 , s . 19
 s) EFT nr . C 16 af 20 . 1 . 1996 , s . 7 .
 Sag anlagt den 8 . december 1995 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 ( Sag C-385 /95 )
 ( 96/C 31 /30
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 29. september 1995 af Bundesverwaltungsge
 richt i sagen Süleyman Eker mod Land Baden-Württemberg,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den procesdeltagere 1 . Oberbundesanwalt ved Bundesverwal
 8 . december 1995 anlagt sag mod Den Portugisiske Repu tungsgericht, 2 . den offentlige interesses repræsentant ved
 blik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved de almindelige forvaltningsdomstole i Baden-Württem
 juridisk konsulent António Caeiro, som befuldmægtiget, og berg
 med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la ( Sag C-386/95 )
 Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret,
 ( 96/C 31 /31 )
 Kirchberg.
 Ved kendelse afsagt den 29 . september 1995 , indgået til
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Domstolens Justitskontor den 11 . december 1995 , har
 Bundesverwaltungsgericht i sagen Süleyman Eker mod Land
 1 ) Det fastslås, at Den Portugisiske Republik ikke har Baden-Württemberg, procesdeltagere 1 . Oberbundesan
 opfyldt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til walt ved Bundesverwaltungsgericht, 2 . den offentlige inter
 traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har esses repræsentant ved de almindelige forvaltningsdomstole
 truffet alle nødvendige foranstaltninger til fuldt ud at i Baden-Württemberg, forelagt De Europæiske Fællesska
 gennemføre bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 følgende spørgsmål :
 — Rådets direktiv 92/45/EØF af 16 . juni 1992 om
 sundhedsmæssige og dyresundhedsmæssige proble
 mer i forbindelse med nedlægning af vildtlevende Opfylder en tyrkisk arbejdstager betingelserne i artikel 6 ,
 vildt og afsætning af kød heraf (') stk . 1 , første led, i afgørelse nr . 1/80 fra Associeringsrådet
 EØF/Tyrkiet, når han under det første års beskæftigelse med
 de nationale myndigheders samtykke ganske vist har været
 — Kommissionens direktiv 93/48/EØF af 23 . juni 1993 beskæftiget uafbrudt, men hos forskelige arbejdsgivere, og
 om oversigterne over de betingelser, der skal opfyl vil fortsætte beskæftigelsen hos sin seneste arbejdsgiver ?
 des af frugtplanteformeringsmateriale og frugtplan
 ter bestemt til frugtproduktion i henhold til Rådets
 direktiv 92/34/EØF ( 2 )


text:
Nr . C 31 /2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3 . 2 . 96
 har Domstolen, sammensat af præsidenten , G. C. Rodríguez og som i henhold til administrativt fastsatte bestemmelser
 Iglesias , afdelingsformændene D. A. O. Edward og G. har form af en kapitalforsikring, navnlig for så vidt angår
 Hirsch samt dommerne G. F. Mancini , F. A. Schockweiler, betingelser for tilslutning, bidrag og ydelser, er en virksom
 J. C. Moitinho de Almeida ( refererende dommer ), C. hed i traktatens artikel 85 ff.'s forstand.
 Gulmann, J. L. Murray, P. Jann , H. Ragnemalm og L.
 Sevón ; generaladvokat: M. B. Elmer; justitssekretær : ekspe (') EFT nr . C 304 af 29 . 10 . 1994 .
 ditionssekretær D. Louterman-Hubeau , den 14 . november
 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 EF-traktatens artikel 59 og 67 er til hinder for, at en
 medlemsstat gør en social ydelse i form af boligstøtte,
 navnlig et rentetilskud, betinget af, at de lån, der skal
 finansiere opførelsen , erhvervelsen eller forbedringen afden DOMSTOLENS DOM
 tilskudsberettigede bolig, er optaget hos et kreditinstitut,
 der har tilladelse til at drive virksomhed i denne medlems af 22 . november 1995
 stat, således at dette forudsætter, at kreditinstituttet er i sag C-443/93 , Ioannis Vougioukas mod Idryma Koinoni
 etableret dér. kon Asfalisseon ( IKA ) ( anmodning om præjudiciel afgørelse
 fra Elegktiko Sinedrio ) ( J )
 (') EFT nr. C 43 af 12 . 2 . 1994 . (Fortolkning og gyldighed af artikel 4, stk. 4, i forordning
 (EØF) nr. 1408/71 samt fortolkning af traktatens artikel 48
 og SI — særlige ordninger for tjenestemænd — beskæfti
 gelse udøvet af en græsk læge på et tysk hospital)
 96/C 31 /04 )
 DOMSTOLENS DOM (Processprog: græsk)
 af 16 . november 1995
 i sag C-244/94, Fédération française des sociétés d'assu (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 rance m.fl. mod Ministère de l'Agriculture et de la Pêche offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Frankrigs Conseil
 d'État) (')
 (EF-traktatens artikel 85 ff. — begrebet virksomhed — I sag C-443/93 , angående en anmodning, som Elegktiko
 organ, der forvalter en frivillig, supplerende social sikrings Sinedrio i medfør af EØF-traktatens artikel 177 har indgivet
 ordning) til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag Ioannis
 Vougioukas mod Idryma Koinonikon Asfalisseon ( IKA ) at
 ( 96/C 31 /03 ) opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen og
 gyldigheden af artikel 4 , stk . 4, i Rådets forordning ( EØF )
 (Processprog: fransk) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale
 sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervs
 drivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forord
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) ning ( EØF ) nr . 2001 /83 af 2 . juni 1983 ( EFT nr. L 230, s . 6 ),
 har Domstolen, sammensat af præsidenten, G. C. Rodríguez
 I sag C-244/94, angående en anmodning, som Frankrigs Iglesias, afdelingsformændene C. N. Kakouris, D. A. O.
 Conseil d'État i medfør af EØF-traktatens artikel 177 har Edward og G. Hirsch samt dommerne F. A. Schockweiler,
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann
 sag Fédération française des sociétés d'assurance, Société ( refererende dommer ), P. Jann, H. Ragnemalm og L. Sevón;
 Paternelle-Vie, Union des assurances de Paris-Vie og Caisse generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær:
 d'assurance et de prévoyance mutuelle des agriculteurs mod fuldmægtig L. Hewlett, den 22 . november 19 95 afsagt dom,
 Ministère d'Agriculture et de la Pêche at opnå en præjudiciel hvis konklusion lyder således :
 afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens arti
 kel 85 ff., har Domstolen, sammensat af præsidenten, G. C.
 1 ) Udtrykket » tjenestemænd« i artikel 4, stk . 4, i Rådets
 Rodríguez Iglesias , afdelingsformændene C. N. Kakouris og forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14 . juni 1971 om
 D. A. O. Edward samt dommerne G. F. Mancini , J. C.
 anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdsta
 Moitinho de Almeida ( refererende dommer ), P. J. G.
 gere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie
 Kapteyn, C. Gulmann, J. L. Murray, P. Jann, H. Ragnemalm medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som
 og L. Sevón; generaladvokat: G. Tesauro; justitssekretær:
 ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF)
 ekspeditionssekretær H. A. Rühl, den 16 . november 1995 nr. 2001 /83 af 2 . juni 1983, tager ikke udelukkende
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 sigte på tjenestemænd, der omfattes af undtagelsen i
 traktatens artikel 48, stk . 4, således som denne er blevet
 Et organ uden vinding for øje, der forvalter en alderdoms fortolket af Domstolen, men på alle tjenestemænd, der
 forsikringsordning, der er indført i henhold til lov som en er ansat i en offentlig administration, og på dermed
 frivillig ordning til supplement af en obligatorisk forsikring, ligestillede personer.


