text:
29.4.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 122/35
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS L. Harings, Hamburg, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 advokaterne Arendt og Medernach, 8-10, rue Mathias Hardt,
 den 14. februar 2000 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldm-
 ægtigede: M. Niejahr og G. Braun), angående en påstand dels
 i sag T-325/99, Generale Conserve Spa mod Kommissio- om, at gennemførelsen af Kommissionens forordning (EF)
 nen for De Europæiske Fællesskaber og Den Italienske nr. 2799/1999 af 17. december 1999 om gennemførelsesbes-
 Republik (1) temmelser til forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår
 ydelse af støtte til skummetmælk og skummetmælkspulver
 bestemt til foderbrug og salg af sådant skummetmælkspulver
 (Åbenbar inkompetence) (EFT L 340, s. 3) udsættes, dels om, at Kommissionens
 forordning (EØF) nr. 1105/68 af 27. juli 1968 om gennem-
 (2000/C 122/51) førelsesbestemmelser ved ydelse af støtte for skummetmælk til
 foderbrug (EFT L 184, s. 24), senest ændret ved Kommissionens
 forordning (EF) nr. 1802/95 af 25. juli 1995 om tilpasning og
 (Processprog: italiensk) ændring af de forordninger om mælk og mejeriprodukter, ved
 hvilke der før den 1. februar 1995 blev fastsat visse priser og
 I sag T-325/99, Generale Conserve Spa, Assogo (Italien), beløb, hvis værdi i ecu er blevet tilpasset som følge af
 ved advokaterne C. Cigolini, G. Durazzo og M. Hengel, mod afskaffelsen af justeringsfaktoren for landbrugsomregningskur-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Den serne (EFT L 174, s. 27) fortsat finder anvendelse, indtil Retten
 Italienske Republik, angående en påstand om annullation af har truffet afgørelse om sagens realitet, har Rettens præsident
 Kommissionens beslutning K(1999) 1596 endelig udg. af den 15. februar 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 17. juni 1999, hvori det fastsloges, at der skal foretages således:
 efterfølgende opkrævning af told, som ikke er blevet opkrævet
 hos sagsøgeren for indførsler af tun hidrørende fra Tyrkiet, har 1. Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 V. Tiili, og dommerne R.M. Moura Ramos og P. Mengozzi; 2. Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 justitssekretær: H. Jung, den 14. februar 2000 afsagt kendelse,
 hvis konklusion lyder således:
 1) Sagen afvises delvis, for så vidt som den er anlagt mod Den
 Italienske Republik.
 2) Sagsøgeren betaler sine egne omkostninger i det omfang, sagen
 er anlagt mod Den Italienske Republik.
 Sag anlagt den 20. januar 2000 af Athanassios N. Pitsiorlas
 mod Rådet for Den Europæiske Union og Den Europæiske
 (1) EFT C 63 af 4.3.2000. Centralbank
 (Sag T-3/00)
 (2000/C 122/53)
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 FØRSTE INSTANS (Processprog: græsk)
 den 15. februar 2000 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 20. januar 2000 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske
 i sag T-1/00 R, Gustav Hölzl m.fl. mod Kommissionen for Union og Den Europæiske Centralbank (ECB) af Athanassios
 De Europæiske Fællesskaber N. Pitsiorlas, rue N. Kountouriotou 8, Thessaloniki (Græken-
 land) ved advokat Dimitri Papafilippos.
 (Begæring om foreløbige forholdsregler — realitetspåken-
 delse af hovedsagen) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (2000/C 122/52) — Sagen antages til realitetsbehandling.
 — Der foranstaltes bevisoptagelse med henblik på at klargøre
 (Processprog: tysk) de omstændigheder, hvorunder de to fællesskabsinstitutio-
 ners afgørelser blev truffet.
 I sag T-1/00 R, Gustav Hölzl, Damme (Tyskland), Günter
 Wiegert, Velen (Tyskland), Firma Molkerei Wagenfeld Karl — De afgørelser, som blev truffet af Rådet den 30. januar
 Niemann GmbH & Co. KG, Wagenfeld (Tyskland), Josef 1999 og af ECB henholdsvis den 8. november og 16. juli
 Brüninghoff, Bocholt (Tyskland), og Lüdger Nienhaus, Borken- 1999 om ikke at give sagsøgeren adgang til Basel-Nybor-
 Gemen (Tyskland), ved advokaterne U. Schrömbges og g-overenskomsten, annulleres.


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/12
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. september 2013 — HK Danmark som mandatar for Glennie Kristensen mod Experian A/S (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vestre Landsret — Danmark)
 (Sag C-476/11) (1)
 (Princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 21, stk. 1 - direktiv 2000/78/EF - artikel 6, stk. 1 og 2 - erhvervstilknyttet pensionsordning - aldersgraduering af bidrag)
 2013/C 344/18
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Vestre Landsret
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: HK Danmark som mandatar for Glennie Kristensen
 Sagsøgt: Experian A/S
 Procesdeltager: Beskæftigelsesministeriet
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Vestre Landsret — fortolkning af artikel 6, stk. 2, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16) — begrundelse for ulige behandling på grund af alder — fastsættelse af aldersgrænser for adgang til erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger — generel undtagelse for erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger for så vidt dette ikke medfører forskelsbehandling på grund af køn eller undtagelse begrænset til indtræden i sociale sikringsordninger — nationale retsforskrifter, hvorefter en arbejdsgiver som en del af lønnen kan indbetale aldersgraduerede pensionsbidrag
 Konklusion
 Princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder, der er fastsat i artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og konkretiseret ved Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, og nærmere bestemt direktivets artikel 2 og artikel 6, stk. 2, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en erhvervstilknyttet pensionsordning, hvorefter en arbejdsgiver som en del af lønnen kan betale aldersgraduerede pensionsbidrag, forudsat at den heraf følgende ulige behandling på grund af alder er hensigtsmæssig og nødvendig for at opfylde et legitimt formål, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.
 (1) EUT C 340 af 19.11.2011.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
19.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 475/15
 Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 23. september 2016 — Dinu Antoci mod Instituția Prefectului — județul Constanța — Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Constanţa — Rumænien)
 (Sag C-236/15) (1)
 (2016/C 475/23)
 Processprog: rumænsk
 Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.
 (1) EUT C 270 af 17.8.2015.


text:
4.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 293/12
 Appel iværksat den 3. maj 2017 af Vatseva til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 7. april 2017 i sag T-920/16, Vatseva mod Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol
 (Sag C-231/17 P)
 (2017/C 293/16)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Vatseva (ved advokat K. Mladenova)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol
 Domstolen (Ottende Afdeling) har ved kendelse af 6. juli 2017 afvist appellen.


text:
15.11.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 275/21
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 (Første Afdeling)
 af 25. september 2003
 af 11. september 2003
 i sag C-170/02 P, Schlüsselverlag J.S. Moser GmbH m.fl.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 i sag C-323/02, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Hydrowatt SARL (1)
 (»Appel — passivitetssøgsmål — konkurrence — klage —
 fusionskontrol — stillingtagen i henhold til artikel 232 EF
 — afvisning«) (»Voldgiftsbestemmelse — misligholdelse af en kontrakt —
 ophævelse — tilbagebetaling af forskudsbeløb — renter«)
 (2003/C 275/36)
 (2003/C 275/37)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-170/02 P, Schlüsselverlag J.S. Moser GmbH, Innsbruck
 (Østrig), J. Wimmer Medien GmbH & Co. KG, Linz (Østrig),
 Styria Medien AG, Graz (Østrig), Zeitungs- und Verlags-
 Gesellschaft mbH, Bregenz (Østrig), Eugen Ruß Vorarlberger
 Zeitungsverlag und Druckerei GmbH, Schwarzach (Østrig), I sag C-323/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 »Die Presse« Verlags-Gesellschaft mbH, Wien (Østrig) og »Salz- ber (befuldmægtiget: H. Støvlbæk, bistået af avocat E. Cabau)
 burger Nachrichten« Verlags-Gesellschaft mbH & Co. KG, mod Hydrowatt SARL, Lyon (Frankrig), angående et søgsmål
 Salzburg (Østrig) (advokat: Rechtsanwalt Krüger), angående anlagt af Kommissionen i medfør af artikel 238 EF med
 appel af kendelse afsagt den 11. marts 2002 af De Europæiske påstand om tilbagebetaling af restbeløbet af det forskud, der
 Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-3/ blev udbetalt af Kommissionen til sagsøgte i overensstemmelse
 02, Schlüsselverlag J.S. Moser m.fl. mod Kommissionen (Sml. med kontrakt nr. HY 134/87 FR, vedrørende udførelsen af et
 II, s. 1473), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af projekt, der var støtteberettiget i henhold til Rådets forordning
 denne kendelse, den anden part i appelsagen: Kommissionen (EØF) nr. 3640/85 af 20. december 1985 om ydelse af finansiel
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: K. Wiedner), støtte til fremme af demonstrationsprojekter og industrielle
 har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsfor- pilotprojekter på energiområdet (EFT L 350, s. 29), har
 manden, J.-P. Puissochet (refererende dommer), og dommerne Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 C. Gulmann, F. Macken, N. Colneric, og J.N. Cunha Rodrigues; den, M. Wathelet, og dommerne P. Jann (refererende dommer)
 generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den og A. Rosas; generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær:
 25. september 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: R. Grass, den 11. september 2003 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Appellen forkastes.
 1) Hydrowatt SARL tilpligtes at betale Kommissionen for De
 2) Schlüsselverlag J.S. Moser GmbH, J. Wimmer Medien GmbH Europæiske Fællesskaber 25 109 EUR med tillæg af rente
 & Co. KG, Styria Medien AG, Zeitungs- und Verlags- ifølge kontrakten på 23 422,91 EUR.
 Gesellschaft mbH, Eugen Ruß Vorarlberger Zeitungsverlag und
 Druckerei GmbH, »Die Presse« Verlags-Gesellschaft mbH og
 »Salzburger Nachrichten« Verlags-Gesellschaft mbH & Co. KG 2) Hydrowatt SARL betaler sagens omkostninger.
 betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 289 af 23.11.2002.
 (1) EFT C 156 af 29.6.2002.


text:
6.5.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/18
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. marts 2006 — Leite Mateus mod Kommissionen
 (Sag T-10/04) (1)
 (»Tjenestemænd - udnævnelse - ændring af indplaceringen på løntrin - vedtægtens artikel 31, stk. 2«)
 (2006/C 108/30)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Carlos Alberto Leite Mateus (Zaventem, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og É. Marchal)
 Sagsøgt: Kommissionen for De europæiske Fællesskaber (ved J. Curall og V. Joris, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 20. december 2002 om endelig indplacering af sagsøgeren i lønklasse B3 med virkning pr. 1. marts 1988.
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelse af 20. december 2002 om endelig indplacering af sagsøgeren i lønklasse B3 med virkning pr. 1. marts 1988, annulleres.
 2)
 Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 59 af 6.3.2004.


