text:
9.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 37/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 11. december 2007 — Commune de Sausheim mod Pierre Azelvandre
 (Sag C-552/07)
 (2008/C 37/29)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d'État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Commune de Sausheim
 Sagsøgt: Pierre Azelvandre
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Omfatter »stedet, hvor udsætning af genetisk modificerede organismer skal udføres«, som ikke kan anses for at være en fortrolig oplysning, jf. artikel 19 i Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (1), matrikelparcellen eller et større geografisk område svarende til enten den kommune, på hvis område udsætningen udføres, eller et langt større område (kanton eller departement)?
 2)
 Såfremt stedet, hvor udsætning skal udføres, svarer til matrikelparcellen, kan et forbehold, der følger af hensynet til beskyttelsen af den offentlige orden eller andre oplysninger, som er beskyttet ved lov, da være til hinder for udlevering af matrikeloplysninger vedrørende dette sted, i henhold til artikel 95 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, nu Det Europæiske Fællesskab, direktiv 2003/4/EF (2) af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger eller et almindeligt fællesskabsretligt princip?
 (1) EFT L 117, s. 15.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28.1.2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41, s. 26).


text:
27.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 215/15
 Sag anlagt den 22. maj 2013 — Nutrexpa mod KHIM — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)
 (Sag T-271/13)
 2013/C 215/20
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: Nutrexpa, SL (Barcelona, Spanien) (ved advokaterne J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño og Y. Sastre Canet)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Milano, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 18. marts 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1285/2012-1), hvorved der blev givet afslag på EF-varemærkeansøgning nr. 9 056 045 (figurmærke) »Cuétara MARÍA ORO« til identificering af »konserverede og tørrede frugter: konserverede, tørrede og kogte grønsager« (klasse 29) samt »mel og næringsmidler af korn, brød, konditori- og konfekturevarer, råis, biskuitter« (klasse 30), annulleres, hvorfor figurmærket følgelig skal registreres af Harmoniseringskontoret.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Nutrexpa, SL
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket indeholdende ordbestanddelene »Cuétara MARÍA ORO« for varer i klasse 5, 29 og 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 056 045
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl
 Det påberåbte varemærke eller tegn: De nationale figurmærker og EF-figurmærket indeholdende ordbestanddelen »ORO« for varer i klasse 29 og 30
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 17/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.1.2002
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Europæiske Fællesskaber af UCAR International Inc. ved K.P.E.
 Lasok, QC, advokatfirmaet Monckton Chambers, London (Det
 Forenede Kongerige), og B. Hartnett, advokatfirmaet Squire
 Saunders Dempsey LLP, Bruxelles (Belgien).
 Søgsmålet vedrører Kommissionens beslutning K(2001)1986
 af 18. juli 2001, hvori Kommissionen fandt, at sagsøgeren, et
 japansk firma, sammen med syv andre virksomheder havde
 tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1,
 ved at deltage i et kompliceret system af aftaler og samordnet
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 praksis i sektoren for grafitelektroder. Den pålagde sagsøgeren
 en bøde på 17,4 mio. EUR. I parallelle sager i USA blev et
 datterselskab af sagsøgeren pålagt en bøde.
 — Artikel 3 i Kommissionens beslutning af 18. juli 2001 i
 sag COMP/E-1/36.490 — grafitelektroder, annulleres, for
 så vidt den pålægger UCAR en bøde; subsidiært: Bøden
 Sagsøgeren har bestridt beregningen af bøden og har gjort nedsættes.
 gældende, at bøden er uberettiget, diskriminerende og ufor-
 holdsmæssig. Sagsøgeren har anført, at Kommissionen har
 tilsidesat forbuddet mod forskelsbehandling og proportionali-
 tetsprincippet ved udelukkende for sagsøgeren at anvende en — Artikel 4 i Kommissionens beslutning af 18. juli 2001 i
 »afskrækkelsesfaktor« på 250 %, således at den deraf følgende sag COMP/E-1/36.490 — grafitelektroder, annulleres, for
 forhøjelse faktisk eliminerede nedsættelsen efter billighed. En så vidt den gælder UCAR; subsidiært: Betalingsbetingelser-
 sådan »afskrækkelsesfaktor« er ikke objektivt berettiget, og ne for den bøde, som UCAR skal betale, ændres i
 Kommissionen har begået en retsvildfarelse ved at henvise til overensstemmelse med betingelserne i bilag 50.