text:
19.3.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/2
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Sjette Afdeling)
 af 25. november 2004
 i sag C-18/03 P, Vela Srl og Tecnagrind SL mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Appel - EUGFL - tilskud til projekter - ophævelse af tilskud fra fonden)
 (2005/C 69/03)
 Processprog: italiensk
 I sag C-18/03 P, angående en appel i medfør af artikel 49 i statutten for Domstolen, iværksat den 16. januar 2003, Vela Srl, Milano (Italien), og Tecnagrind SL, Barcelona (Spanien), (ved avocat M. Carretta) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: C. Cattabriga og L. Visaggio, bistået af M. Moretto), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Borg Barthet, og dommerne S. von Bahr og A. Ó Caoimh (refererende dommer); generaladvokat: J. Kokott; justitssekretær: R. Grass, den 25. november 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Vela Srl og Tecnagrind SL betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 70 af 22.3.2003.


text:
C 134/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.5.2001
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom Slettelse af sag C-103/99 (1)
 afsagt den 13. marts 2001 af Cour administrative d’appel
 de Lyon (2. Afdeling) i sagen Ministre de l’économie, des
 finances et de l’industrie mod selskabet GEMO SA (2001/C 134/22)
 (Sag C-126/01) Ved kendelse af 7. november 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-103/99,
 P. Moskof AE mod Idryma Koinonikon Asfaliseon (IKA)
 (2001/C 134/19) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Dioikitiko Protodi-
 keio Thessalonikis), skal slettes af registeret.
 Ved dom afsagt den 13. marts 2001, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 19. marts 2001, har Cour administrative
 d’appel de Lyon (2. Afdeling) i sagen Ministre de l’économie, (1) EFT C 188 af 3.7.1999.
 des finances et de l’industrie mod selskabet GEMO SA forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Indgår afgiften på kød ifølge artikel 302a ZD i code général
 des impôts i en ordning, som kan anses for støtte i henhold til
 artikel 92 i traktaten af 25. marts 1957 om oprettelse af Det
 Europæiske Fællesskab (nu artikel 87 EF)?
 Slettelse af sag C-84/99 (1)
 (2001/C 134/23)
 Ved kendelse af 13. februar 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-84/99,
 Slettelse af sag C-91/00 (1) Amsterdamsche Football Club »AJAX« og Langenberg Partici-
 paties BV, som også driver virksomhed under navnet »Fan
 (2001/C 134/20) Promotions«, mod S.C. Reule m.fl. (anmodning om præjudiciel
 afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden), skal slettes af
 registeret.
 Ved kendelse af 29. september 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-91/00,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri-
 get Nederlandene, skal slettes af registeret. (1) EFT C 136 af 15.5.1999.
 (1) EFT C 176 af 24.6.2000.
 Slettelse af sag C-163/00 (1)
 Slettelse af sag C-90/00 (1)
 (2001/C 134/24)
 (2001/C 134/21)
 Ved kendelse af 13. februar 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-163/00,
 Ved kendelse af 6. oktober 2000 har præsidenten for De
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-90/00,
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri-
 get Nederlandene, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 176 af 24.6.2000.
 (1) EFT C 176 af 24.6.2000.