text:
30 . 12 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 351 / 1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM 1 ) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat de for
 ( Sjette Afdeling ) pligtelser, der påhviler det i henhold til EF-traktatens
 artikel 48, stk . 2, og artikel 7, stk . 2, i Rådets forordning
 af 26 . oktober 1995 (EØF)nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraf
 i sag C-151/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles tens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, idet det
 skaber mod Storhertugdømmet Luxembourg ( 1 ) har opretholdt bestemmelser, hvorefter overskydende
 (EF-traktatens artikel 48 — ligebehandling — indkomstbe skat, der er indeholdt i lønnen for en statsborger i en
 skatning af midlertidigt hjemmehørende personer — tilba medlemsstat, der har haft bopæl på Storhertugdømmets
 gebetaling af for meget indeholdt skat) område og/eller har haft lønnet beskæftigelse dér, men
 kun i en del af skatteåret, tilfalder statskassen og ikke
 ( 95/C 351 /01 ) kan kræves tilbagebetalt.
 (Processprog: fransk) 2 ) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens om
 kostninger.
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) (') EFT nr . C 202 af 23 . 7. 1994 .
 I sag C-151/94 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber ( befuldmægtigede: Héléne Michard og Enrico Tra
 versa ) mod Storhertugdømmet Luxembourg ( befuldmægti
 get: Nicolas Schmit), angående en påstand om, at det
 fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat de
 forpligtelser, der påhviler det i henhold til EF-traktatens
 artikel 48 , stk . 2 , og Rådets forordning ( EØF ) nr. 1612/68 af
 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 inden for Fællesskabet, navnlig dens artikel 7, stk . 2 ( EFT afsagt den 3 . oktober 1995 af Pretura Circondariale di
 1968 II, s . 467 ), idet det har opretholdt bestemmelser, Roma i sagen Emanuele Iurlaro mod Istituto nazionale della
 hvorefter overskydende skat, der er indeholdt i lønnen for en previdenza sociale ( INPS )
 statsborger i en medlemsstat, der har haft bopæl på ( Sag C-322/95 )
 Storhertugdømmets område og/eller har haft lønnet beskæf
 tigelse dér, men kun i en del af skatteåret, tilfalder ( 95/C 351 /02 )
 statskassen og hverken kan kræves tilbagebetalt eller
 reguleret, har Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af
 afdelingsformanden, C. N. Kakouris, og dommerne G. Ved kendelse afsagt den 3 . oktober 1995 , indgået til
 Hirsch, G. F. Mancini ( refererende dommer), F. A. Schock Domstolens Justitskontor den 16 . oktober 1995 , har
 weiler og H. Ragnemalm; generaladvokat: F. G. Jacobs; Pretura Circondariale di Roma i sagen Emanuele Iurlaro
 justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Hol mod Istituto nazionale della previdenza sociale ( INPS )
 stein, den 26 . oktober 1995 afsagt dom, hvis konklusion forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol et præjudi
 lyder således : cielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 15 ,
 ---pagebreak--- Nr . C 351 /2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30 . 12 . 95
 stk . 1 , litra f), i forordning ( EØF ) nr. 574/72 ( ) og artikel 9a Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 i forordning ( EØF ) nr. 2332/89 ( 2 ) på baggrund af EØF afsagt den 5 . oktober 1995 af Tribunale di Genova, Første
 traktatens artikel 48 for på grundlag heraf at kunne Afdeling for Civilsager, i sagerne 1 ) F.lli Carli SpA, 2 ) Casa
 afgøre, di Spedizione Viale sas mod Amministrazione delle
 Finanze
 ( Sag C-333/95 )
 » om artikel 4 i lov nr. 222 af 1984 skal anvendes således, at
 ( 95 /C 351 /04 )
 referenceperioden i forbindelse med anerkendelsen af retten
 til invalidepension skal forlænges i et tilfælde, hvor en
 arbejdstager har modtaget ydelser i anledning af arbejdsløs
 hed i en anden medlemsstat, hvor der gælder bestemmelser
 om en sådan forlængelse, og i bekræftende fald om der
 eventuelt gælder betingelser for denne forlængelse .« Ved kendelse afsagt den 5 . oktober 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 20 . oktober 1995 , har
 Tribunale di Genova, Første Afdeling for Civilsager, i
 (') EFT 1972 I , s . 149 . sagerne 1 ) F.lli Carli SpA, 2 ) Casa di Spedizione Viale sas
 ( 2 ) EFT nr . L 224 af 2 . 8 . 1989 , s . 1 . mod Amministrazione delle Finanze forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgø
 relse af følgende spørgsmål :
 Omfatter den ved artikel 1 , stk . 1 , i forordning ( EØF )
 nr. 3416/91 ( ! ) af 25 . november 1991 indførte suspension af
 de resttoldsatser, der i medfør af artikel 75 , nr. 1 , i
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse tiltrædelsesakten for Spanien anvendes ved indførsel til De
 afsagt den 13 . oktober 1995 af Lånsretten i Stockholms lån i Ti , for de landbrugsprodukter, der er anført i bilaget til
 en sag anlagt af VAG Sverige AB forordning ( EØF ) nr. 3835/90 ( 2 ), også indførsler fra
 ( Sag C-329/95 ) Spanien af tunfisk i olivenolie ?
 ( 95/C 351 /03 )
 Ved kendelse afsagt den 13 . oktober 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 19 . oktober 1995 , har Kan de kompetente toldmyndigheder i medfør af artikel 5 ,
 Lånsretten i Stockholm lån i en sag anlagt af VAG Sverige stk . 1 og 2 , i forordning ( EØF ) nr . 1679 ( 3 ) af 24 . juli 1979,
 AB forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en som suppleret ved forordning ( EØF ) nr. 1715 ( 4 ) af 20 . juni
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs 1990, og ved artikel 2 i forordning ( EØF ) nr. 2164 ( 5 ) af
 mål : 23 . juli 1991 , foretage efteropkrævning af told, der ikke er
 blevet opkrævet på tidspunktet for indførslen, idet tolden
 som følge af en fejlagtig fortolkning af de gældende
 1 . Er kravet om en attest i den svenske bilregisterkungo fællesskabsbestemmelser ansås for fuldstændigt suspen
 relse ( 1 ) foreneligt med bestemmelserne i Rådets direktiv deret, når det senere konstateres, af tolden ifølge en anden
 70/ 156/EØF ( 2 ) i den gældende udgave ? fortolkning, som EF-Kommissionen efter høring af sin
 Juridiske Tjeneste har givet de samme fællesskabsbestem
 melser, skulle erlægges, og situationen er den, at debitor har
 2 . Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende : Er det overholdt samtlige bestemmelser i de gældende forskrifter
 pågældende krav foreneligt med Rom-traktatens arti og ikke ses hat have været bekendt med, at den fortolkning,
 kel 30 , eller kan det siges at udgøre en foranstaltning de italienske myndigheder i første omgang gav fællesskabs
 » med tilsvarende virkning «? bestemmelserne, var fejlagtig ?
 3 . Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende, og spørg
 smål 2 besvares med, at foranstaltningen er at betragte (') EFT nr . L 324 , s . 11 .
 ( 2 ) EFT nr . L 370, s . 126 .
 som en » foranstaltning med tilsvarende virkning «: Kan
 ( 3 ) EFT nr. L 197, s . 1 .
 det svenske krav om et attest opretholdes med hjemmel i ( 4 ) EFT nr. L 160, s . 1 .
 artikel 36 ?
 ( s ) EFT nr . L 201 , s . 16 .
 (') § 12 , stk . 1 , nr . 9 .
 C~ ) EFT 1970 , s . 82 .


text:
C 163/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.6.2000
 KENDELSE AFSAGT AT RETTEN I FØRSTE INSTANS KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 24. januar 2000 den 23. marts 2000
 i sag T-179/98, José Cuenda Guijarro m.fl. mod Rådet for i sag T-266/99, Librairie de Rome mod Europa-Parlamen-
 Den Europæiske Union (1) tet (1)
 (Tjenestemænd — retlig interesse — generel og teoretisk (Offentlige kontrakter om tjenesteydelser — indkaldelse af
 interesse — bebyrdende retsakt — ingen — afvisning bud — udvælgelseskriterier — forkastelse af et bud —
 åbenbar) søgsmål, som åbenbart savner retligt grundlag)
 (2000/C 163/54) (2000/C 163/55)
 (Processprog: fransk) (Processprog: fransk)
 I sag T-179/98, José Cuenda Guijarro, tjenestemand i Rådet I sag T-266/99, Librairie de Rome, Bruxelles, ved advokaterne
 for Den Europæiske Union, Bruxelles, Eva Hellgren, Rådet for L. Dehin og C. Bruls, Liège, og med valgt adresse i Luxembourg
 Den Europæiske Union, Bruxelles, Petri Samuli Laaksonen, hos advokat C. Duro, 3, rue de la Chapelle, mod Europa-
 tjenestemand i Rådet for Den Europæiske Union, Bruxelles, Parlamentet (befuldmægtigede: T. Millet og A. Neergaard),
 Hans Lund, tjenestemand i Rådet for Den Europæiske Union, hvori der er nedlagt påstand om annullation af Parlamentets
 Bruxelles, Daniel Marlier, tjenestemand i Rådet for Den Euro- beslutning om at tildele en anden tilbudsgiver end det sagsø-
 pæiske Union, Masnuy-Saint-Jean (Belgien), Maria Augusta gende selskab kontrakten om tilrådighedsstillelse af udstyrede
 Santos, tjenestemand i Rådet for Den Europæiske Union, lokaler med henblik på drift af aviskiosker, har Retten (Anden
 Bruxelles, Agneta Sederowsky, tjenestemand i Rådet for Den Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og
 Europæiske Union, Bruxelles, Jacqueline Willems, tjeneste- dommerne A. Potocki og A. W. H. Meij; justitssekretær:
 mand i Rådet for Den Europæiske Union, Tervuren (Belgien), H. Jung, den 23. marts 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion
 og Noé Youssouroum, tjenestemand i Rådet for Den Europæi- lyder således:
 ske Union, Bruxelles, ved advokaterne J.-N. Louis og F. Parmen-
 tier, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos 1. Europa-Parlamentet frifindes.
 Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange, mod Rådet for
 Den Europæiske Union (befuldmægtigede: F. Van Craeyenest, 2. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 M. Bauer og D. Waelbroeck), vedrørende en påstand om
 annullation af Rådets afgørelse af 12. januar 1998 dels om
 sagsøgernes ansøgning om, at der blev truffet visse foranstalt- (1) EFT C 34 af 5.2.2000.
 ninger med hensyn til sikkerheden, beskyttelsen af sundheden
 og af hensyn til miljøet på arbejdsstedet for så vidt angår
 bygningen »Justus Lipsius« ved Rådet i Bruxelles, og dels
 en påstand om erstatning for ikke økonomisk skade, som
 sagsøgerne hævder at have lidt på grund af institutionens
 fejltagelser, passivitet og forsømmelser vedrørende bygningens
 tilstand, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelings-
 formanden, R. Garcı́a-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og
 J. D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 24. januar 2000 af-
 sagt kendelse, hvis konklusion lyder således: Sag anlagt den 27. marts 2000 af Nicolás Martı́nez Rey
 m.fl., mod Rådet for Den Europæiske Union
 1. Sagen må åbenbart afvises.
 (Sag T-73/00)
 2. Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og halvdelen af
 sagsøgtes. (2000/C 163/56)
 3. Sagsøgte bærer halvdelen af sine omkostninger.
 (Processprog: spansk)
 (1) EFT C 397 af 19.12.1998. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 27. marts 2000 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske
 Union af Nicolás Martı́nez Rey m.fl., La Coruña (Spanien),
 ved advokaterne Ramón Garcı́a-Gallardo og Maria Dolores
 Domı́nguez Pérez, 19, Square de Meeûs, Bruxelles.
 ---pagebreak--- 10.6.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 163/29
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Annullation af den niende rubrik i bilag I D til Rådets
 forordning (EF) nr. 2742/1999 af 17. december 1999 om Det omhandlede vare- Ordmærket »LITE« — ansøgning
 fastsættelse for år 2000 af fiskerimuligheder og dertil mærke: nr. 214932
 knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af
 fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i Vare eller tjenesteydelse: Varer i klasse 5, 29, 30, 32 og 33
 andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger, (hovedsageligt levnedsmidler og
 og om ændring af forordning (EF) nr. 66/98. drikke)
 — Annullation af bilag IV, punkt 1.1, andet afsnit, nr. i), til Den for appelkammeret Undersøgerens afvisning af regi-
 Rådets forordning nr. 685/95 af 27. marts 1995 om påklagede afgørelse: strering
 forvaltning af fiskeriindsatsen, således som begrundet af
 sagsøgerne, for så vidt angår visse fiskerizoner og visse Søgsmålsgrunde:
 fiskeressourcer i Fællesskabet i det omfang, Rådet for år — Appelkammerets tilsidesættel-
 2000 har godkendt en analytisk TAC for område VIII og i se af retten til kontradiktion
 det omfang, der ikke findes nogen mulighed for fastsættelse — Urigtig anvendelse af artikel 7,
 af en fælles TAC. stk. 1, litra b), i forordning
 (EF) nr. 40/94
 — Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes af betale alle — Urigtig anvendelse af artikel 7,
 sagens omkostninger. stk. 1, litra c), i forordning (EF)
 nr. 40/94
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de
 i sag T-54/00, FCPG m.fl. mod Rådet, anførte.
 Sag anlagt den 6. april 2000 af Hänseler GmbH og Schuck
 GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber
 Sag anlagt den 4. april 2000 af Rewe-Zentral AG mod
 Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemær- (Sag T-83/00)
 ker, mønstre og modeller)
 (Sag T-79/00) (2000/C 163/58)
 (2000/C 163/57)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 6. april 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Europæiske Fællesskaber af Hänseler GmbH, Konstanz (For-
 den 4. april 2000 anlagt sag mod Harmoniseringskontoret for bundsrepublikken Tyskland), og Schuck GmbH, Schwaig (For-
 det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller) af bundsrepublikken Tyskland), ved advokat Burchard Sträter,
 Rewe-Zentral AG, Köln (Forbundsrepublikken Tyskland), ved Bonn (Forbundsrepublikken Tyskland).
 advokat Maximilian Kinkeldey, advokatselskabet Grünecker,
 Kinkeldey, Stockmair & Schwanhäusser, München (Forbunds-
 republikken Tyskland). Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: — Det fastslås, at Kommissionens beslutning af 9. marts 2000
 (K (2000) 608) er ugyldig.
 — Den af Tredje Appelkammer ved Harmoniseringskontoret
 for det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller) — Subsidiært fastslås, at beslutningen er ugyldig, i det omfang
 trufne afgørelse af 27.1.2000 i klagesag R 275/1999-3 det ved dens artikel 1, sammenholdt med dens bilag I,
 annulleres. pålægges medlemsstaten Forbundsrepubliken Tyskland at
 tilbagekalde tilladelserne vedrørende sagsøgernes norpseu-
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. doephedrin-holdige lægemidler.