 hele koncernens samlede omsætning som begrundelse, skønt
 »afskrækkelsesfaktoren« ikke står i rationel forbindelse med
 eller er nødvendig for effektiv afskrækkelse. — Beslutningen i Kommissionens skrivelse af 23. juli 2001
 annulleres, for så vidt den går ud på, at Kommissionen vil
 skride til inddrivelse af bøden ved betalingsfristens udløb,
 Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen medmindre UCAR ikke blot har anlagt sag med påstand
 har begået en retsvildfarelse ved at basere bødens grundbeløb om annullation af beslutningen af 18. juli 2001, men
 på markedsandelen på verdensplan i stedet for omsætningen i også opfylder de to betingelser, der nævnes i skrivelsen;
 EØS, og ved samtidig at se bort fra bøder pålagt i andre subsidiært: Disse betingelser ændres i overensstemmelse
 jurisdiktioner. Endelig har Kommissionen tilsidesat forbuddet med betingelserne i bilag 50.
 mod forskelsbehandling og proportionalitetsprincippet ved at
 nedsætte den bøde, der er pålagt UCAR International Inc., med
 15,2 % uden at nedsætte sagsøgerens bøde tilsvarende. — Beslutningen i Kommissionens skrivelse af 9. august
 2001 annulleres, for så vidt Kommissionen har afvist alle
 forslag, som ikke går ud på fuld betaling af bøden,
 betaling af renter og/eller stillelse af en bankgaranti, der
 sikrer betaling af bøden samt påløbne renter, og navnlig
 har afvist en ret til at søge sig fyldestgjort i UCAR’s
 aktiver; subsidiært: Disse betingelser ændres i overens-
 stemmelse med betingelserne i bilag 50.
 Sag anlagt den 6. oktober 2001 af UCAR International — Kommissionen tilpligtes at betale sine egne omkostninger
 Inc. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og UCAR International Inc.’s omkostninger.
 (Sag T-246/01)
 (2002/C 17/28)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Processprog: engelsk)
 Ved beslutning af 18. juli 2001 har EF-Kommissionen udtalt,
 at otte virksomheder har overtrådt EF-traktatens artikel 81,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, ved at deltage i et
 den 6. oktober 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De kompleks af aftaler og samordnet praksis i sektoren for
 ---pagebreak--- 19.1.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 17/17
 grafitelektroder. Der blev pålagt sagsøgeren en bøde på hensyn til dennes væsentligste kreditfaciliteter, betalingsevne
 50,4 mio. EUR, og betalingsbetingelserne for denne bøde blev og virkningen for konkurrencen på markedet for grafitelektro-
 specificeret i beslutningens artikel 4. Efter disse overtrædelser der, såfremt sagsøgeren tvinges til at gå konkurs.
 er der blevet pålagt sagsøgeren bøder og sanktioner i andre
 stater.
 (1) Kommissionens meddelelse af 18.7.1996 om bødefritagelse eller
 bødenedsættelse i kartelsager (EFT 1996 C 207, s. 4).
 Beslutningen blev tilsendt sagsøgeren ved skrivelse dateret den
 23. juli 2001 fra det medlem af Kommissionen, der er ansvarlig
 for konkurrence, hvori der blev nævnt yderligere punkter
 vedrørende betaling, herunder erklæringer om en mulig inddri-
 velse af bøden i tilfælde af manglende betaling. Sagsøgeren har
 gjort gældende, at denne skrivelse er en særskilt beslutning, Sag anlagt den 26. september 2001 af eCopy, Inc. mod
 som sagsøgeren anfægter. Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Sag T-247/01)
 Sagsøgeren fremsatte indsigelser over for Kommissionen ve- (2002/C 17/29)
 drørende betalingsvilkårene. Kommissionen svarede ved skri-
 velse af 9. august 2001, som ifølge sagsøgeren udgør en tredje (Processprog: engelsk)
 særskilt beslutning, som sagsøgeren har påstået annulleret.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 26. september 2001 anlagt sag mod Kontoret for
 Sagsøgeren har ikke bestridt konklusionerne i den første Harmonisering i det Indre Marked af eCopy, Inc. ved barrister
 beslutning om, at sagsøgeren overtrådte EF’s konkurrencereg- Brian C. Read, 19 Old Buildings, London (Det Forenede
 ler, og har heller ikke bestridt, at der bør pålægges en bøde Kongerige).