text:
C 45/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.2.2001
 hos advokat Cuatrecasas, avenue d’Auderghem, 78, 1040 (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. La
 Bruxelles, angående appel af dom afsagt den 14. maj 1998 af Pergola, og dommerne M. Wathelet (refererende dommer),
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje D.A.O. Edward, P. Jann og L. Sevón; generaladvockat: J. Mischo;
 Udvidede Afdeling) i sag T-348/94, Enso Española mod justitssekretær: R. Grass, den 16. november 2000 afsagt dom,
 Kommissionen (Sml. II, s. 1875), hvori der er nedlagt påstand hvis konklusion lyder således:
 om ophævelse af denne dom — den anden part i appelsagen:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti- 1) Appellen forkastes.
 gede: R. Lyal og E. Gippini Fournier) — har Domstolen (Femte
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. La Pergola, og 2) Mo och Domsjö AB betaler sagens omkostninger.
 dommerne M. Wathelet (refererende dommer), D.A.O. Edward,
 P. Jann og L. Sevón; generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær:
 R. Grass, den 16. november 2000 afsagt dom, hvis konklusion (1) EFT C 299 af 26.9.1998.
 lyder således:
 1) Appellen forkastes.
 2) Enso Española SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 299 af 26.9.1998. DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 16. november 2000
 i sag C-286/98 P: Stora Kopparbergs Bergslags AB mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 DOMSTOLENS DOM
 (»Appel — konkurrence — EF-traktatens artikel 85, stk. 1,
 (Femte Afdeling) (nu artikel 81, stk. 1, EF) — bøde — begrundelse — ansvar
 for den retsstridige adfærd«)
 af 16. november 2000
 (2001/C 45/04)
 i sag C-283/98 P, Mo och Domsjö mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1) (Processprog: engelsk)
 (»Appel — konkurrence — EF-traktatens artikel 85, stk. 1
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (nu artikel 81, stk. 1, EF) — bøde — bødeudmåling —
 gjort i Samling af Afgørelser)
 begrundelse — fuld prøvelsesret«)
 I sag C-286/98 P, Stora Kopparbergs Bergslags AB, Falun
 (2001/C 45/03) (Sverige), ved advokaterne A. Riesenkampff og S. Lehr, Frank-
 furt am Main, og med valgt adresse i Luxemburg hos advokat
 R. Faltz, 6, rue Heinrich Heine, angående appel af dom afsagt
 (Processprog: engelsk) den 14. maj 1998 af De Europæiske Fællesskabers Ret
 (Tredje Udvidede Afdeling) i sag T-354/94, Stora Kopparbergs
 Bergslags mod Kommissionen (Sml. II, s. 2111), hvori der er
 nedlagt påstand om ophævelse af denne dom — den anden part
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: J. Currall og R. Lyal) — har Domstolen
 (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden: A. La
 I sag C-283/98 P, Mo och Domsjö AB, Örnsköldsvik (Sverige), Pergola, og dommerne M. Wathelet (refererende dommer),
 ved solicitors A. Woodgate og M. Smith, og med valgt adresse D.A.O. Edward, P. Jann og L. Sevón; generaladvokat: J. Mischo;
 i Luxembourg hos advokaterne Arendt & Medernach, 8-10, justitssekretær: R. Grass, den 16. november 2000 afsagt dom,
 rue Mathias Hardt, angående appel af dom afsagt den 14. maj hvis konklusion lyder således:
 1998 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 (Tredje Udvidede Afdeling) i sag T-352/94, Mo och Domsjö 1) Den af Retten i Første Instans afsagte dom af 14. maj 1998 i
 mod Kommissionen (Sml. II, s. 1989), hvori der er nedlagt sag T-354/94, Stora Kopparbergs Bergslags mod Kommissio-
 påstand om ophævelse af denne dom — den anden part i nen, ophæves, for så vidt som Stora Kopparbergs Bergslags AB
 appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber gøres ansvarlig for de overtrædelser, der blev begået af Feldmühle
 (befuldmægtigede: R. Lyal, bistået af J. Flynn) — har Domstolen og Papeteries Béghin-Corbehem i perioden før september 1990.
 ---pagebreak--- 10.2.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 45/3
 2) I øvrigt forkastes appellen. 4) Sarrió SA bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele
 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers omkostnin-
 3) Sagen hjemvises til Retten i Første Instans. ger i forbindelse med sagen for Domstolen.
 4) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. 5) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer en
 tredjedel af sine egne omkostninger i forbindelse med sagen for
 Domstolen.
 (1) EFT C 299 af 26.9.1998.
 (1) EFT C 299 af 26.9.1998.
 DOMSTOLENS DOM
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling) (Femte Afdeling)
 af 16. november 2000 af 16. november 2000
 i sag C-291/98 P: Sarrió SA mod Kommissionen for De i sag C-294/98 P: Metsä-Serla Oyj mod Kommissionen for
 Europæiske Fællesskaber (1) De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Appel — konkurrence — EF-traktatens artikel 85, stk. 1, (»Appel — artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 — solidarisk
 (nu artikel 81, stk. 1, EF) — begrebet en enkelt overtrædelse hæftelse for betaling af bøden«)
 — udveksling af oplysninger — påbud — bøde — bereg-
 ningsmetode — begrundelse — formildende omstændighe- (2001/C 45/06)
 der«)
 (Processprog: tysk)
 (2001/C 45/05)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Processprog: italiensk) gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-294/98 P, Metsä-Serla Oyj, tidligere Metsä-Serla Oy,
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- Espoo (Finland), UPM-Kymmene Oyj, tidligere United Paper
 gjort i Samling af Afgørelser) Mills Ltd, Helsinki (Finland), Tamrock Oy, tidligere Tampella
 Corporation, Tampere (Finland), Kyro Oyj Abp, tidligere Oy
 Kyro Ab, Tampere, ved advokat H. Hellmann, Köln, og advokat
 I sag C-291/98 P, Sarrió SA, Barcelona (Spanien), ved advokat
 H. J. Hellmann, Mannheim, og med valgt adresse i Luxembourg
 A. Mazzoni, Milano, advokat M. Siragusa, Rom, og advokat
 hos advokaterne Loesch og Wolter, 11, rue Goethe 11,
 F. M. Moretti, Venedig, og med valgt adresse i Luxembourg
 angående appel af dom afsagt den 14. maj 1998 af De
 hos advokaterne Elvinger, Hoss & Prussen, 2, place Winston
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje Udvidede
 churchill, angående appel af dom afsagt den 14. maj 1998 af
 Afdeling) i de forenede sager T-339/94–T-342/94, Metsä-Serla
 De Europæiske Fællesskabers Ret (Tredje Udvidede Afdeling) i
 m.fl. mod Kommissionen (Sml. II, s. 1727), hvori der er
 sag T-334/94 Sarrió mod Kommissionen (Sml. II, s. 1439),
 nedlagt påstand om ophævelse af denne dom — den anden part
 hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom —
 i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske
 (befuldmægtiget: R. Lyal, bistået af D. Schroeder) — har
 Fællesskaber (befuldmægtiget: R. Lyal, bistået af A. Dal Ferro),
 Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 — har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 den: A. La Pergola, og dommerne M. Wathelet (refererende
 manden: A. La Pergola, og dommerne M. Wathelet (refererende
 dommer), D.A.O. Edward, P. Jann og L. Sevón; generaladvokat:
 dommer), D.A.O. Edward, P. Jann og L. Sevón; generaladvokat:
 J. Mischo; justitssekretær: R. Grass, den 16. november 2000
 J. Mischo; justitssekretær: R. Grass, den 16. november 2000
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Appellen forkastes.
 1) Punkt 2 i konklusionen i den dom, Retten i Første Instans
 afsagde den 14. maj 1998 i sag T-334/94 Sarrió mod 2) Metsä-Serla Oyj, UPM-Kymmene Oyj, Tamrock Oy og Kyro
 Kommissionen, ophæves. Oyj Abp betaler sagens omkostninger.
 2) Den bøde, der er pålagt Sarrió SA, fastsættes til
 13 750 000 EUR. (1) EFT C 299 af 26.9.1998.
 3) I øvrigt forkastes appellen.