text:
18.3.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 79/31
 Sag anlagt den 1. december 1999 af Arne Mathisen AS afregningspriser mellem forbundne selskaber. Desuden
 mod Rådet for Den Europæiske Union havde man handlet i god tro og ikke haft til hensigt at
 vildlede Kommissionen.
 (Sag T-340/99)
 — Proportionalitetsprincippet er blevet tilsidesat. Det havde
 ikke været absolut nødvendigt at udstede forordningen for
 (2000/C 79/68) at beskytte Fællesskabets marked, idet sagsøgeren havde
 opgivet den anfægtede forretningspraksis.
 (Processprog: engelsk) — Sagsøgeren var berettiget til erstatning i henhold til artikel
 288 EF, idet forordningen var ulovlig, og sagsøgeren led
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den økonomiske tab ved i sit erhverv at blive udelukket fra at
 1. december 1999 anlagt sag mod Rådet for De Europæiske deltage i eksporthandelen med laks med EF.
 Fællesskaber af Arne Mathisen AS, ved advokat Sigurd Knudt-
 zon og med valgt adresse i Luxembourg hos advokatfirmaet
 Bonn, Schmitt & Steichen, 7 Val Ste-Croix.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Rådets forordning (EF) nr. 1895/1999 af 27 august 1999
 om ændring af forordning (EF) nr. 772/1999 om ind- Sag anlagt den 2. december 1999 af Airtours PLC mod
 førelsen af en endelig antidumping- og udligningstold på Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i
 Norge annulleres, i det omfang den berører sagsøgeren.
 (Sag T-342/99)
 — Rådet betaler erstatning til sagsøgeren for de forretnings-
 mæssige tab, denne har lidt på grund af Rådets udstedelse
 (2000/C 79/69)
 af forordningen.
 — Erstatningen tillægges 12 % p.a. i rente.
 (Processprog: engelsk)
 — Rådet betaler sagens omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 2. december 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Europæiske Fællesskaber af Airtours PLC, ved advokaterne
 John Swift, QC, Rupert Anderson, Malcolm Nicholson,
 Jacqueline Holland samt Andrea Gomes da Silva og med valgt
 Sagsøgeren er et norsk selskab, der handler med fisk, og som
 adresse i Luxembourg hos advokatfirmaet Elvinger Hoss &
 sammen med andre norske eksportører underskrev et tilsagn Prussen, 2 Place Winston Churchill, L-2014.
 om ikke at bringe norske laks i omsætning i Fællesskaberne til
 en lavere pris end en særlig mindstepris samt kvartalsvis at
 indberette salgstallene for laks til Kommissionen. Selskabet Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 lovede endvidere ikke at omgå tilsagnet med kompenserende
 arrangementer med kunderne i Fællesskaberne eller ved vildle- — Kommissionens beslutning af 22. september 1999 ve-
 dende oplysninger eller indberetninger. Som følge af beskyld- drørende anmeldelsen af en fusion i henhold til Rådets
 ninger mod selskabet for at have indsendt opdigtede salgsind- forordning (EØF) nr. 4064/89 i sag IV/M.1524 — Airtours/
 beretninger og at have vildledt Kommissionen vedrørende den First Choice kendes ugyldig og annulleres i sin helhed.
 faktiske virksomhed samt selskabets vilje til at overholde sit
 tilsagn udstedte Rådet den anfægtede forordning.
 — Kommissionen betaler sagsøgerens omkostninger.
 Sagsøgeren gør til støtte for søgsmålet følgende anbringender
 gældende:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Selskabets forretningspraksis udgjorde ikke en mislig-
 holdelse af tilsagnet, idet dette ikke omfattede trekantshan- Den anfægtede beslutning forbyder den påtænkte fusion
 del, inden det blev ændret i december 1998. mellem Airtours og First Choice Holidays PLC med den
 begrundelse, at fusionen ville føre til en situation med en
 — Selskabets forretningspraksis udgjorde ikke en omgåelse af kollektiv dominerende stilling på markedet i Det Forenede
 tilsagnet. Sagsøgeren afviser påstanden om, at priserne og Kongerige for kortdistance feriepakkerejser til udlandet. De
 pengestrømmene mellem selskabets handelspartnere, som kollektivt dominerende virksomheder ville være det fusionere-
 var grundlaget for indberetningerne til Kommissionen, de Airtours/First Choice samt to andre rejsearrangører, Thom-
 blot var af fiktiv karakter og i virkeligheden var interne son Travel Group PLC og Thomas Cook Group Limited.


text:
20.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 207/40
 Sag anlagt den 6. maj 2013 — Orthogen mod KHIM — Arthrex Medizinische Instrumente (IRAP)
 (Sag T-253/13)
 2013/C 207/67
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Orthogen AG (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokaterne M. Finger og S. Krüger)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Arthrex Medizinische Instrumente GmbH (Karlsfeld, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 21. februar 2013 af første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 382/2012-1 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er opstået i forbindelse med klagesagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »IRAP« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 5, 10, 42 og 44 — EF-varemærke nr. 3 609 121
 Indehaver af EF-varemærket: Sagsøgeren
 Indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Arthrex Medizinische Instrumente GmbH
 Begrundelsen for ugyldighedsbegæringen: Absolut ugyldighedsgrund. »IRAP« er en almindelig anvendt forkortelse for et bestemt protein, som har en væsentlig rolle i forbindelse med visse medicinske henholdsvis veterinærmedicinske behandlinger.
 Annullationsafdelingens afgørelse: Ugyldighedsbegæringen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
10.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 395/17
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 4. september 2014 — Burgo Group SpA mod Illochroma SA, under likvidation, Jérôme Theetten, i egenskab af kurator for Illochroma SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Bruxelles — Belgien)
 (Sag C-327/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i civile sager - insolvensbehandling - begrebet »forretningssted« - koncern - forretningssted - ret til at indlede en sekundær insolvensbehandling - kriterier - person bemyndiget til at begære indledning af en sekundær insolvensbehandling))
 (2014/C 395/21)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour d'appel de Bruxelles
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Burgo Group SpA
 Sagsøgt: Illochroma SA, under likvidation, Jérôme Theetten, i egenskab af kurator for Illochroma SA
 Konklusion
 1)
 Artikel 3, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs skal fortolkes således, at et selskab i forbindelse med dets likvidation i en anden medlemsstat end den, hvor det har hjemsted, ligeledes kan være genstand for en sekundær insolvensbehandling i den anden medlemsstat, hvor selskabet har hjemsted, og hvor det har status af juridisk person.
 2)
 Artikel 29, litra b), i forordning nr. 1346/2000 skal fortolkes således, at spørgsmålet om, hvilken person eller myndighed der har ret til at indgive begæringen om en sekundær insolvensbehandling, skal vurderes på grundlag af den nationale lovgivning i den medlemsstat, på hvis område begæringen om indledning af en sådan insolvensbehandling er indgivet. Retten til at indgive en begæring om indledning af en sekundær insolvensbehandling kan imidlertid ikke være begrænset til kun at gælde kreditorer, der er bosiddende eller har deres hjemsted i den medlemsstat, på hvis område det omhandlede forretningssted er beliggende, eller kun til de kreditorer, hvis fordring stammer fra dette forretningssteds drift.
 3)
 Forordning nr. 1346/2000 skal fortolkes således, at når hovedinsolvensbehandlingen er en likvidation, er hensyntagen til hensigtsmæssighedskriterier, som foretages af den ret, der har fået forelagt en begæring om indledning af en sekundær insolvensbehandling, omfattet af den nationale lovgivning i den medlemsstat, på hvis område begæringen om indledning af denne insolvensbehandling er indgivet. Medlemsstaterne skal dog, når de fastlægger betingelserne for indledning af en sekundær insolvensbehandling, respektere EU-retten, herunder navnlig dens generelle principper samt forordningens bestemmelser.
 (1) EUT C 226 af 3.8.2013.