 for denne overtrædelse. Sagsøgeren har imidlertid anfægtet
 beslutningen om at pålægge selskabet en bøde af den nævnte
 størrelse. Sagsøgeren har gjort gældende, at bøden burde Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 have været nedsat med et større beløb, fordi selskabet har
 samarbejdet med Kommissionen, i overensstemmelse med
 meddelelsen om bødefritagelse eller bødenedsættelse (1), og at — Appelkammerets afgørelse af 13. juli 2001 annulleres.
 bødebeløbet er højere end lovligt i betragtning af overtrædel-
 sens grovhed og varighed og i betragtning af skærpende og — Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked tilpligtes
 formildende omstændigheder og andre generelle faktorer. at imødekomme sagsøgerens varemærkeansøgning
 Kommissionen har også tilsidesat en række væsentlige form- nr. 1718667, subsidiært at fortsætte behandlingen af
 krav ved at undlade behørigt at undersøge og vurdere den ansøgningen i henhold til Domstolens dom.
 rolle, som de tidligere ejere af det sagsøgende selskab har
 spillet i kartellet. — Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked tilpligtes
 at betale sagens omkostninger.
 Endvidere har sagsøgeren bestridt de ledsagende betalingsbe- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 tingelser og begrundelser og har anført, at artikel 4 i beslutnin-
 gen af 18. juli 2001 og den angivelige tredje beslutning af
 9. august 2001 er ugyldige på grund af manglende begrundelse. Ansøger om EF-vare- eCopy, Inc.
 Sagsøgeren har anfægtet Kommissionens stillingtagen, nemlig mærke:
 at den vil søge at inddrive bøden, selv om der verserer en sag
 om dens annullation for Retten, medmindre der stilles en Det omhandlede EF-va- Ordmærket »ECOPY« for visse
 bankgaranti for bødens beløb med renter. Det gøres gældende, remærke: varer i klasse 9
 at det var fejlagtigt, at Kommissionen afslog at acceptere en
 adgang til at søge sig fyldestgjort i selskabets aktiver som Undersøgerens afgørel- Afslag på ansøgningen
 sikkerhed for bøden, og at den afslog at acceptere eller se:
 endog overveje en betalingsordning, som ikke omfattede en
 bankgaranti. Endelig har Kommissionen fejlagtigt afslået at Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen
 tage hensyn til de restriktioner, der påhviler sagsøgeren med relse:


text:
18.3.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 79/21
 Slettelse af sag C-337/99 (1) Slettelse af sag C-436/99 P (1)
 (2000/C 79/42) (2000/C 79/45)
 Ved kendelse af 9. december 1999 har præsidenten for De Ved kendelse af 13. januar 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-337/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-436/99
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Konge- P, Karl Meyer mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 riget Belgien, skal slettes af registeret. skaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 314 af 30.10.1999. (1) EFT C 34 af 5.2.2000.
 Slettelse af sag C-115/99 (1)
 Slettelse af sag C-252/98 (1)
 (2000/C 79/43)
 (2000/C 79/46)
 Ved kendelse af 12. januar 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-115/99, Ved kendelse af 18. januar 2000 har præsidenten for De
 Kongeriget Sverige mod Rådet for Den Europæiske Union, skal Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-252/98,
 slettes af registeret. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 188 af 3.7.1999.
 (1) EFT C 278 af 5.9.1998.
 Slettelse af sag C-461/98 (1)
 (2000/C 79/44) Slettelse af sag C-272/99 (1)
 Ved kendelse af 13. januar 2000 har præsidenten for De (2000/C 79/47)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-461/98,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republik- Ved kendelse af 19. januar 2000 har præsidenten for De
 ken Østrig, skal slettes af registeret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-272/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storher-
 (1) EFT C 48 af 20.2.1999. tugdømmet Luxembourg, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 281 af 2.10.1999.