text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/58
 Sag anlagt den 3. december 2008 — Evropaïki Dynamiki mod Det Europæiske Kemikalieagentur
 (Sag T-542/08)
 (2009/C 44/100)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved lawyers N. Korogiannakis, P. Katsimani og M. Dermitzakis)
 Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Det Europæiske Kemikalieagentur afgørelse om ikke at vælge sagsøgerens bud i forbindelse med den åbne udbudsrunde ECHA/2008/24 om »Udvikling af et kemikaliesikkerhedsvurderingsredskab« (EUT 2008/S 115-152918), meddelt sagsøgeren ved et udateret brev modtaget af sagsøgeren den 25. september 2008, samt af alle Det Europæiske Kemikalieagentur efterfølgende afgørelser, herunder afgørelsen om at tildele kontrakten til den valgte bydende.
 —
 Det Europæiske Kemikalieagentur tilpligtes at betale erstatning for den skade, som sagsøgeren har lidt som følge af den omhandlede udbudsprocedure, svarende til et beløb på 1 500 000 EUR.
 —
 Det Europæiske Kemikalieagentur tilpligtes at betale sagsøgerens retsomkostninger i forbindelse med dette søgsmål, selv for det tilfælde, at sagsøgeren ikke skulle få medhold.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Det Europæiske Kemikalieagenturs (»ECHA«) afgørelse, som sagsøgeren blev underrettet om ved brev modtaget af sagsøgeren den 25. september 2008, hvorved sagsøgeren blev meddelt, at det bud, som sagsøgeren havde afgivet inden for rammerne af kontrakt ECHA/2008/24 om »Udvikling af et kemikaliesikkerhedsvurderingsredskab« (EUT 2008/S 115-152918), ikke var blevet valgt, og at kontrakten var blevet tildelt TRASYS SA.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at bedømmelsesudvalget begik adskillige fejlskøn hvad angår tildelingskriterierne, hvorved den ordregivende myndighed tilsidesatte grundlæggende regler og almindelige principper for offentlige indkøb. Sagsøgeren har endvidere anført, at ECHA har gjort sig skyldig i magtfordrejning ved bedømmelsen af buddene, at ECHA tilsidesatte finansforordningen, og/eller princippet om gennemsigtighed og ligebehandling, og at ECHA anvendte vage vendinger eller gav en utilstrækkelig begrundelse til at underbygge sin afgørelse. Sagsøgeren har endelig anfægtet, at ECHA tilsidesatte en væsentlig formforskrift, der følger af artikel 158a i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 478/2007 (1), som indfører en standstill-periode, inden kontrakten underskrives med den valgte bydende. Sagsøgeren har gjort gældende, at ECHA bevidst har forsinket kommunikationen med sagsøgeren med henblik på, at kontrakten var underskrevet med den valgte bydende, før ECHA modtog bemærkninger fra sagsøgeren, hvorved der blev set bort fra ånden i og formålet med standstill-perioden.
 Sagsøgeren har endvidere nedlagt påstand om økonomisk kompensation på et beløb på 1 500 000 EUR, svarende til den bruttofortjeneste i forbindelse med den nævnte åbne udbudsrunde, som sagsøgeren forventede at ville have opnået ved en tildeling af kontrakten. Sagsøgeren har anført, at kravet om erstatning er baseret på de underbyggede argumenter om, at der foreligger en tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en højere retsregel til beskyttelse af private, og at de pågældende institutioner åbenbart og groft har overskredet grænserne for udøvelsen af deres beføjelser.
 (1) Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 478/2007 af 23.4.2007 om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EUT L 111, s. 13).


text:
18.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/28
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d'appel de Bruxelles (Belgien) den 3. maj 2016 – Flibtravel International SA og Leonard Travel International SA mod AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL og Saratax SCS m.fl.
 (Sag C-253/16)
 (2016/C 260/35)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour d'appel de Bruxelles
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Flibtravel International SA og Leonard Travel International SA
 Sagsøgt: AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL, Saratax SCS, Ryad SCRI, Taxis Bachir & Cie SCS, Abdelhamid El Barjraji, Abdelouahab Ben Bachir, Sotax SCRI, Mostapha El Hammouchi, Boughaz SPRL, Sahbaz SPRL, Jamal El Jelali, Mohamed Chakir Ben Kadour, Taxis Chalkis SCRL, Mohammed Gheris, Les délices de Fès SPRL, Abderrahmane Belyazid, E.A.R. SCS, Sotrans SPRL, B.M.A. SCS, Taxis Amri et Cie SCS, Aramak SCS, Rachid El Amrani, Mourad Bakkour, Mohamed Agharbiou, Omar Amri, Jmili Zouhair, Mustapha Ben Abderrahman, Mohamed Zahyani, Miltotax SPRL, Lextra SA, Ismael El Amrani, Farid Benazzouz, Imad Zufri, Abdel-Ilah Bokhamy, Ismail Al Bouhali, Bahri Messaoud & Cie SCS, Mostafa Bouzid, BKN Star SPRL, M.V.S. SPRL, A.B.M.B. SCS, Imatrans SPRL, Reda Bouyaknouden, Ayoub Tahri, Moulay Adil El Khatir, Redouan El Abboudi, Mohamed El Abboudi, Bilal El Abboudi, Sofian El Abboudi, Karim Bensbih, Hadel Bensbih, Mimoun Mallouk, Abdellah El Ghaffouli og Said El Aazzoui
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 96, stk. 1, TEUF fortolkes således, at den kan finde anvendelse på de priser og vilkår, som en medlemsstat pålægger taxavognmænd, når:
 a)
 taxakørslen kun rent undtagelsesvis foregår uden for landets grænser
 b)
 en væsentlig del af de berørte taxaers kunder er EU-borgere eller personer, der er bosat i Den Europæiske Union, men som ikke er statsborgere eller bosat i den omhandlede medlemsstat, og
 c)
 den omtvistede taxakørsel under sagens konkrete omstændigheder meget ofte for passagerne blot udgør en strækning af en længere rejse, hvis ankomststed eller afgangssted befinder sig i en anden EU-medlemsstat end den omhandlede medlemsstat?
 2)
 Skal artikel 96, stk. 1, TEUF fortolkes således, at den kan finde anvendelse på andre driftsvilkår end takstvilkårene og vilkårene for opnåelse af tilladelse til at udøve den omhandlede transportvirksomhed, såsom i den foreliggende sag et forbud for taxavognmændene mod at stille individuelle pladser til rådighed i stedet for hele køretøjet og et forbud mod, at disse vognmænd selv bestemmer bestemmelsesstedet for den kørsel, der tilbydes kunderne, hvilket forhindrer disse vognmænd i at samle kunder, der skal det samme sted hen?
 3)
 Skal artikel 96, stk. 1, TEUF fortolkes således, at den, medmindre Kommissionen giver bemyndigelse hertil, forbyder foranstaltninger som de i spørgsmål 2 omhandlede,
 a)
 der blandt andre mål generelt har til formål at beskytte taxavognmænd mod konkurrence fra firmaer, der udlejer biler med chauffør, og
 b)
 der under de konkrete omstændigheder, der gør sig gældende i den foreliggende sag, specifikt bevirker, at busvognmænd beskyttes mod konkurrence fra taxavognmænd?
 4)
 Skal artikel 96, stk. 1, TEUF fortolkes således, at den, medmindre Kommissionen giver bemyndigelse hertil, forbyder en foranstaltning, der forbyder taxavognmænd at kapre kunder, når denne foranstaltning under de konkrete omstændigheder i den foreliggende sag bevirker, at taxavognmændenes muligheder for at hverve en konkurrerende busvognmands kunder mindskes?