text:
25.6.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/25
 Sag anlagt den 15. april 2005 af Carmela Lo Giudice mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-154/05)
 (2005/C 155/50)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 15. april 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Carmela Lo Giudice, Strambeek Bever (Belgien), ved avocats Gilles Bounéou og Frédéric Frabetti, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Annullation af den udtrykkelige afvisning af 18. januar 2005, nr. 05/399.
 2.
 Om fornødent: Annullation af den stiltiende afvisning af sagsøgerens ansøgning om bistand af 28. november 2003 og annullation af den stiltiende afvisning af sagsøgerens ansøgning om bistand af 23. december 2003.
 3.
 Det fastslås, at sagsøgeren har været udsat for psykisk chikane i forbindelsen med tjenesten.
 4.
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 100 000 EUR (et hundrede tusinde EUR) for ikke-økonomisk skade, idet der tages forbehold for den forhøjelse eller vurdering heraf, som beror på den psykiske chikane, idet sagsøgerens fremtid er fuldstændig usikker og hendes helbred er blevet kraftigt påvirket.
 5.
 Der tages forbehold for udnyttelse af alle andre gældende retsregler, bl.a. retten til at anmode om at få tilsendt afhøringerne af vidnerne, således som disse er beskrevet i indlægget af 7.1.2005 fra IDOC.
 6.
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren, som er tjenestemand ved Kommissionen, indgav til sin overordnede to ansøgninger om bistand af 28. november 2003 og 23. december 2003, idet hun påstod at være udsat for psykisk chikane på sin arbejdsplads. Hun har med søgsmålet anfægtet afvisningen af hendes ansøgninger samt afslaget på den klage, hun dernæst indgav.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført, at hun henset til antallet af arbejdsopgaver, hun blev tildelt af sin overordnede, samt til antallet af e-mails, denne fremsendte til hende, ubestrideligt har været udsat for egentlig psykisk chikane. Som følge heraf tilsidesætter de anfægtede afgørelser vedtægtens artikel 12.
 Afvisningen af hendes ansøgninger om bistand er ifølge sagsøgeren i strid med vedtægtens artikel 24 samt i strid med forslaget af 15. oktober 2003 fra N. Kinnock vedrørende en politik på området for psykisk chikane. Sagsøgeren har desuden anført, at afgørelsen af 18. januar 2001 ikke er begrundet, at princippet om forbud mod usaglig sagsbehandling er tilsidesat, at der foreligger magtmisbrug, at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning samt reglen »patere legem quam ipse fecisti« er tilsidesat, samt at der er sket tilsidesættelse af omsorgspligten.


text:
10.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 395/51
 Sag anlagt den 30. juli 2014 — EEB mod Kommissionen
 (Sag T-565/14)
 (2014/C 395/64)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Det Europæiske Miljøkontor (EEB) (Bruxelles, Belgien) (ved advokat S. Podskalská)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede kommissionsafgørelse af 12. juni 2014 (Ares (2014)1915757) annulleres.
 —
 Den anden anfægtede kommissionsafgørelse af 17. februar 2014 (2014/804/EU) annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med nærværende søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 12. juni 2014 (Ares (2014)1915757), hvorved Kommissionen afviste sagsøgerens anmodning om intern prøvelse af Kommissionens afgørelse K(2014) 804 endelig af 17. februar 2014 om Republikken Polens meddelelse om en national overgangsplan, der er omhandlet i artikel 32 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU (1) om industrielle emissioner. Sagsøgeren har endvidere nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2014) 804 endelig af 17. februar 2014.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Det første anbringende vedrører afgørelse Ares (2014)1915757, idet det anføres, at forordning nr. 1367/2006 (2) og direktiv 2010/75 er blevet tilsidesat:
 —
 henset til, at afgørelsen om den nationale overgangsplan er en individuel foranstaltning og derfor en forvaltningsakt i henhold til forordning nr. 1367/2006. Ifølge sagsøgeren skulle Kommissionen således have fastslået, at anmodningen om intern prøvelse skulle behandles
 —
 henset til, at Kommissionen skulle have fortolket artikel 10 i forordning nr. 1367/2006 i overensstemmelse med Århuskonventionen og fastslået, at artikel 2, stk. 1, litra g), i forordning nr. 1367/2006 var ulovlig
 —
 henset til, at Kommissionens argumentation er baseret på en ukorrekt fortolkning af de relevante bestemmelser i direktiv 2010/75/EU.
 2.
 Det andet anbringende vedrører afgørelse K(2014) 804 endelig, idet det anføres, at artikel 17 TEU, direktiv 2010/75/EU, Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/115/EU (3), Århuskonventionen, direktiv 2001/42/EF (4) og direktiv 2008/50/EF (5) er blevet tilsidesat.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24.11.2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (EUT L 334, s. 17).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6.9.2006 om anvendelse af Århus-konventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer (EUT L 264, s. 13).
 (3) Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/115/EU af 10.2.2012 om fastsættelse af regler for de nationale overgangsplaner, der er omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner (meddelt under nummer K(2012) 612) (EUT L 52, s. 12).
 (4) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27.6.2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (EFT L 197, s. 30).
 (5) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21.5.2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa (EUT L 152, s. 1).


text:
16.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/22
 Rettens dom af 29. januar 2015 — Zitro IP mod KHIM — Gamepoint (SPIN BINGO)
 (Sag T-665/13) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-figurmærket SPIN BINGO - ældre EF-ordmærke ZITRO SPIN BINGO - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 089/25)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luxembourg) (ved advokat A. Canela Giménez)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Gamepoint BV (Haag, Nederlandene)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. oktober 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1388/2012-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Zitro IP Sàrl og Gamepoint BV.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Zitro IP betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 61 af 1.3.2014.


text:
16.6.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 173/29
 på fællesskabsplan, selv om virksomheden udøves som Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 tjenesteyder, kan være underlagt bestemmelser, der er
 begrundet i almene interesser, såsom bestemmelser om — Den af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 erhvervets organisation, kvalifikationer og fagetiske reg- afsagte kendelse af 30. januar 2001 ophæves.
 ler, er Kommissionen af den opfattelse, at de franske
 bestemmelser fastsætter betingelser, der ikke er forholds- — Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkost-
 mæssige, og som er overdrevent hindrende for udøvelsen ninger med alle heraf følgende retsvirkninger.
 af det pågældende erhverv på fransk område for patent-
 agenter, der lovligt er etableret i andre medlemsstater, og
 som i Frankrig præsterer enkeltstående tjenesteydelser.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Der kunne have været anvendt andre mindre hindrende
 foranstaltninger end den obligatoriske optagelse i et
 register, der forudsætter en eksamen, som for eksempel: — Urigtig retsanvendelse: Retten burde som følge af struktu-
 ren af det sagsøgende selskabs produktionsnetværk, der
 er enestående i den sydvestlige del af Frankrig, konkret
 1. krav om, at erhvervet udføres under hjemstatens have undersøgt, om den omtvistede forordning berørte
 titel, sagsøgeren på en særlig måde på det tidspunkt, hvor
 forordningen blev vedtaget.
 2. krav om, at den erhvervsdrivende godtgør sin titel,
 — Udvanding af appellantens påstande.
 3. en erklæringsordning (som den, der er foreskrevet i — Manglende begrundelse med hensyn til anbringendet om
 artikel 22 i Rådets direktiv 85/384/EØF om gensidig tilsidesættelse af retten til en effektiv prøvelse: I den
 anerkendelse af eksamensbeviser for arkitekter (2)). anfægtede kendelse tages der ikke stilling til appellantens
 argument om, at Kommissionens fortolkning af artikel 7
 — Tilsidesættelse af artikel 49 EF, idet der stilles krav om i forordning (EØF) nr. 2081/92 (1), hvorefter mulighe-
 bopæl eller hjemsted i Frankrig for dér at kunne præstere derne for at rejse indsigelse er begrænset til kun at omfatte
 enkeltstående tjenesteydelser. medlemsstater, er en tilsidesættelse af retten til en effektiv
 prøvelse.
 — Fejlagtig fortolkning af artikel 7 i forordning (EØF)
 (1) EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16. nr. 2081/92. Tilsidesættelse af det generelle fællesskabs-
 (2) Rådets direktiv 85/384/EØF af 10.6.1985 om gensidig an- retlige princip, hvorefter der er sikret en ret til en effektiv
 erkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikations- prøvelse: Medlemsstatens passivitet må åbne mulighed
 beviser inden for arkitekturområdet, herunder foranstaltninger, for, at en virksomhed, der i øvrigt opfylder formalitetsbe-
 som skall lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri tingelserne i artikel 7, stk. 4, kan rejse indsigelse over for
 udveksling af tjenesteydelser (EFT L 223 af 21.8.1985, s. 15). Kommissionen.
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om
 beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser
 for landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 208 af
 24.7.1992, s. 1).
 Appel iværksat den 9. april 2001 af SCEA La Conqueste
 til prøvelse af kendelse afsagt den 30. januar 2001 af De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte
 Afdeling) i sag T-215/00, SCEA La Conqueste mod Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 30. marts 2001 af Sozialgericht Leipzig i
 (Sag C-151/01 P) sagen Karen Mau mod Bundesanstalt für Arbeit
 (2001/C 173/49) (Sag C-160/01)
 (2001/C 173/50)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 9. april
 2001 iværksat appel af SCEA La Conqueste ved advokaterne
 A. Lyon-Caen, F. Fabiani og F. Thiriez, som befuldmægtigede, Ved kendelse afsagt den 30. marts 2001, indgået til Domstol-
 og med valgt adresse i Paris, til prøvelse af kendelse afsagt den ens Justitskontor den 12. april 2001, har Sozialgericht Leipzig
 30. januar 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første i sagen Karen Mau mod Bundesanstalt für Arbeit forelagt
 Instans (Femte Afdeling) i sag T-215/00, SCEA La Conqueste De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 ---pagebreak--- C 173/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16.6.2001
 1. Fastsætter § 183, stk. 1, i Sozialgesetzbuch, Drittes Buch Spørgsmål 1
 (herefter »SGB III«) en dato som omhandlet i artikel 3,
 stk. 2, i Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober
 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes Skal artikel 10, stk. 1, i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af
 lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af 19. september 1980 om udvikling af associeringen fortolkes
 arbejdsgiverens insolvens (1)? således, at den er til hinder for en bestemmelse i en medlems-
 stats retsforskrifter, hvorefter tyrkiske arbejdstagere ikke er
 valgbare til et Arbeiterkammer’s plenarforsamling?
 2. Har Forbundsrepublikken Tyskland gyldigt begrænset
 Bundesanstalt für Arbeit’s betalingspligt i henhold til
 artikel 4 i direktiv 80/987/EØF?
 Spørgsmål 2
 3. Er Forbundrepublikken Tyskland forpligtet til at betale
 sagsøgeren skadeserstatning på grund af mangelfuld
 gennemførelse af direktiv 80/987/EØF?
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er arti-
 kel 10, stk. 1, i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af
 4. Har Domstolen fortsat den holdning, at der ved fastsættel- 19. september 1980 om udvikling af associeringen umiddel-
 sen af referenceperioden skal tages udgangspunkt i datoen bart anvendelig fællesskabsret?
 for begæringen om indledning af insolvensproceduren?
 5. Er den i SGB III § 183, stk. 1, fastsatte beregning af
 insolvensydelsesperioden forenelig med artikel 141 EF?
 6. Når der er tale om ansøgere, der har orlov til børnepas-
 ning, er dagen før dennes påbegyndelse da den afgørende
 dato i direktiv 80/987/EØF artikel 3, stk. 2’s forstand?
 Sag anlagt den 23. april 2001 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet
 (1) EFT 283 af 28.10.1980, s. 23.
 Luxembourg
 (Sag C-174/01)
 (2001/C 173/52)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. april
 2001 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxembourg af
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved H. Støvl-
 se afsagt den 2. marts 2001 af Verfassungsgerichtshof, bæk og J. Adda, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Wien, i en sag til prøvelse af gyldigheden af et valg Luxembourg.
 anlagt af vælgergruppen »Gemeinsam Zajedno/Birlikte
 Alternative und Grüne GewerkschafterInnenUG«
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 følgende påstande:
 (Sag C-171/01)
 — Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsi-
 desat forpligtelser, som påhviler det i henhold til Rådets
 (2001/C 173/51) direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse
 af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler
 (PCB/PCT) (1), idet det ikke har meddelt Kommissionen
 Ved kendelse afsagt den 2. marts 2001, indgået til Domstolens en plan for dekontaminering og/eller bortskaffelse af
 Justitskontor den 19. april 2001, har Verfassungsgerichtshof, apparater, der er optaget i fortegnelserne, og de heri
 Wien, i en sag til prøvelse af gyldigheden af et valg anlagt af indeholdte PCB, som krævet i artikel 11 i nævnte direktiv.
 vælgergruppen »Gemeinsam Zajedno/Birlikte Alternative und
 Grüne GewerkschafterInnenUG« forelagt De Europæiske Fæl-
 lesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af — Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at afholde sa-
 følgende spørgsmål: gens omkostninger.