text:
20.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 114/36
 Sag anlagt den 29. januar 2013 — Hotel Loutraki m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-58/13)
 2013/C 114/58
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Hotel Loutraki (Loutraki, Grækenland), Vivere Entertainment AE (Athen, Grækenland), Theros International Gaming, Inc. (Patra, Grækenland), Elliniko Casino Kerkyras (Athen), Casino Rodos (Rhodos, Grækenland), Porto Carras AE (Alimos, Grækenland) og Kazino Aigaiou AE (Syros, Grækenland) (ved advokat S. Pappas)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Kommissionens afgørelse K(2012) 6777 endelig af 3. oktober 2012 vedrørende statsstøtte SA 33988 (2011/N) annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført fire anbringender.
 Første anbringende om tilsidesættelse af sagsøgernes ret til at blive hørt som fastsat ved artikel 108, stk. 2, TEUF ved Kommissionens undladelse af at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 4, stk. 4, artikel 6 og 20 i forordning nr. 659/1999, hvilket udgør et misbrug af beføjelser.
 —
 Kommissionen har tilsidesat artikel 108, stk. 2, TEUF og forordningens artikel 4 ff., for så vidt som den i det væsentlige foretog en formel undersøgelsesprocedure uden at overholde dens formelle krav og derved fratog sagsøgerne-klagerne så vel som andre berørte parter deres ret til at blive hørt.
 Andet anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten og sagsøgernes ret til god forvaltning i henhold til henholdsvis artikel 296 TEUF og artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 —
 Idet alle væsentlige økonomiske oplysninger og tal er udeladt i den anfægtede beslutning, undlades det i denne at oplyse om den begrundelse, som Kommissionen har lagt til grund, på en klar og entydig vis, således at sagsøgerne har mulighed for at fastlægge de grunde, som har ført til konklusionen om, at de omhandlede foranstaltninger ikke udgør statsstøtte. Disse undladelser kan ikke begrundes med henvisning til pligten til at beskytte forretningshemmeligheder.
 —
 Sagsøgerne anfægter ligeledes den fortrolige karakter af de afgørende økonomiske størrelser.
 Tredje anbringende om tilsidesættelse af sagsøgernes ret til effektive retsmidler som omhandlet i artikel 6 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK) og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 —
 Sagsøgernes ret til effektive retsmidler er blevet tilsidesat af de samme grunde, som er anført under det andet anbringende. Sagsøgerne støder på vanskeligheder ved en direkte anfægtelse af substansen i den anfægtede beslutning, da de er ude af stand til på nogen måde at afgøre begrundelsen bag denne, idet den udelukkende er baseret på økonomiske oplysninger, som i deres helhed forbliver uoplyste.
 Fjerde anbringende om en åbenbar retlig fejl ved bedømmelsen af foreneligheden af VLT-aftalen sammen med bilaget og ved konklusionen om, at disse ikke medfører nogen økonomisk fordel for OPAP.
 —
 Den økonomiske begunstigelse, som er et formelt krav for at der kan foreligge statsstøtte, må bedømmes inden for et afgrænset marked og ikke efter fælles bedømmelse sammen med andre tilsvarende foranstaltninger, der ydes til samme modtager, men på et andet marked, uanset om de sidstnævnte er sammenlignelige med den førstnævnte. Ellers ville beskyttelsen af konkurrencen være højst ufuldkommen.
 —
 Under alle omstændigheder kan en sådan samlet bedømmelse ikke foretages for foranstaltninger, der anvendes i forskellige tidsperioder.