text:
30.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 194/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 23. april 2012 — SFIR mod AGEA og Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali
 (Sag C-187/12)
 2012/C 194/20
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SFIR — Società fondiaria industriale romagnola SpA
 Sagsøgte: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) og Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal den fuldstændige nedlæggelse af produktionsanlæg til sukker, isoglukose og inulinsirup i henhold til artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 320/2006 (1), hvortil Kommissionens forordning (EF) nr. 968/2006 (2) fastsætter gennemførelsesbestemmelserne, forstås således, at det alene er de anlæg, der er nødvendige til produktionen, der skal nedlægges, således som det udtrykkeligt er fastsat i artikel 3 i Rådets forordning, i henhold til hvilken Kommissionens forordning skal fortolkes, idet den ellers er ugyldig? Omfatter de anlæg, der skal nedlægges, i henhold til artikel 3 i Rådets forordning nr. 320/2006 og artikel 4 i Kommissionens forordning nr. 968/2006 følgelig kun de anlæg, der er bestemt til produktion af sukker, isoglucose eller inulinsirup, samt de andre anlæg omhandlet i artikel 4, litra c), i forordning nr. 968/2006, bl.a. emballeringsfaciliteter, som er uanvendelige, eller som skal nedlægges eller fjernes af hensyn til miljøet; og dermed spørges, om de anlæg, der ikke vedrører produktionen af sukker, isoglucose eller inulinsirup, som ikke er uanvendelige, men som anvendes til andre aktiviteter — såsom emballering som i den foreliggende sag — og som ikke er underlagt forpligtelsen til nedlæggelse af miljøhensyn, kan bevares, fordi de ikke er genstand for forpligtelsen til nedlæggelse i henhold til de nævnte fællesskabsforordninger?
 (1) EUT L 58, s. 42.
 (2) EUT L 176, s. 32.


text:
C 149/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.5.2000
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- fraudes; som procesdeltager Kommissionen for De Europæiske
 se afsagt den 17. februar 2000 af Vergabekontrollsenat Fællesskaber, Generaldirektoratet for Konkurrence, forelagt
 (Østrig) i sagen HI Hospital Ingenieure Krankenhaustech- De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 nik PlanungsgesmbH mod Magistrat der Stadt Wien — præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Wiener Krankenanstaltenverbund
 1) Skal dommen af 21. september 1999 i Hoechst-sagen,
 henset til de grundlæggende rettigheder, der er anerkendt i
 (Sag C-92/00)
 fællesskabsretten, og artikel 8 i den europæiske konvention
 til beskyttelse af menneskerettigheder, fortolkes således, at
 (2000/C 149/42) en national retsinstans, der i henhold til national ret har
 kompetence til at give tilladelse til, at forvaltningens
 Ved kendelse afsagt den 17. februar 2000, indgået til Domstol- befuldmægtigede foretager kontrolbesøg og bevisoptagelse
 ens Justitskontor den 10. marts 2000, har Vergabekontroll- i virksomheders forretningslokaler i konkurrencesager,
 senat i sagen HI Hospital Ingenieure Krankenhaustechnik ikke kan nægte at give den begærede tilladelse, når den
 PlanungsgesmbH mod Magistrat der Stadt Wien — Wiener finder, at de oplysninger eller indicier, der er fremlagt for
 Krankenanstaltenverbund — forelagt De Europæiske Fælles- den som grundlag for formodningen om, at der udøves
 skabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af konkurrencebegrænsende praksis af de virksomheder, som
 følgende spørgsmål: er omhandlet i Kommissionens beslutning om kontrolun-
 dersøgelser, ikke er tilstrækkelige til, at den kan give
 1) Kræver artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 89/665/EØF (1) tilladelse til en sådan foranstaltning, eller når der, som i
 (klagedirektivet), at en ordregivende myndigheds beslut- den foreliggende sag, ikke for denne retsinstans er fremlagt
 ning om at tilbagekalde et udbud vedrørende tjenesteydel- oplysninger eller indicier?
 ser kan prøves under en efterprøvelsesprocedure og even-
 tuelt ophæves? 2) Såfremt Domstolen ikke anerkender, at Kommissionen har
 pligt til for den nationale retsinstans at fremlægge de
 2) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende spørges: Inde- indicier eller oplysninger, som den er i besiddelse af,
 holder klagedirektivet eller direktiv 92/50/EØF (2) nogen og som danner grundlag for formodningen om, at der
 bestemmelser, som er til hinder for at begrænse prøvelsen foreligger konkurrencebegrænsende praksis, har den natio-
 til, om tilbagekaldelsen af udbuddet er sket vilkårligt eller nale retsinstans da på trods heraf — henset til de nævnte
 proforma? grundlæggende rettigheder — beføjelse til at nægte at give
 tilladelse til de ønskede kontrolbesøg og bevisoptagelser,
 3) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende spørges: Hvilket hvis den finder, at Kommissionens beslutning, som i den
 tidspunkt er afgørende for bedømmelsen af, om den foreliggende sag, ikke er tilstrækkeligt begrundet og ikke
 ordregivende myndigheds beslutning om at tilbagekalde gør det muligt for retsinstansen konkret at efterprøve, om
 udbudsproceduren er lovlig? den begæring, der er forelagt den, er berettiget, og således
 ikke giver den mulighed for at udøve den kontrol, der
 kræves i henhold til den nationale forfatningsret?
 (1) EFT L 395, s. 33.
 (2) EFT L 209, s. 1.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 21. januar 2000 af Landesgericht Korneuburg
 (Østrig) i sagen O’Neill Incorporated mod JOMO s.r.o.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 7. marts 2000 af Cour de Cassation, Afdelingen
 (Sag C-95/00)
 for Handelssager samt Finansielle og Økonomiske Sager,
 i sagen Roquette Frères SA mod Directeur général de la
 Concurrence, de la Consommation et de la Répression (2000/C 149/44)
 des fraudes; som procesdeltager Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber, Generaldirektoratet for Kon- Ved kendelse afsagt den 21. januar 2000, indgået til Domstol-
 kurrence ens Justitskontor den 13. marts 2000, har Landesgericht
 Korneuburg (Østrig) i sagen O’Neill Incorporated mod JOMO
 s.r.o. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en an-
 (Sag C-94/00)
 modning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 (2000/C 149/43) Skal artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 3295/94 af 22. de-
 cember 1994 om foranstaltninger med henblik på at forbyde
 Ved dom afsagt den 7. marts 2000, indgået til Domstolens overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel og henførsel
 Justitskontor den 13. marts 2000 har Cour de Cassation, under en suspensionsprocedure af varemærkeforfalskede og
 Afdelingen for Handelssager samt Finansielle og Økonomiske piratkopierede varer (De Europæiske Fællesskabers Tidende L 341
 Sager, i sagen Roquette Frères SA mod Directeur général de la af 30.12.1994), som ændret ved Rådets forordning (EF)
 Concurrence, de la Consommation et de la Répression des nr. 241/1999 af 25. januar 1999 (1), fortolkes således, at denne