text:
19.1.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 17/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM kat: P. Léger; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den
 22. november 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 af 22. november 2001 1) Sagen afvises.
 2) Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger.
 i sag C-110/97, Kongeriget Nederlandene mod Rådet for
 Den Europæiske Union (1) 3) Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske
 Republik og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 bærer deres egne omkostninger.
 (»Associeringsordningen for de oversøiske lande og territori-
 er — indførsel af ris med oprindelse i de oversøiske lande og
 territorier — beskyttelsesforanstaltninger — forordning (EF) (1) EFT C 181 af 14.6.1997.
 nr. 304/97 — annullationssøgsmål«)
 (2002/C 17/01)
 (Processprog: nederlandsk) DOMSTOLENS DOM
 af 22. november 2001
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) i sag C-301/97, Kongeriget Nederlandene mod Rådet for
 Den Europæiske Union (1)
 (»Associeringsordningen for de oversøiske lande og territori-
 I sag C-110/97, Kongeriget Nederlandene (befuldmægtiget: er — indførsel af ris med oprindelse i de oversøiske lande og
 M.A. Fierstra), mod Rådet for Den Europæiske Union (befuld- territorier — beskyttelsesforanstaltninger — forordning (EF)
 mægtigede: R. Torrent, J. Huber og G. Houttuin), støttet af nr. 1036/97 — annullationssøgsmål«)
 Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: L. Pérez de Ayala Becer-
 ril), af Den Franske Republik (befuldmægtigede: K. Rispal- (2002/C 17/02)
 Bellanger og C. Chavance), af Den Italienske Republik (befuld-
 mægtiget: U. Leanza, bistået af F. Quadri), og af Kommissionen (Processprog: nederlandsk)
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: T. van Rijn),
 angående en påstand om annullation af Rådets forordning (EF)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 nr. 304/97 af 17. februar 1997 om beskyttelsesforanstalt-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 ninger mod indførsel af ris med oprindelse i de oversøiske
 lande og territorier (EFT L 51, s. 1), har Domstolen, sammensat
 af præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene
 P. Jann og F. Macken (refererende dommer) samt dommerne I sag C-301/07, Kongeriget Nederlandene (befuldmægtigede:
 C. Gulmann, D.A.O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, J.S. van den Oosterkamp og M.A. Fierstra), mod Rådet for Den
 L. Sevón, M. Wathelet, R. Schintgen og V. Skouris; generaladvo- Europæiske Union (befuldmægtigede: R. Torrent, J. Huber og
 ---pagebreak--- C 17/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.1.2002
 G. Houttuin), støttet af Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: medfør af EKSF-traktatens artikel 41 har indgivet til Domstolen
 N. Dı́az Abad), af Den Franske Republik (befuldmægtigede: for i den for nævnte ret verserende sag, H.J. Banks & Co. Ltd
 K. Rispal-Bellanger og C. Chavance), af Den Italienske Republik mod The Coal Authority, Secretary of State for Trade and
 (befuldmægtiget: U. Leanza, bistået af F. Quadri), og af Industry, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortol-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti- kningen af EKSF-traktatens artikel 4, litra b) og c), og Kommis-
 gede: P.J. Kuijper og T. van Rijn), angående en påstand om sionens beslutning 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om
 annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1036/97 af 2. juni fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien (EFT
 1997 om beskyttelsesforanstaltninger over for indførsel af ris L 329, s. 12), har Domstolen, sammensat af præsidenten,
 med oprindelse i de oversøiske lande og territorier (EFT G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene C. Gulmann,
 L 151, s. 8), har Domstolen, sammensat af præsidenten, A. La Pergola, M. Wathelet og V. Skouris, samt dommerne
 G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene P. Jann og D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet (refererende dommer), P. Jann,
 F. Macken (refererende dommer) samt dommerne C. Gulmann, L. Sévon, R. Schintgen og F. Macken; generaladvokat: N. Fen-
 D.A.O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, L. Sevón, nelly; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 20. september
 M. Wathelet, R. Schintgen og V. Skouris; generaladvokat: 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 P. Léger; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von
 Holstein, den 22. november 2001 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Sagen afvises.
 2) Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger. 1) Under omstændigheder som dem, der har bestået i hovedsagen
 fra datoen for omstruktureringen og indtil de tilslagsmodtagen-
 3) Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske de private virksomheder fik overdraget anparter i selskaber ejet
 Republik og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Kronen, som efterfulgte British Coal Corporation som
 bærer deres egne omkostninger. driftsherre, er der tale om støtte som omhandlet i EKSF-
 traktatens artikel 4, litra c), men ikke om særlige byrder i denne
 bestemmelses forstand. Det ville være tilfældet, såfremt der ikke
 (1) EFT C 318 af 18.10.1997.
 var væsentlige objektive forskelle mellem situationen for på den
 ene side British Coal Corporation og de selskaber der tilhører
 Kronen, og som efterfulgte dette organ som driftsherre, og
 på den anden side de øvrige erhvervsdrivende, som gjorde
 forskelbehandlingen af de to grupper producenter berettiget.
 DOMSTOLENS DOM
 Under omstændigheder som dem, der har bestået i hovedsagen
 af 20. september 2001 fra det tidspunkt, da anparterne i de selskaber, der tilhørte
 Kronen, som efterfulgte British Coal Corporation som driftsher-
 re, blev overdraget til de tilslagsmodtagende private virksomhed-
 i sag C-390/98, H.J. Banks & Co. Ltd mod The Coal
 er, foreligger der hverken støtte eller særlige byrder som
 Authority, Secretary of State for Trade and Industry
 omhandlet i EKSF-traktatens artikel 4 efter forskelsbehandling
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal
 af producenter som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 4,
 (England & Wales) (Civil Division)) (1)
 litra b), når der ikke forelå eller foreligger nogen forskelsbehand-
 ling med hensyn til adgangen til erhvervelse af rettigheder
 (»EKSF-traktaten — licenser til udvinding af uforarbejdet knyttet til bevillinger og koncessioner.
 kul — forskelsbehandling af producenter — særlige byrder
 — statsstøtte — traktatens artikel 4, litra b) og c) —
 beslutning nr. 3632/93/EKSF — kodeks for støtte til kulin-
 dustrien — direkte virkning — Kommissionens og de
 nationale retters respektive kompetencer«)
 2) Traktatens artikel 4, litra b), for så vidt den vedrører forskelsbe-
 (2002/C 17/03) handling af producenter, samt artikel 9, stk. 4, første punktum,
 i Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. decem-
 ber 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindu-
 (Processprog: engelsk) strien, skaber umiddelbart rettigheder for borgerne, som de
 nationale domstole skal beskytte. Traktatens artikel 4, litra c),
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- skaber derimod ikke i sig selv sådanne rettigheder, for så vidt
 gjort i Samling af Afgørelser) den vedrører støtteforanstaltningers forenelighed med fællesmar-
 kedet. De nationale domstole har dog kompetence til at fortolke
 begrebet støtte som omhandlet i traktatens artikel 4, litra c), og
 artikel 1 i beslutning nr. 3632/93 med henblik på at
 I sag C-390/98, angående en anmodning, som Court of Appeal drage konsekvenserne af en eventuel tilsidesættelse af denne
 (England & Wales) (Civil Division) (Det Forenede Kongerige) i beslutnings artikel 9, stk. 4, første punktum.


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundespatentgericht (Tyskland) den 9. marts 2010 — Merck & Co Inc mod Deutsches Patent- und Markenamt
 (Sag C-125/10)
 (2010/C 161/24)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundespatentgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Merck & Co Inc
 Sagsøgt: Deutsches Patent- und Markenamt
 Præjudicielt spørgsmål
 1)
 Kan der udstedes et supplerende beskyttelsescertifikat for et lægemiddel (1), såfremt det tidsrum, der er forløbet mellem datoen for indleveringen af ansøgningen om grundpatentet og datoen for den første tilladelse til markedsføring i Fællesskabet, er kortere end fem år?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6.5.2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (kodificeret udgave), EUT L 152, s. 1.


text:
24.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 366/36
 Sag anlagt den 21. september 2012 — Beninca mod Kommissionen
 (Sag T-418/12)
 2012/C 366/74
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Jürgen Beninca (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokat C. Zschocke)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse af 26. juli 2012 om stiltiende afslag på aktindsigt i et dokument, som var udarbejdet inden for rammerne af fusionsprocedurer (sag COMP/M.6166 — NYSE Euronext/Deutsche Börse) annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1)
 Første anbringende hvorved det gøres gældende, at Kommissionen ikke har truffet afgørelse vedrørende sagsøgerens anmodning om aktindsigt i et bestemt dokument inden for den frist, der er fastsat ved artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001 (1). I henhold til forordningens artikel 8, stk. 3, skal dette anses for et stiltiende, ubegrundet afslag og udgør derved en overtrædelse af bestemmelserne om aktindsigt i dokumenter.
 2)
 Andet anbringende hvorved det gøres gældende, at ingen af de af Kommissionen fremførte argumenter i dens foreløbige vurdering kan begrunde, at sagsøgeren blev nægtet aktindsigt i det ønskede dokument.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).