text:
C 289/2 DA Den Europæiske Unions Tidende 29.11.2003
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling) (Sjette Afdeling)
 af 16. oktober 2003 af 16. oktober 2003
 i sag C-339/00, Irland mod Kommissionen for De Euro- i sag C-223/01, AstraZeneca A/S mod Lægemiddelstyrel-
 pæiske Fællesskaber (1) sen (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af
 Østre Landsret) (1)
 (»EUGFL — regnskabsafslutning — regnskabsårene
 1997 og 1998 — støtte til skovrejsning på landbrugsarealer (»Lægemidler — markedsføringstilladelse for et generisk
 — artikel 2, stk. 1, litra c), og artikel 2, stk. 2, litra b), i lægemiddel — tilbagetrækning af markedsføringstilladelsen
 forordning (EØF) nr. 2080/92 — begrebet »privatretlig for referencelægemidlet — forkortet procedure«)
 juridisk person« — princippet om beskyttelse af den beretti-
 gede forventning — pligt til loyalt samarbejde«)
 (2003/C 289/03)
 (2003/C 289/02)
 (Processprog: dansk)
 (Processprog: engelsk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- I sag C-223/01, angående en anmodning, som Østre Landsret
 (Danmark) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 gjort i Samling af Afgørelser)
 for i den for nævnte ret verserende sag, AstraZeneca A/S mod
 Lægemiddelstyrelsen, procesdeltager: Generics (UK) Ltd, at
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse
 af lovgivning om lægemidler (EFT 1965-1966, s. 17), som
 I sag C-339/00, Irland (befuldmægtiget: D.J. O’Hagan, bistået ændret ved Rådets direktiv 93/39/EØF af 14. juni 1993 (EFT
 af R. Brady, SC, og A. M. Collins, BL) mod Kommissionen for L 214, s. 22), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: M. Niejahr og afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dommerne R. Schint-
 K. Fitch, bistået af J. O’Reilly, SC), angående en påstand om gen, C. Gulmann (refererende dommer), N. Colneric og
 annullation af Kommissionens beslutning 2000/449/EF af J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekre-
 5. juli 2000 om at udelukke visse udgifter, som medlemsstater- tær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, den 16. okto-
 ne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond ber 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 for Landbruget (EUGFL), »Garantisektionen«, fra EF-finansie-
 ring (EFT L 180, s. 49), for så vidt som udgifter på i alt
 4 844 345,35 EUR, som Irland havde afholdt til skovrejsnings- 1) Artikel 4, stk. 3, nr. 8, andet afsnit, litra a), nr. iii), i Rådets
 støtte, derved blev udelukket fra fællesskabsfinansiering for direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse af
 regnskabsårene 1997 og 1998, har Domstolen (Femte Afde- lovgivning om lægemidler, som ændret ved Rådets direktiv 93/
 ling), sammensat af formanden for Fjerde Afdeling, 39/EØF af 14. juni 1993, skal fortolkes således, at ordet
 C.W.A. Timmermans, som fungerende formand for Femte »markedsført« refererer til et lægemiddel, for hvilket der er
 Afdeling, og dommerne A. La Pergola, P. Jann, S. von Bahr udstedt en markedsføringstilladelse i den berørte medlemsstat.
 (refererende dommer) og A. Rosas; generaladvokat: A. Tizzano;
 justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 16. okto-
 ber 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: 2) For at en ansøgning om markedsføringstilladelse for et generisk
 lægemiddel kan behandles efter den forkortede procedure i
 henhold til artikel 4, stk. 3, nr. 8, andet afsnit, litra a),
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. nr. iii), i direktiv 65/65, som ændret, er det nødvendigt og
 tilstrækkeligt, at markedsføringstilladelsen for referencelæge-
 midlet er gældende i den berørte medlemsstat på ansøgnings-
 2) Irland betaler sagens omkostninger. tidspunktet.
 (1) EFT C 335 af 25.11.2000. (1) EFT C 227 af 11.8.2001.


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/11
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 9. september 2004
 i sag C-450/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (1)
 (Traktatbrud - manglende gennemførelse af direktiv 98/44/EF)
 (2004/C 262/22)
 Processprog: fransk
 I sag C-450/03, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 27. oktober 2003, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: K. Banks) mod Storhertugdømmet Luxembourg (befuldmægtiget: S. Schreiner), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dommerne F. Macken (refererende dommer) og S. Von Bahr; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 9. september 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser, idet det ikke har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet.
 2)
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 289 af 29.11.2003.


text:
5.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/17
 Sag anlagt den 8. december 2010 — LG Electronics mod KHIM (DIRECT DRIVE)
 (Sag T-561/10)
 2011/C 38/32
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: LG Electronics, Inc. (Seoul, Republikken Korea) (ved advokat M. Graf)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 22. september 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1027/2010-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »DIRECT DRIVE« for varer i klasse 7 og 11 — EF-varemærkeansøgning nr. 8797052.