text:
26.6.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 168/3
 Sag anlagt den 30. april 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-197/04)
 (2004/C 168/06)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 30. april 2004 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Kilian Gross, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b), i Rådets direktiv 95/59/EF (1) om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift og i henhold til artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 92/79/EØF af 19. oktober 1992 (2) om indbyrdes tilnærmelse af cigaretafgifterne, idet den har anvendt afgiftssatsen for finskåren tobak til rulning af cigaretter på tobaksruller, der sælges under navnet »West Single Packs«.
 2.
 Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Efter Kommissionens opfattelse drejer det sig ved de på det tyske marked under betegnelsen »West Single Packs« solgte tobaksruller, som forbrugeren ved en simpel, ikke-industriel behandling kan skyde ind i et særskilt købt cigaretpapirhylster med filter, om cigaretter i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4, stk. 1, litra b), i Rådets direktiv 94/59/EF, der tilsvarende skal afgiftsbelægges som sådanne.
 De tyske retsforskrifter er således ved anvendelsen af afgiftssatsen for finskåren tobak til rulning af cigaretter på »West Single Packs« i strid med artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF, samt artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 92/79/EØF.
 (1) EFT L 291, s. 40.
 (2) EFT L 316, s. 8.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/8
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 29. november 2007 — Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH og Stadtwerke Uelzen GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG og Vattenfall Europe Nuclear Energy GmbH, tidligere Hamburgische Electricitäts-Werke AG
 (Sag C-176/06 P) (1)
 (Appel - statsstøtte, som de tyske myndigheder hævdes at have ydet til kernekraftværker - bestemmelser vedrørende nedlukning af kernekraftværker og bortskaffelse af radioaktivt affald - formaliteten i sagen for Retten - ordre public-anbringende)
 (2008/C 22/14)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellanter: Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH og Stadtwerke Uelzen GmbH (ved Rechtsanwälte D. Fouquet og P. Becker)
 De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Kreuschitz, som befuldmægtiget), E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG og Vattenfall Europe Nuclear Energy GmbH, tidligere Hamburgische Electricitäts-WerkeAG (ved Rechtsanwälte U. Karpenstein og D. Sellner)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 26. januar 2006 i sag T-92/02, Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2001) 3967 endelig udg. af 11. december 2001, hvori Kommissionen fastslår, at den tyske ordning om skattemæssige fritagelser for hensættelser foretaget af kernekraftværkerne med henblik på bortskaffelse af radioaktivt affald og nedlukning af kernekraftværker ikke udgør en støtte i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 87, stk. 1 — Kommissionens forpligtelse til at indlede den i art. 88, stk. 2 EF fastsatte kontradiktoriske procedure i tilfælde af vanskeligheder ved vurderingen eller tvivl.
 Konklusion
 1)
 Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 26. januar 2006 i sag T-92/02, Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH m.fl. mod Kommissionen annulleres.
 2)
 Sagen anlagt af Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH og Stadtwerke Uelzen GmbH ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans med påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2001) 3967 af 11. december 2001, hvori Kommissionen fastslår, at den tyske ordning om skattemæssige fritagelser for hensættelser foretaget af kernekraftværkerne med henblik på bortskaffelse af radioaktivt affald og nedlukning af kernekraftværker ikke udgør en støtte i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 87, stk. 1, EF, afvises.
 3)
 Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH og Stadtwerke Uelzen GmbH betaler sagens omkostninger for Retten og Domstolen.
 (1) EUT C 131 af 3.6.2006.


text:
10.1.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/14
 Sag anlagt den 30. oktober 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-469/08)
 (2009/C 6/23)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Støvlbæk og V. Peere, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Belgien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af dette direktiv, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelsen af direktiv 2005/36/EF udløb den 20. oktober 2007. På tidspunktet for denne sags anlæggelse havde sagsøgte imidlertid endnu ikke truffet de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktivet, eller har under alle omstændigheder ikke underrettet Kommissionen herom.
 (1) EUT L 255, s. 22.


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/21
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. juni 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (Sag C-327/08) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 89/665/EØF og 92/13/EØF - klageprocedurer vedrørende indgåelse af offentlige kontrakter - garanti for effektiv prøvelse - minimumsfrist der skal overholdes fra tidspunktet for meddelelsen til afviste ansøgere og tilbudsgivere om beslutningen om tildeling af kontrakten og til tidspunktet for underskriften af kontrakten)
 2009/C 180/34
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Rozet, D. Kukovec og M. Konstantinidis, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og J.-Ch. Gracia, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (EFT L 395, s. 33), som ændret ved Rådets direktiv 92/50/EØF, og af artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (EFT L 76, s. 14) — minimumsfrist, som skal overholdes fra tidspunktet for meddelelsen til ansøgerne og tilbudsgiverne om beslutningen om tildeling af kontrakten og til tidspunktet for underskriften af den pågældende kontrakt.
 Konklusion
 1)
 Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter, som ændret ved Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 og Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation, idet den har vedtaget og opretholdt artikel 1441-1, i den nye civile retsplejelov, som ændret ved artikel 48-1, i dekret nr. 2005-1308 af 20. oktober 2005 om kontrakter tildelt af ordregivere, som er nævnt i artikel 4 i bekendtgørelse nr. 2005-649 af 6. juni 2005 om kontrakter tildelt af visse andre offentlige eller private personer, som ikke omfattes af loven om offentlige aftaler, i det omfang denne bestemmelse fastsætter, at den ordregivende myndighed eller den ordregivende enhed efter anmodning skal svare inden for en frist på 10 dage, med udelukkelse af enhver procedure forud for kontraktindgåelsen inden dette svar, og uden at denne frist udsætter den frist, der skal overholdes fra tidspunktet for meddelelsen til afviste ansøgere og tilbudsgivere om beslutningen om tildeling af kontrakten og til underskriften af kontrakten.
 2)
 I øvrigt frifindes Den Franske Republik.
 3)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Den Franske Republik bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 285 af 8.11.2008.