text:
Nr. C 142/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10 . 5 . 97
 DOMSTOLENS DOM tens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for
 ( Sjette Afdeling) nævnte ret verserende sag Phyteron International SA mod
 Jean Bourdon SA at opnå en præjudiciel afgørelse vedrø
 af 20. marts 1997
 rende fortolkningen af EF-traktatens artikel 30 og 36 , har
 i sag C-323/95 , David Charles Hayes og Jeanette Karen Domstolen ( Femte Afdeling), sammensat af afdelingsfor
 Hayes mod Kronenberger GmbH i likvidation ( anmodning manden, J. C. Moitinho de Almeida, og dommerne C.
 om præjudiciel afgørelse fra Saarländisches Oberlandes Gulmann ( refererende dommer), D. A. O. Edward, J.-P.
 gericht) (') Puissochet og M. Wathelet; generaladvokat: F. G. Jacobs;
 justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Hol
 (Ligebehandling — forskelsbehandling på grundlag af stein, den 20. marts 1997 afsagt dom, hvis konklusion ly
 nationalitet — sikkerhedsstillelse for sagsomkostninger der således :
 (cautio judicatum solvi))
 97/C 142/ 11 ) Artikel 7 i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21 . de
 cember 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstater
 (Processprog: tysk) nes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at
 den er til binder for anvendelsen af en national bestem
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive melse i medlemsstat A, hvorefter indehaveren af en vare
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) mærkeret kan hindre indførsel af en vare, der er beskyttet
 af mærket, i en situation, hvor
 I sag C-323/95, angående en anmodning, som Saarlän
 disches Oberlandesgericht (Tyskland) i medfør af EF-trak — varen er fremstillet i et tredjeland
 tatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for — varen er blevet indført til medlemsstat B af varemœr
 nævnte ret verserende sag, David Charles Hayes og Jeanette keindehaveren eller af et andet selskab, der hører til
 Karen Hayes mod Kronenberger GmbH i likvidation, at opnå samme koncern som varemœrkeindehaveren
 en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-trak
 tatens artikel 6, stk . 1 , har Domstolen ( Sjette Afdeling), sam — varen er købt lovligt i medlemsstat B af en uafhængig
 mensat af afdelingsformanden, G. F. Mancini, og dommerne forhandler, som har udført den til medlemsstat A
 J. L. Murray, P. J. G. Kapteyn ( refererende dommer ),
 G. Hirsch og H. Ragnemalm; generaladvokat: A. La Pergola; — varen ikke er blevet underkastet nogen forarbejdning,
 justitssekretær: R. Grass, den 20 . marts 1997 afsagt dom, og emballagen ikke er blevet ændret, bortset fra, at
 hvis konklusion lyder således: der på etiketten er tilføjet nogle bemærkninger, som
 skal opfylde kravene i indførselsmedlemsstatens lovgiv
 EF-traktatens artikel 6, stk. 1 , skal fortolkes således, at ning, og
 det er i strid med bestemmelsen, at en medlemsstat kræver,
 at en statsborger i en anden medlemsstat, som har anlagt — varemœrkerettighederne i medlemsstaterne A og B in
 dehaves af samme koncern.
 sag ved en civil ret i førstnævnte medlemsstat mod en af
 dennes statsborgere, skal stille sikkerhed for sagsomkost
 (M EFT nr. C 351 af 30. 12 . 1995 .
 ningerne, når dette ikke kan kræves af statsborgere i den
 pågældende medlemsstat, som ikke har gods eller bopæl
 dér, og sagen har sammenhæng med udøvelsen af grund
 læggende friheder, som er sikret ved fællesskabsretten.
 DOMSTOLENS DOM
 (') EFT nr. C 333 af 9. 12 . 1995 . (Femte Afdeling)
 af 20. marts 1997
 i sag C-13/96, Bie Benelux SA mod Etat beige ( anmodning
 DOMSTOLENS DOM
 om præjudiciel afgørelse fra Belgiens Conseil d'État) (')
 (Femte Afdeling) (Forpligtelse til forudgående anmeldelse i henhold til di
 rektiv 83/189/ EØF — tekniske forskrifter og specifi
 af 20. marts 1997 kationer — mærkning af varer pålagt miljøafgift)
 i sag C-352/95 , Phyteron International SA mod Jean Bour ( 97/C 142/13 )
 don SA ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal
 de commerce de Pontoise ( J ) (Processprog: fransk)
 (EF-traktatens artikel 30 og 36 — direktiv om varemærker (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 — plantebeskyttelsesmiddel — parallelimport — kon offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 sumption)
 ( 97/C 142/ 12 )
 I sag C-13/96, angående en anmodning, som Belgiens Con
 seil d'État i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgi
 (Processprog: fransk) vet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 Bie Benelux SA mod Etat beige, at opnå en præjudiciel af
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive gørelse vedrørende fortolkningen af artikel 1 , nr. 1 og 5, i
 Rådets direktiv 83/ 189/EØF af 28 . marts 1983 om en in
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 formationsprocedure med hensyn til tekniske standarder
 I sag C-352/95 , angående en anmodning, som Tribunal de og forskrifter (EFT nr. L 109 af 26 . 4 . 1983 , s. 8 ), som
 commerce de Pontoise ( Frankrig) i medfør af EØF-trakta ændret ved Rådets direktiv 88/182/EØF ( EFT nr. L 81 af
 ---pagebreak--- 10 . 5 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 142/7
 26 . 3 . 1988 , s. 75 ), har Domstolen ( Femte Afdeling), sam 1 ) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i
 mensat af afdelingsformanden, J. C. Moitinho de Almeida, henhold til artikel 22 i Rådets direktiv 93/42/EØF af
 og dommerne L. Sevón, C. Gulmann (refererende dom 14. juni 1993 om medicinske anordninger, idet det
 mer), D. A. O. Edward og P. Jann; generaladvokat: D. ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love
 Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: ekspeditionssekretær og administrative bestemmelser, der er nødvendige for
 D. Louterman-Hubeau, den 20. marts 1997 afsagt dom, at efterkomme direktivet.
 hvis konklusion lyder således:
 2 ) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 En forpligtelse til at anbringe bestemte kendemærker på
 varer, der er pålagt en afgift på grund af de miljømæssigt
 skadelige virkninger, disse varer antages at medføre, såsom C ) EFT nr. C 318 af 26 . 10 . 1996 .
 den afgift, der er fastsat i artikel 11 og 18 i den ministeri
 elle bekendtgørelse af 24. december 1993 om varer, som
 pålægges miljøafgift, udgør en teknisk specifikation i den
 betydning, hvori udtrykket er anvendt i Rådets direktiv
 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsproced
 ure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, som
 ændret ved Rådets direktiv 88/182/EØF af 22 . marts DOMSTOLENS KENDELSE
 1 988, og den nationale forskrift, der indfører forpligtelsen,
 er en teknisk forskrift i direktivets forstand. (Første Afdeling)
 af 6. marts 1997
 (') EFT nr. C 64 af 2 . 3 . 1996 .
 i sag C-l 50/96 P, Roberto Galtieri mod Europa-
 Parlamentet (M
 (Åbenbart, at appellen skal forkastes)
 ( 97/C 142/15 )
 DOMSTOLENS DOM
 (Processprog: fransk)
 (Femte Afdeling)
 af 20 . marts 1997
 i sag C-294/96, Kommissionen for De Europæiske Fælles (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 skaber mod Kongeriget Belgien (') offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (Traktatbrudssøgsmål — manglende gennemførelse af
 direktiv 93/42/EØF — medicinske anordninger) I sag C-150/96 P, Roberto Galtieri, midlertidigt ansat i
 ( 97/C 142/14 ) Europa-Parlamentet, Bruxelles, ved advokat Pietro Cuo
 mo, Napoli, og med valgt adresse i Luxembourg hos advo
 kat Stef Oostvogels, 13 , rue Aldringen, postboks 221 , an
 (Processprog: fransk) gående appel af dom afsagt den 27. februar 1996 af De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans ( Første Af
 deling) i sag T-235/94, Galtieri mod Parlamentet ( Sml .
 Pers. II, s. 129 ), hvori der er nedlagt påstand om ophæ
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive velse af dommen — den anden part i appelsagen er Euro
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) pa-Parlamentet ( befuldmægtiget: Manfred Peter) — har
 Domstolen ( Første Afdeling), sammensat af afdelingsfor
 manden, L. Sevón ( refererende dommer ), og dommerne
 I sag C-294/96, Kommissionen for De Europæiske Fælles D. A. O. Edward og P. Jann; generaladvokat: G. Cosmas;
 skaber ( befuldmægtigede : Hendrik van Lier og Jean-Fran justitssekretær: R. Grass, den 6 . marts 1997 afsagt ken
 cis Pasquier) mod Kongeriget Belgien ( befuldmægtiget: Jan delse, hvis konklusion lyder således:
 Devadder), angående en påstand om, at det fastslås, at
 Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i hen
 hold til EF-traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte 1 ) Appellen afvises.
 frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser,
 der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 93/
 42/EØF af 14 . juni 1993 om medicinske anordninger ( EFT 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 nr. L 169 af 12 . 7 . 1993 , s . 1 ), har Domstolen ( Femte Af
 deling), sammensat af afdelingsformanden, J. C. Moitinho
 de Almeida ( refererende dommer ), og dommerne L. Sevón, (') EFT nr. C 197 af 6 . 7. 1996 .
 D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet og P. Jann; generaladvo
 kat: C. O. Lenz; justitssekretær: R. Grass, den 20 . marts
 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:


text:
7.10.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 285/7
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 21. juni 2000 den 10. maj 2000
 i sag T-177/97, Odette Simon mod Kommissionen for De
 i sag T-429/93, Héritiers d’Edmond Ropars mod Rådet for Europæiske Fællesskaber (1)
 Den Europæiske Union (1)
 (Tjenestemænd — krav om status som midlertidigt ansat)
 (»Erstatningssøgsmål — ansvar uden for kontraktforhold —
 mælk — tillægsafgift — referencemængde — producent, der (2000/C 285/13)
 har påtaget sig en omstillingsforpligtelse — overdragelse af
 bedriften«)
 (Processprog: fransk)
 (2000/C 285/12) I sag T-177/97, Odette Simon, Luxembourg, ved advokaterne
 J.-N. Louis, T. Demaseure og F. Parmentier, Bruxelles, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos Société de gestion fiduciaire,
 (Processprog: fransk) 2-4, rue Beck, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: G. Valsesia og J. Currall), angående
 dels en påstand om annullation af Kommissionens afslag på
 I sag T-429/93, Madeleine Amélie Le Goff, Plounevezel sagsøgerens anmodning om at få sin administrative situation
 (Frankrig), Liliane Ropars, Rouziers de Touraine (Frankrig), berigtiget, dels en påstand om en symbolsk erstatning på
 Jacqueline Ropars, Gleize (Frankrig), Marie Christine Ropars, 1 EUR for den ikke-økonomiske skade, som hun har lidt, har
 Guerlesquin (Frankrig), Gisèle Ropars, Morlaix (Frankrig), Retten, sat af dommer M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig
 Madeleine Ropars, Glomel (Frankrig), Louise Ropars, Saint J. Palacio González, den 10. maj 2000 afsagt dom, hvis
 Laurent-du-Maroni (Fransk Guyana), Joseph Ropars, Laniscat konklusion lyder således:
 (Frankrig), der alle er arvinger efter Edmond Ropars, først ved
 advokaterne C. Larzul og F. Buffet, Rennes, derefter advokat 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 A. Delanoé, Rennes, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 advokat A. May, 398, route d’Esch, mod Rådet for Den 2) Hver part betaler sine omkostninger.
 Europæiske Union (befuldmægtiget: A.M. Colaert), angående
 en påstand i medfør af EF-traktatens artikel 178 og artikel 215,
 stk. 2, (nu artikel 235 EF og artikel 288, stk. 2, EF) om (1) EFT C 252 af 16.8.1997.
 erstatning af det tab, Edmond Ropars har lidt ved, at han har
 været forhindret i at markedsføre mælk som følge af Rådets
 forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindeli-
 ge regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF)
 nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter
 (EFT L 90, s. 13), som suppleret ved Kommissionens forord-
 ning (EØF) nr. 1371/84 af 16. maj 1984 om gennemførelses- DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 bestemmelserne for den tillægsafgift, der er omhandlet i
 artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 (EFT L 132, s. 11), har den 20. juni 2000
 Retten (sat af dommer R.M. Moura Ramos), justitssekretær:
 fuldmægtig J. Palacio González, den 21. juni 2000 afsagt dom, i sag T-597/97, Euromin Sa mod Rådet for Den Europæi-
 hvis konklusion lyder således: ske Union (1)
 1) Begæringen om, at sagen udsættes, tages ikke til følge. (Annullationssøgsmål — dumping — afvisning)
 2) Rådet for Den Europæiske Union frifindes. (2000/C 285/14)
 3) Sagsøgerne betaler sagens omkostninger.
 (Processprog: engelsk)
 I sag T-597/97, Euromin SA, Génève (Schweiz), først ved
 (1) EFT C 217 af 20.8.1991.
 advokaterne D. Horovitz, J. Bäverbrant, G. Vandersanden og
 N. Stockwell, Bruxelles, samt solicitor N. Robson, og senere ved
 advokaterne Horovitz, Vandersanden, Stockwell, og solicitors
 E. Pitt og S. Sheppard, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 ---pagebreak--- 7.10.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 285/5
 for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Enrico som fabrikanten frit har samtykket i, og som ifølge
 Traversa og Christophe Giolito, Kommissionens Juridiske medlemsstaten vil have skadelige virkninger såvel for
 Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxem- udøvelsen af en sund konkurrence på cigaretmarkedet
 bourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske som for den offentlige sundhedspolitik vedrørende be-
 Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg. kæmpelse af tobaksmisbrug.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 følgende påstande: (Forskellig beskatning af brune og lyse ci-
 garetter)
 — Det fastslås,
 — Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 2, og artikel 16, stk. 5, i
 at Den Franske Republik ved at opretholde en ordning direktiv 95/59/EF:
 med pålæggelse af en minimumsreferencepris for alle
 cigaretter har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i Artikel 575 A i den almindelige (franske) lov om skatter
 henhold til artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 95/59/EF af og afgifter bestemmer, at cigaretter pålægges en forbrugs-
 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbej- afgift, der pr. 1 000 styk for så vidt angår lyse cigaretter i
 det tobak bortset fra omsætningsafgift (1) 1999 var fastsat til 500 FRF og i 2000 til 530 FRF, og for
 så vidt angår brune cigaretter til 400 FRF i 1999 og
 og 470 FRF i 2000. Kommissionen kan kun med tilfredshed
 konstatere, at de franske myndigheder anerkender, at
 fællesskabslovgivningen alene tillader en enkelt mini-
 at Den Franske Republik ved at opretholde en ordning, mumspunktafgift for samtlige cigarettyper og -arter.
 hvorefter lyse og brune cigaretter beskattes forskelligt til Eftersom artikel 575 A i den almindelige (franske) lov
 skade for lyse cigaretter, har tilsidesat de forpligtelser, der om skatter og afgifter ikke er blevet ændret, består
 påhviler den dels i henhold til artikel 8, stk. 2, og tilsidesættelsen af fællesskabsretten imidlertid fortsat.
 artikel 16, stk. 5, i direktiv 95/59/EG og artikel 2 i Rådets
 direktiv 92/79/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes
 tilnærmelse af cigaretafgifterne (2), dels i henhold til — Tilsidesættelse af artikel 90 EF:
 artikel 90, stk. 1, EF, og subsidiært i henhold til artikel 90,
 stk. 2, EF.
 Den forskellige beskatning af lyse og brune cigaretter er
 en diskriminerende afgiftspolitik, hvorved indenlandske
 — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- produkter beskyttes, idet de brune cigaretter, der forhand-
 ninger. les i Frankrig, for 99 %’s vedkommende er indenlandsk
 fremstillet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Der er tale om »lignende« varer i henhold til artikel 90,
 stk. 1, EF, som har samme afgiftsklassificering (artikel 2,
 stk. 1, i direktiv 95/59/EF indeholder ingen sondring i
 (Minimumsreferencepris) denne henseende) og den samme toldmæssige tarifering.
 Den omstændighed, at brune tobaksvarer ifølge de franske
 — Tilsidesættelse af artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv myndigheder sælges til lavere priser, at dette marked ikke
 95/59/EF: vinder nye kunder, og at forbruget af disse produkter
 stadig er faldende, forklarer måske, hvorfor de franske
 foranstaltninger er blevet vedtaget, med kan ikke gøre
 Artikel 572 i den almindelige (franske) lov om skatter og dem lovlige, eftersom de udgør en diskriminerende
 afgifter bestemmer, at prisen på 1 000 vareenheder af en beskatning i strid med artikel 90, stk. 1, EF.
 type, der sælges under samme mærke, uanset den benytte-
 de emballages type eller styk-størrelse ikke må være lavere
 end den, der gælder for det mest solgte produkt af Selv om det antages (hvad der ikke er tilfældet), at lyse og
 mærket, hvilket svarer til, at der pålægges en minimums- brune cigaretter ikke er lignende produkter i stk. 1’s
 referencepris. Pålæggelsen af en sådan minimumsreferen- forstand i artikel 90 EF, og at der således findes et særskilt
 cepris er imidlertid til hinder for, at priserne inden marked for brune cigaretter, er disse sidste dog klart i
 for samme cigaretmærke kan variere på grundlag af konkurrence med lyse cigaretter.
 cigaretternes antal (10, 20, 30, osv.) eller længde (normal-
 længde, »kingsize«, »super long«). Den begrænser endvide-
 re fabrikantens ret til at differentiere priserne inden for
 samme mærke under hensyn til kvaliteten eller særlige (1) EFT L 291, s. 40.
 egenskaber, såsom cigaretter med eller uden filter, mel- (2) EFT L 316, s. 8.
 lemstærke cigaretter, lette cigaretter, mentholcigaretter
 osv. Den franske regering synes at være af den urigtige
 opfattelse, at den ovennævnte artikel 9 tillader en
 medlemsstat at gribe ind over for enhver prisnedsættelse,


text:
4.12.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 352/5
 1) En borger kan ikke modsætte sig, at der opkræves højere afgifter Kommissionen (Sml. II, s. 2427), hvori der er nedlagt påstand
 end de faste beløb, der er fastsat i kapitel I, nr. 1, i bilaget til om ophævelse af dommen — den anden part i appelsagen er
 Rådets direktiv 85/73/EØF af 29. januar 1985 om finansiering Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 af sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol af fersk kød og get: Gérard Berscheid), har Domstolen (Tredje Afdeling),
 fjerkrækød, som ændret ved Rådets direktiv 93/118/EF af sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dom-
 22. december 1993, i tilfælde, hvor en medlemsstat ikke har merne J.C. Moitinho de Almeida (refererende dommer) og
 gennemført direktivet inden for den fastsatte frist, idet afgifterne C. Gulmann; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justits-
 dog ikke må overstige de faktiske omkostninger. sekretær: R. Grass, den 9. september 1999 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 2) En medlemsstat kan, uden at yderligere betingelser skal være
 opfyldt, benytte sig af muligheden for i henhold til kapitel I, 1) Appellen forkastes.
 nr. 4, litra b), i bilaget til direktiv 85/73, som ændret ved 2) Odette Nicos Petrides Co. Inc. betaler appelsagens omkostninger.
 direktiv 93/118, at opkræve en særafgift, som overstiger de faste
 beløb, der er fastsat i kapitel I, nr. 1, alene med det forbehold, at
 særafgiften ikke må overstige de faktiske omkostninger. (1) EFT C 151 af 16.5.1998.
 3) En medlemsstat kan i tilfælde, hvor den har delegeret beføjelsen
 til at opkræve afgifter vedrørende sundhedsmæssig undersøgelse
 og kontrol af fersk kød til de kommunale myndigheder, efter
 artikel 2, stk. 3, i direktiv 85/73, som ændret ved direktiv
 93/118, opkræve højere afgifter end EF-afgifterne, men kun i et DOMSTOLENS DOM
 omfang, der svarer til den pågældende kommunale myndigheds
 faktiske undersøgelsesudgifter. (Femte Afdeling)
 af 9. september 1999
 (1) EFT C 387 af 20.12.1997; EFT C 7 af 10.1.1998.
 i sag C-108/98, RI.SAN. srI mod Comune di Ischia, Italia
 Lavoro SpA, tidligere GEPI SpA, og Ischia Ambiente
 SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale
 amministrativo regionale della Campania) (1)
 (»Etableringsfrihed — fri udveksling af tjenesteydelser —
 organisering af affaldsindsamlingstjeneste«)
 DOMSTOLENS DOM
 (1999/C 352/10)
 (Tredje Afdeling)
 (Processprog: italiensk)
 af 9. september 1999
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 i sag C-64/98 P, Odette Nicos Petrides Co. Inc. mod gjort i Samling af Afgørelser)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 I sag C-108/98, angående en anmodning, som Tribunale
 (»Appel — erstatningssøgsmål — den fælles markedsord- amministrativo regionale della Campania (Italien) i medfør af
 ning for råtobak — Kommissionens beslutninger om at EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til
 forkaste bud afgivet ved licitationer over tobak, som interven- Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, RI.SAN. srI
 tionsorganerne Iå inde med — utilstrækkelig begrundelse, mod Comune di Ischia, Italia Lavoro SpA, tidligere GEPI SpA,
 proportionalitetsprincippet, ligebehandlingsprincippet og og Ischia Ambiente SpA, at opnå en præjudiciel afgørelse
 princippet om overholdelse af retten til kontradiktion«) vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 55 og 90,
 stk. 2 (nu artikel 45 EF og artikel 86, stk. 2, EF), har Domstolen
 (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 (1999/C 352/09) J.-P. Puissochet, og dommerne P. Jann (refererende dommer),
 C. Gulmann, D.A.O. Edward og L. Sevón; generaladvokat:
 S. Alber; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von
 (Processprog:fransk) Holstein, den 9. september 1999 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- EF-traktatens artikel 55 (nu artikel 45 EF) finder ikke anvendelse på
 gjort i Samling af Afgørelser) en situation som den i hovedsagen foreliggende, hvis elementer alle
 hører hjemme i en enkelt medlemsstat, og som derfor ikke rummer
 noget element med tilknytning til en af de situationer, der er
 I sag C-64/98 P, Odette Nicos Petrides Co. Inc. Kavala
 omhandlet i fællesskabsrettens bestemmelser om fri bevægelighed for
 (Grækenland), ved advokaterne Nikolaos Vassilakakis, Evange-
 personer og tjenesteydelser.
 los Vassilakakis, Thessaloniki, og advokat Evangelia Pallioudi,
 Kavala, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Carlos
 Zeyen, 67, rue Ermesinde, angående appel af dom afsagt den (1) EFT C 209 af 4.7.1998.
 17. december 1997 af De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-152/95, Petrides mod