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen om registrering.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og litra c), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret ikke tog hensyn til ældre EF-varemærker og nationale registreringer samt en national ansøgning.


text:
C 281/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.10.1999
 — tilsidesættelse af omsorgspligten og — Bekendtgørelsen om licitationen annulleres og/eller erklæ-
 res ugyldig tillige med opfordringen til afgivelse af bud
 — det forhold, at sagsøgeren har lidt et tab som følge af, at — og som følge heraf hele licitationsproceduren — eller i
 han blev udstationeret til personalrepræsentationen i strid hvert fald annulleres proceduren og/eller erklæres ugyldig.
 med artikel 1 i bilag II til vedtægten.
 Kommissionen har, ved at træffe afgørelse om omplacering Det fastslås, at
 med tilbagevirkende gyldighed, selv om der hverken var
 grundlag eller behov for den tilbagevirkende gyldighed, og selv — Komissionen er ansvarlig for de udgifter og skader, som
 om den tilbagevirkende gyldighed også var i strid med de sagsøgeren har pådraget sig som følge af sin deltagelse i
 faktiske forhold, samt ved at påfore denne afgørelse en fiktiv proceduren.
 ikrafttrædelsesdato, som lå 4 dage for den bestemmende dato,
 påfort sagsøgeren et sikkert tab.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I relation til forfremmelserne for året 1998 var sagsøgeren
 ikke længere tilknyttet personalrepræsentationen, men ville,
 såfremt den officielle dato for omplaceringen havde ligget Sagsøgeren i den foreliggende sag er Centro di Ricerca, som er
 senere end den 5. maj 1997, med henblik på forfremmelserne ophavsmand til projektet »PROSCAP«, der er et projekt til
 i 1998 — hvis kan ikke var blevet forfremmet af DG IX — så styrkelse af den aktive borgerret i Pisa-området, og der er
 dog i det mindste have opnået de points, som DG IV skulle nummeret som det 15. projekt i EF-kommissionens pilotaktion
 have taget hensyn til året efter. Kommissionen har således for »lokal kapital til sociale formål«. Kommissionen har
 tilsidesat sin omsorgspligt og begået åbenbar magtfordrejning. forkastet projektet ved den anfægtede beslutning under henvis-
 ning til, at den har konstateret, at de operative omkostninger i
 Kommissionen har, idet den ikke har begrundet sine stiltiende det oprindelige bud i strid med de herfor fastsatte bestemmelser
 afslag på henholdsvis sagsøgerens ansøgning og sagsøgerens oversteg 20 % af de samlede udgifter.
 klage, tilsidesat vedtægtens artikel 25.
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren først og fremmest
 gældende, at de operative omkostninger i projektet ikke
 overstiger 18 % af det samlede beløb i det krævede budget.
 Sagsøgeren anfører i så henseende, at Kommissionen har
 truffet den anfægtede beslutning på grundlag af en vurdering af
 irrelevante økonomiske data, som er taget fra ansøgerdossieret,
 hvorved Kommissionen har overtrådt allerede fastsatte bestem-
 Sag anlagt den 9. august 1999 af Centro di Ricerca e melser og procedurer for licitationen. Hermed har Kommissio-
 Documentazione Febbraio 74 mod Kommissionen for De nen udelukket sagsøgeren ved til grund for sin vurdering af
 Europæiske Fællesskaber de endelige økonomiske data urigtigt at henholde sig til
 ansøgerdossieret, der blev indgivet den 15. oktober 1998 i
 stedet for til det definitive projekt i stedet for til det definitive
 (Sag T-181/99) projekt, som blev indgivet den 5. marts 1999, selv om
 ansøgerdossieret har andre formål og giver Kommissionen
 (1999/C 281/56) oplysninger om den ansøgende virksomheds faglige og finan-
 sielle formåen, om den social-økonomiske sammenhæng,
 som projektet indgår i, og eventuelt om karakteren af de
 (Processprog: italiensk) foranstaltninger, som foreslås iværksat til udvælgelse, kontrol
 med og administration af de enkelte midler.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 9. august 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De På grundlag heraf gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede
 Europæiske Fællesskaber af Centro di Ricerca e Documentazio- beslutning må anses for ugyldig og for ulovlig, da den strider
 ne Febbraio 74 ved advokat Ugo Mastelloni, Rom, og med mod væsentlige formforskrifter og mod diligenspligten i
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Yves Prussen, 2, place forvaltningen, og desuden er fejlagtig, ulogisk og selvmodsi-
 Winston Chruchill. gende sammenlignet med Kommissionens tidligere handlemå-
 de og beslutninger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Beslutningen truffet af EF-Kommissionen, GD V — Afde- Endelig anfører sagsøgeren, at bekendtgørelsen om licitationen
 lingen for Beskæftigelsesstragier og Den Europæiske Social- og opfordringen til at afgive bud inden for rammerne af
 fond (ESF) — politisk udvikling og samordning i henhold pilotaktionen »lokal kapital til sociale formål« ikke indeholder
 til ESF’s artikel 6, som blev meddelt ved skrivelse nogen bestemmelse om, at eventuelle fejl i ansøgerdossieret
 prot. 8096 af 21. juni 1999, og hvorved sagsøgeren blev kan begrunde, at en af konkurrenterne udelukkes fra licita-
 udelukket fra at deltage i licitationsproceduren vedrørende tionen.