text:
25.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 147/35
 Personalerettens kendelse (Tredje Afdeling) af 11. marts 2013 — Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag F-131/12)
 (Personalesag - procesreglementets artikel 34, stk. 1 og 6 - stævning indgivet pr. fax inden for søgsmålsfristen - advokatens håndskrevne underskrift forskellig fra underskriften på originaleksemplaret af stævningen, som blev fremsendt pr. post - sagen for sent anlagt - åbenbart afvisningsgrundlag)
 2013/C 147/68
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afvisningen af at erstatte det tab, sagsøgeren har lidt som følge af hans pensionering, og påstand om erstatning.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger.


text:
12.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/16
 Sag anlagt den 25. januar 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Tjekkiske Republik
 (Sag C-37/11)
 2011/C 80/31
 Processprog: tjekkisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved Z. Malůšková og H. Tserepa-Lacombe, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Tjekkiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Tjekkiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 115 i forordning (EF) nr. 1234/2007 (1), sammenholdt med punkt I, nr. 2, første og andet afsnit, i Bilag XV til forordning (EF) nr. 1234/2007 og punkt A, nr. 1-4, i Tillæg til Bilag XV til forordning (EF) nr. 1234/2007, idet den i artikel 1, stk. 2, litra q), i dekret nr. 77/2003 har fastslået, at der ved »smørbart smør« (pomazánkové máslo) forstås et mælkeprodukt fra surmælk, beriget med mælkepulver eller kærnemælk, som indeholder ikke mindre end 31 vægtprocent mælkefedt og 42 vægtprocent tørstof, og idet den har tilladt markedsføring af et sådant produkt under handelsbetegnelsen »smørbart smør«.
 —
 Den Tjekkiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Artikel 115 i forordning (EF) nr. 1234/2007, sammenholdt med punkt 1, nr. 2, første og andet afsnit, i Bilag XV og punkt A, nr. 1, i Tillæg til Bilag XV til forordning (EF) nr. 1234/2007 fastslår, at handelsbetegnelsen »smør« er forbeholdt produkter med et mælkefedtindhold på mindst 80 % og et vandindhold på højst 16 %. I Den Tjekkiske Republik er der i medfør af bestemmelsen i artikel 1, stk. 2, litra q), i dekret nr. 77/2003 af 6. marts 2003 fra Landbrugsministeriet blevet markedsført et produkt med handelsbetegnelsen »smørbart smør«. Dette produkt er en fast emulsion af typen vand-i-olie, som er udvundet primært af surmælk og som indeholder ikke mindre end 31 vægtprocent mælkefedt og 42 vægtprocent tørstof. I betragtning af at dets indhold af mælkefedt er lavere end det foreskrevne, opfylder produktet »smørbart smør« ikke betingelserne for anvendelsen af handelsbetegnelsen »smør«, og de forannævnte EU-bestemmelser er derfor tilsidesat.
 Punkt I, nr. 2, i Bilag XV, sammenholdt med punkt A, nr. 4, i Tillægget til Bilag XV til forordning (EF) nr. 1234/2007, kræver, at for mælkeprodukter, som har et mælkefedtindhold, der er mindre end 39 %, skal handelsbetegnelsen »smørbart mælkefedtprodukt X %« anvendes. »Smørbart smør« markedsføres ikke under denne betegnelse, og som følge heraf er ovennævnte EU-retlige bestemmelser tilsidesat.
 Undtagelsesvis kan produkter markedsføres under handelsbetegnelsen »smør«, også selv om de ikke opfylder førnævnte kriterier, hvis de krav, der er fastsat i punkt I, nr. 2, tredje afsnit, litra a), i Bilag XV til forordning (EF) nr. 1234/2007, er opfyldt. Sådanne produkter er udtømmende opregnet på listen over produkter i Bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 445/2007 (2). »Smørbart smør« er ikke blevet optaget på denne liste, da det ikke opfylder de betingelser, der er fastsat i punkt I, nr. 2, tredje afsnit, litra a), i Bilag XV til forordning (EF) nr. 1234/2007. »Smørbart smør« kan derfor ikke omfattes af disse undtagelser.
 (1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.
 (2) EUT 2007 L 106 af 24.4.2007, s. 24.


text:
31.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/10
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 3. juni 2010 — État belge mod Nathalie De Fruytier (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation (Belgien))
 (Sag C-237/09) (1)
 (Sjette momsdirektiv - artikel 13, punkt A, stk. 1, litra d) - fritagelser til fordel for virksomhed af almen interesse - levering af organer, blod og mælk fra mennesker - virksomhed i form af transport af organer og prøver fra mennesker, der udøves som selvstændig til fordel for hospitaler og laboratorier - begreberne »levering af goder« og »tjenesteydelse« - sondringskriterier)
 2010/C 209/13
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: État belge
 Sagsøgt: Nathalie De Fruytier
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour de cassation — fortolkning af artikel 13, punkt A, stk. 1, litra d), i Rådets direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fritagelser til fordel for visse former for virksomhed af almen interesse — levering af organer, blod og mælk fra mennesker — muligheden for at sidestille en transport af organer og prøver fra mennesker, der udøves som selvstændig for hospitaler og laboratorier, med en levering
 Konklusion
 Artikel 13, punkt A, stk. 1, litra d), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som momsfritager »levering af organer, blod og mælk fra mennesker« for merværdiafgift, skal fortolkes således, at den ikke finder anvendelse på virksomhed bestående i transport af organer og prøver fra mennesker, som udøves selvstændigt på vegne af hospitaler og laboratorier.
 (1) EUT C 220 af 12.9.2009.