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/46
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarien) den 7. september 2009 — Said Shamilovich Kadzoev mod Ministerstvo na vatreshnite raboti
 (Sag C-357/09)
 2009/C 267/79
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad Sofia-grad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Said Shamilovich Kadzoev
 Sagsøgt: Ministerstvo na vatreshnite raboti
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 15, stk. 5 og 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold (1) fortolkes således, at
 a)
 når den nationale ret i en medlemsstat inden gennemførelsen af kravene i dette direktiv ikke forskrev hverken en maksimal periode for frihedsberøvelsen eller grunde til forlængelse af frihedsberøvelsen, og det ved gennemførelsen af direktivet ikke blev bestemt, at de nye bestemmelser skulle have tilbagevirkende kraft, da finder kravene i direktivet først anvendelse fra tidspunktet for direktivets gennemførelse i medlemsstatens nationale ret og gælder kun for den efterfølgende periode
 b)
 de tidsfrister, der i direktivet er fastsat for frihedsberøvelse i særlige faciliteter med henblik på udsendelse, ikke omfatter den periode, i hvilken fuldbyrdelse af en afgørelse om udsendelse fra medlemsstaten er udsat i henhold til en udtrykkelig retsforskrift på grund af gennemførelse af en asylansøgningsprocedure efter ansøgning fra en tredjelandsstatsborger, selv om den pågældende under denne procedure fortsat opholdt sig i de samme særlige faciliteter for frihedsberøvede, når dette er tilladt i henhold til medlemsstatens lovgivning?
 2)
 Skal artikel 15, stk. 5 og 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold fortolkes således, at der til de tidsfrister, der ifølge direktivet gælder for frihedsberøvelse i særlige faciliteter med henblik på udsendelse, ikke medregnes den periode, i hvilken fuldbyrdelse af en afgørelse om udsendelse fra en medlemsstat er udsat i henhold til en udtrykkelig bestemmelse på grund af et søgsmål til prøvelse af den nævnte afgørelse, selv om den pågældende under denne procedure fortsat opholdt sig i de samme særlige faciliteter for frihedsberøvede, når han ikke var i besiddelse af gyldige identitetspapirer, og der derfor er tvivl om hans identitet, når han ikke havde midler til sit underhold, og når han udviser en aggressiv adfærd?
 3)
 Skal artikel 15, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold fortolkes således, at der ikke er rimelige udsigter til udsendelse, når:
 a)
 den stat, som den pågældende tilhører, på tidspunktet for domstolsprøvelsen af frihedsberøvelsen ikke vil udstede et rejsedokument til denne med henblik på hans tilbagesendelse, og der indtil dette tidspunkt ikke er indgået nogen aftale med et tredjeland om at modtage den pågældende, selv om medlemsstatens administrative myndigheder fortsat bestræber sig herpå
 b)
 der på tidspunktet for domstolsprøvelsen af frihedsberøvelsen forelå en overenskomst mellem Det Europæiske Fællesskab og den stat, som den pågældende er statsborger i, men medlemsstaten på grund af et nyt bevis — den pågældendes fødselsattest — ikke har henvist til bestemmelserne i denne overenskomst, idet den pågældende ikke vil vende tilbage dertil
 c)
 mulighederne for forlængelse af perioden for frihedsberøvelse, jf. direktivets artikel 15, stk. 6, er udtømt, i det tilfælde hvor der ikke er indgået nogen aftale om tilbagetagelse med et tredjeland på tidspunktet for domstolsprøvelsen af frihedsberøvelsen, jf. direktivets artikel 15, stk. 6, litra b)?
 4)
 Når det under en domstolsprøvelse af frihedsberøvelsen med henblik på udsendelse af den pågældende til et tredjeland konstateres, at der ikke er rimelige udsigter til udsendelse, og at mulighederne for forlængelse er udtømt, skal artikel 15, stk. 4 og 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold da fortolkes således, at:
 a)
 tredjelandsstatsborgeren ikke skal løslades omgående, når følgende forhold samtidigt foreligger: Den pågældende har ikke et gyldigt identitetsdokument, uanset med hvilken gyldighedsperiode, og derfor er der tvivl om hans identitet, han udviser en aggressiv adfærd, han har ingen midler til sit underhold, og der er ingen tredjemand, som vil indestå for hans underhold
 b)
 det i forbindelse med afgørelsen om løsladelse skal vurderes, om tredjelandsstatsborgeren i henhold til medlemsstatens nationale ret råder over tilstrækkelige midler til opholdet i medlemsstaten og har en adresse, hvor han kan tage ophold?
 (1) EUT L 348, s.98.


text:
20.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 114/34
 Rettens dom af 7. marts 2013 — Polen mod Kommissionen
 (Sag T-370/11) (1)
 (Miljø - direktiv 2003/87/EF - ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner - midlertidige regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter fra 2013 - anvendelse af benchmarks med henblik på beregning af tildelingen af emissionskvoter - ligebehandling - proportionalitet)
 2013/C 114/54
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Polen (ved M. Szpunar, B. Majczyna, C. Herma og M. Nowacki, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. White, K. Herrmann og K. Mifsud-Bonnici, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 130, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Republikken Polen betaler sagens omkostninger
 (1) EUT C 290 af 1.10.2011.


text:
6.4.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 84/11
 DOMSTOLENS DOM uden forudgående samråd i det i direktivets artikel 29 omhand-
 lede udvalg. Bestemmelsen giver heller ikke en medlemsstat ret
 til at træffe foranstaltninger om undtagelse af goder fra
 (Femte Afdeling) fradragsordningen for merværdiafgift, som ikke indeholder en
 angivelse af deres tidsmæssige begrænsning, og/eller som er et
 af 8. januar 2002 led i en pakke af strukturmæssige tilpasningsforanstaltninger,
 der har til formål at nedbringe statsunderskuddet og fremme
 tilbagebetalingen af statsgælden.
 i sag C-409/99, Metropol Treuhand Wirtschaftstreu-
 handgmbH mod Finanzlandesdirektion für Steiermark og
 Michael Stadler mod Finanzlandesdirektion für Vorarl- (1) EFT C 20 af 22.1.2000.
 berg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwal-
 tungsgerichtshof) (1)
 (»Sjette momsdirektiv — artikel 17, stk. 6 og 7 — ret til
 fradrag for indgående moms — undtagelser i henhold til
 national lovgivning på tidspunktet for direktivets ikrafttræ-
 den — undtagelser af konjunkturmæssige grunde — samråd
 i det rådgivende udvalg vedrørende merværdiafgiften som DOMSTOLENS DOM
 omhandlet i artikel 29«)
 (Sjette Afdeling)
 (2002/C 84/18)
 af 27. november 2001
 (Processprog: tysk)
 i sag C-424/99, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Republikken Østrig (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (»Traktatbrud — direktiv 89/105/EØF — begrebet ’positiv-
 liste’ i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 6 i
 direktiv 89/105 — frist for behandling af en ansøgning om
 I sag C-409/99, angående en anmodning, som Verwaltungsge- opførelse af et lægemiddel på listen — pligt til at fastsætte
 richtshof (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til retsmidler ved afslag«)
 Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager, Metropol
 Treuhand WirtschaftstreuhandgmbH mod Finanzlandesdirek-
 (2002/C 84/19)
 tion für Steiermark og Michael Stadler mod Finanzlandesdirek-
 tion für Vorarlberg, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrøren-
 de fortolkningen af artikel 17, stk. 6 og 7, i Rådets sjette (Processprog: tysk)
 direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af
 medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det
 fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (EFT L 145, s. 1), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat gjort i Samling af Afgørelser)
 af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne A. La Pergola,
 L. Sevón (refererende dommer), M. Wathelet og C.W.A. Tim-
 mermans; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: afde-
 lingschef D. Louterman-Hubeau, den 8. januar 2002 afsagt I sag C-424/99, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 dom, hvis konklusion lyder således: ber (befuldmægtiget: J.C. Schieferer) mod Republikken Østrig
 (befuldmægtiget: C. Pesendorfer), angående en påstand om, at
 det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtel-
 1) Artikel 17, stk. 6, andet afsnit, i Rådets sjette direktiv ser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke inden for den
 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlems- fastsatte frist har vedtaget eller meddelt Kommissionen de love
 staternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag er til hinder efterkomme Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december
 for, at en medlemsstat efter sjette direktiv 77/388’s ikrafttræden 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemid-
 undtager udgifter til bestemte motorkøretøjer fra retten til ler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de
 fradrag af merværdiafgift, når de nævnte udgifter på tidspunktet nationale sygesikringsordninger (EFT 1989 L 40, s. 8), har
 for direktivets ikrafttræden efter de offentlige myndigheders faste Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af formanden for
 praksis i denne stat på grundlag af et ministerielt cirkulære gav Anden Afdeling, N. Colneric, som fungerende formand for
 ret til fradrag af merværdiafgift. Sjette Afdeling, og dommerne C. Gulmann, R. Schintgen,
 V. Skouris (refererende dommer) og J.N. Cunha Rodrigues;
 2) Artikel 17, stk. 7, første punktum, i sjette direktiv 77/388 generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: ekspeditionssekre-
 skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke giver en medlemsstat tær H.A. Rühl, den 27. november 2001 afsagt dom, hvis
 ret til at undtage goder fra fradragsordningen for merværdiafgift konklusion lyder således:
 ---pagebreak--- C 84/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6.4.2002
 1) Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til anstaltninger for oksekødsmarkedet i Belgien, Frankrig og
 artikel 6 i Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 Nederlandene (EFT L 99, s. 16), som ændret ved Kommissio-
 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til nens forordning (EF) nr. 841/96 af 7. maj 1996 (EFT L 114,
 mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale s. 18), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afde-
 sygesikringsordninger, idet den ikke inden for den fastsatte frist lingsformanden, P. Jann, og dommerne D.A.O. Edward, A. La
 har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er Pergola, L. Sevón (refererende dommer) og M. Wathelet;
 nødvendige for at efterkomme direktivets artikel 6, nr. 2, andet generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: ekspeditionssekre-
 punktum. tær H.A. Rühl, den 8. januar 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 2) I øvrigt frifindes Republikken Østrig.
 3) Hver af parterne bærer sine egne omkostninger.
 1) De fællesskabsretlige bestemmelser, der finder anvendelse på
 den fælles landbrugspolitik for oksekødssektoren, skal fortolkes
 således, at medlemsstaterne — efter fremkomst af oplysninger
 (1) EFT C 6 af 8.1.2000.
 om en mulig forbindelse mellem bovin spongiform encephalopa-
 ti og den hos mennesker forekommende Creutzfeldt-Jacob
 sygdom og efter bovin spongiform encephalopati-krisen i Det
 Forenede Kongerige — var berettiget til i overensstemmelse med
 artikel 8, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 90/425/EØF af
 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i
 samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for
 Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked,
 DOMSTOLENS DOM som ændret ved Rådets direktiv 92/118/EØF af 17. december
 1992 om dyresundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingel-
 ser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af produkter,
 (Femte Afdeling)
 der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke
 fællesskabsbestemmelser, som omhandlet i bilag A, kapitel I,
 af 8. januar 2002 til direktiv 89/662/EØF, og for så vidt angår patogener, i
 direktiv 90/425:
 i sag C-428/99, H. van den Bor BV mod Voedselvoor-
 zieningsin- en verkoopbureau (anmodning om præjudici- — at påbyde slagtning af ungkvæg, der stammede fra Det
 el afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsle- Forenede Kongerige, og som befandt sig på deres område,
 ven) (1) og
 (»Landbrug — bekæmpelse af bovin spongiform encephalo-
 pati — medlemsstaternes kompetence — erstatning til — accessorisk til slagtningen at vedtage en erstatningsord-
 opdrættere efter tvungen slagtning af britiske kalve i forbin- ning, når der kunne være betydelig grund til at tro, at
 delse med bovin spongiform encephalopati-krisen i marts opdrætterne uden en rimelig erstatning kunne fortie
 1996«) oprindelsen af de dyr, de ejede, med henblik på at
 undgå slagtning og det økonomiske tab, slagtningen ville
 medføre.
 (2002/C 84/20)
 (Processprog: nederlandsk) 2) Selv om en medlemsstat havde kompetence til at vedtage
 erstatningsforanstaltninger i henhold til artikel 8, stk. 1,
 litra a), i direktiv 90/425, som ændret ved direktiv 92/118,
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- er fællesskabsretten, navnlig Kommissionens forordning (EF)
 gjort i Samling af Afgørelser) nr. 717/96 af 19. april 1996 om ekstraordinære støtteforan-
 staltninger for oksekødsmarkedet i Belgien, Frankrig og Ne-
 derlandene, som ændret ved Kommissionens forordning (EF)
 nr. 841/96 af 7. maj 1996, fra den dato, hvor denne
 I sag C-428/99, angående en anmodning, som College van forordning fandt anvendelse, til hinder for nationale bestemmel-
 Beroep voor het bedrijfsleven (Nederlandene) i medfør af ser, der fastsætter den erstatning, der skal betales til opdrætterne.
 artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 ret verserende sag, H. van den Bor BV mod Voedselvoor-
 zieningsin- en verkoopbureau, at opnå en præjudiciel afgørelse
 vedrørende medlemsstaternes kompetence til at yde erstatning (1) EFT C 20 af 22.1.2000.
 til kvægopdrættere og til at fastsætte størrelsen af erstatningen
 for slagtning af britiske kalve, der blev påbudt i forbindelse
 med bovin spongiform encephalopati-krisen i marts 1996,
 samt vedrørende fortolkningen af Kommissionens forordning
 (EF) nr. 717/96 af 19. april 1996 om ekstraordinære støttefor-