 pilotaktionen »lokal kapital til sociale formål«, annulleres
 og/eller erklæres ugyldig tillige med enhver anden foran-
 staltning, der har forbindelse hermed, og der som følge
 heraf skader sagsøgers interesser.


text:
4.5.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 109/67
 Sag anlagt den 4. marts 2002 af Michelle Boisset-Chetaud Ansættelsesmyndigheden har imidlertid på grundlag af en
 mod Europa-Parlamentet udtalelse om fastsættelse af invalidepensionsrettigheder, udar-
 bejdet af kontorchefen for Generaldirektorat V — Personale,
 alene anvendt bopælskriteriet.
 (Sag T-65/02)
 (2002/C 109/125)
 (Processprog: fransk)
 Sag anlagt den 25. februar 2002 af 1. aktieselskabet
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der »Idiotiko Institouto Epangelmatikis Katartisis N. Avgeri-
 den 4. marts 2002 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af nopoulou — Anagnorismenes Technikes Idiotikes Epan-
 Michelle Boisset-Chetaud, Nice (Frankrig), ved avocat Laurent gelmatikes Scholes«, 2. Panellinia Enosi Idiotikon Institou-
 Mosar, og med valgt adresse i Luxembourg. ton Epangelmatikis Katartisis og 3. Panellinia Enosi Idioti-
 kis Technikis Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag T-66/02)
 — Annullation af afgørelsen i skrivelse af 27. juni 2002,
 hvorved Europa-Parlamentet ophævede anvendelsen af (2002/C 109/126)
 justeringskoefficienten for Frankrig fra 1. juni 2001,
 indtil der forelå klar attestation for, at Michelle Boisset-
 Chetaud’s naturlige tilhørsforhold er Nice. (Processprog: græsk)
 — Annullation af afgørelsen fra Europa-Parlamentets gene-
 ralsekretær, indeholdt i en skrivelse af 6. december 2001
 vedrørende sagsøgerens klage, og hvorefter de af Michelle Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Boisset-Chetaud indgivne attester ikke har gjort det muligt den 25. februar 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 for kontorchefen for sociale anliggender at fastslå, at hun De Europæiske Fællesskaber af 1. aktieselskabet »Idiotiko
 havde etableret sit naturlige tilhørsforhold i Nice, som Institouto Epangelmatikis Katartisis N. Avgerinopoulou —
 altså er det sted, hvor hun må formodes at have sine Anagnorismenes Technikes Idiotikes Epangelmatikes Scholes«,
 leveomkostninger. 2. Panellinia Enosi Idiotikon Institouton Epangelmatikis Katar-
 tisis og 3. Panellinia Enosi Idiotikis Technikis Epangelmatikis
 Ekpaidefsis kai Katartisis, alle Athen, ved advokat Th. Anto-
 niou, Athen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren i denne sag anfægter ansættelsesmyndighedens
 afslag på at anerkende, at hendes naturlige tilhørsforhold — Der gives sagsøgerne medhold, idet Kommissionen for
 befinder sig i Nice, hvorfor justeringskoefficienten for Frankrig De Europæiske Fællesskabers ulovlige undladelse af at
 må finde anvendelse på hendes pension. ophæve den ulovlige forskelsbehandling mellem private
 og offentlige erhvervsuddannelsesinstitutioner, for så vidt
 som alene de sidstnævnte finansieres af den tredje fælles-
 skabsstøtteramme og navnlig af det operationelle pro-
 Sagsøgeren har til støtte herfor anført, at der foreligger en gram »Uddannelse og indledende erhvervsuddannelse
 tilsidesættelse af vedtægtens artikel 82. Sagsøgeren har herved (EPEAEK) II«, annulleres.