text:
20.11.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 284/22
 Sag anlagt den 30. august 2004 af Georg Neumann GmbH, Berlin mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag T-358/04)
 (2004/C 284/44)
 Processprog: tysk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 30. august 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Georg Neumann GmbH, Berlin, Berlin (Tyskland), ved Rechtsanwalt R. Böhm.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet den 17. juni 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 919/2002-2 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Et tredimensionalt figurmærke i form af en mikrofon for varer i klasse 9 (mikrofoner) – ansøgning nr. 493 643.
 Den til appelkammeret påklagede afgørelse:
 Undersøgerens afslag på registrering.
 Appelkammerets afgørelse:
 Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 40/94.
 —
 Varemærket, der søges registreret, har fornødent særpræg.


text:
Avis juridique important
 |
 E1997J0320(01)
 EFTA-Domstolens sammensætning
 EF-Tidende nr. C 090 af 20/03/1997 s. 0023 - 0023
 EFTA-Domstolens sammensætning (97/C 90/08)Valg af Domstolens præsident i henhold til aftalen om overgangsordningerDen 5. december 1996 valgte dommerne dommer Bjørn Haug som præsident for EFTA-Domstolen i henhold til aftalen om overgangsordninger samt i henhold til artikel 30 i tilsyns- og domstolsaftalen for et tidsrum af tre år fra 1. januar


text:
2.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 197/25
 Sag anlagt den 14. maj 2008 — CHEMK og Kuznetskie ferrosplavy mod Rådet og Kommissionen
 (Sag T-190/08)
 (2008/C 197/45)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Chelyabinsk elektrometallurgical integrated Plant OAO (CHEMK) (Chelyabinsk, Rusland) og Kuznetskie ferrosplavy OAO (Novokuznetsk, Rusland) (ved lawyer P. Vander Schueren)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Den anfægtede forordning annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagsøgernes omkostninger.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede beslutning.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har fremført fem anbringender til støtte for påstanden om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 172/2008 af 25. februar 2008 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af ferrosilicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Egypten, Kasakhstan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland (1) (den anfægtede forordning), for så vidt som den vedrører sagsøgerne. Sagsøgerne har subsidiært nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 28. februar 2008, som blev meddelt dem den 3. marts 2008, ved hvilken Kommissionen afviste sagsøgernes anmodning om en suspension af de antidumpingforanstaltninger, der blev indført ved den anfægtede forordning (»den anfægtede beslutning«).
 Sagsøgerne har for det første gjort gældende, at Rådet handlede i strid med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen (2) (»grundforordningen«), og undlod at opfylde sin forpligtelse til at give en tilstrækkelig begrundelse, da den afviste at anvende den faktiske fortjenstmargen hos en med sagsøgerne forbunden importør til fastsættelse af deres eksportpris.
 Sagsøgerne har for det andet gjort gældende, at Rådet har tilsidesat princippet om forbud mod forskelsbehandling og grundforordningens artikel 6, stk. 7, artikel 8, stk. 4, og artikel 20, stk. 1, ved at give den makedoniske producent, SILMAK, en udvidet redegørelse.
 Sagsøgerne har det for det tredje gjort gældende, at Rådet handlede i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 6, ved at foretage urigtig retsanvendelse og et åbenbart urigtigt skøn, idet Rådet konkluderede, at EF-erhvervsgrenen er blevet påført væsentlig skade.
 Sagsøgerne har for det fjerde gjort gældende, at den anfægtede forordning er i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, og behæftet med en retlig fejl, adskillige åbenbart urigtige skøn, manglende agtpågivenhed og en utilstrækkelig begrundelse, for så vidt som Rådet angiveligt så bort fra virkningen af andre faktorer for EF-erhvervsgrenens situation, der bryder sammenhængen mellem den budgetterede import og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen angiveligt blev påført.
 Sagsøgerne har for det femte gjort gældende, at Rådet tilsidesatte deres ret til forsvar ved at afvise at tilvejebringe data om den klage, der begrundede indledningen af antidumpingundersøgelsen.
 Sagsøgerne har subsidiært til støtte for påstanden om annullation af den anfægtede beslutning anført, navnlig at Kommissionen har begået en retlig fejl, et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesat principperne om ligebehandling og om god forvaltningsskik ved at afvise sagsøgernes anmodning om en suspension af foranstaltningerne.
 (1) EUT 2008 L 55, s. 6.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT 1996 L 56, s. 1).


text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/23
 Rettens dom af 3. oktober 2012 — Jurašinović mod Rådet
 (Sag T-465/09) (1)
 (Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - anmodning om aktindsigt i rapporter afgivet af Den Europæiske Unions observatører i Kroatien fra den 1. til den 31. august 1995 - afslag på aktindsigt - risiko for indgreb i beskyttelsen af internationale forbindelser - tidligere udbredelse)
 2012/C 355/47
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Ivan Jurašinović (Angers, Frankrig) (ved advokaterne M. Jarry og N. Amara-Lebret)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (først ved C. Fekete og K. Zieleśkiewicz, derefter ved C. Fekete et J. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Principalt påstand om annullation af Rådets afgørelse af 21. september 2009, hvorved sagsøgeren gives aktindsigt i visse rapporter udarbejdet af Den Europæiske Unions observatører i Kroatien vedrørende Knin-området fra den 1. til den 31. august 1995.
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Ivan Jurašinović bærer sine egne omkostninger og betaler Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger.
 (1) EUT C 24 af 30.1.2010.


text:
1.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/15
 Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 6. oktober 2015 — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. mod Europa-Kommissionen, Kongeriget Nederlandene og Nederlandse Zuivelorganisatie
 (Sag C-519/14 P) (1)
 ((Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - landbrug - forordning (EF) nr. 510/2006 - registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser - registrering af betegnelsen »Gouda Holland« - erhvervsdrivende, der anvender betegnelsen »gouda« - manglende søgsmålsinteresse))
 (2016/C 038/20)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (ved Rechtsanwälte M. Loschelder og V. Schoene)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved B. Schima, J. Guillem Carrau og G. von Rintelen, som befuldmægtigede), Kongeriget Nederlandene (ved M. Bulterman og B. Koopman, som befuldmægtigede) og Nederlandse Zuivelorganisatie (ved advocaten P. van Ginneken og G. Béquet)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. betaler sagens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Nederlandene og Nederlandse Zuivelorganisatie bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 16 af 19.1.2015.