 understreget, at bopælsbegrebet i nævnte bestemmelse er
 blevet fortolket således i retspraksis, at det omfatter det tilfælde,
 hvor en person har et vedvarende og sædvanligt tilhørsforhold
 til det sted, hvor den pågældende er bosiddende. Ved anvendel-
 sen af kriterierne for bopælsbegrebet bør sagsøgte derfor basere Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 sig på objektive forhold, såsom en bopælsattest. Sagsøgeren har
 ikke blot indgivet en bopælsattest, men også adskillige andre
 dokumenter, såsom et notarielt bekræftet dokument om — Tilsidesættelse af artikel 87 EF: Det forhold, at alene de
 køb af en lejlighed, attest for adresseændring og forskellige offentlige erhvervsuddannelsesinstitutioner finansieres,
 regninger. udgør stats- (og fællesskabs-)støtte, som ikke vedrører


text:
23.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 184/5
 Appel iværksat den 16. april 2012 af The Dow Chemical Company til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 2. februar 2012 i sag T-77/08, The Dow Chemical Company mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-179/12 P)
 2012/C 184/09
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: The Dow Chemical Company (ved Rechtsanwälte D. Schroeder og R. Polley)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom i sag T-77/08 ophæves, for så vidt som den frifinder Kommissionen i en sag, hvorunder Dow Chemical Company har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 5. december 2007 i sag COMP/F/38.629, som ændret ved Kommissionens beslutning K(2008) 2974 endelig af 23. juni 2008, for så vidt som den vedrører appellanten.
 —
 Kommissionens afgørelse af 5. december 2007 i sag COMP/F/38.629, som ændret ved Kommissionens beslutning K(2008) 2974 endelig af 23. juni 2008 annulleres, for så vidt som det vedrører appellanten.
 —
 Subsidiært ophæves Rettes dom i sag T-77/08, for så vidt som den frifinder Kommissionen for påstanden om en væsentlig nedsættelse af den bøde, som appellanten er blevet pålagt.
 —
 Den bøde, der er pålagt appellanten, nedsættes betydeligt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale appellantens omkostninger vedrørende retlig bistand samt andre med denne sag forbundne omkostninger, og
 —
 der træffes bestemmelse om enhver anden foranstaltning, som Domstolen måtte finde passende.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellen omfatter to anbringender. I henhold til det første anbringende begik Retten en retlig fejl ved at tilregne appellanten overtrædelsen. Da appellanten ikke øvede en afgørende indflydelse på DuPont Dow Elastomers (»DDE«), der er et joint venture med EI du Pont de Nemours and Company, deltog appellanten ikke i overtrædelsen begået af DDE. Retten begik en retlig fejl ved at fejlfortolke de beslægtede begreber en økonomisk enhed, en enkelt virksomhed og udøvelsen af afgørende indflydelse. I henhold til det andet anbringende begik Retten en retlig fejl med hensyn til forhøjelsen af appellantens bøde med 10 % i præventivt øjemed. Retten begik en retlig fejl ved at fastslå, at Kommissionen ikke har tilsidesat princippet om ligebehandling i denne henseende.


text:
20.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 372/18
 Sag anlagt den 1. august 2014 — Group OOD mod KHIM — Kosta Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
 (Sag T-567/14)
 2014/C 372/23
 Stævningen er affattet på bulgarsk
 Parter
 Sagsøger: Group OOD (Sofia, Bulgarien) (ved advokaterne Dragia Dragiev og Andrey Andreev)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Kosta Iliev, Sofia, Bulgarien (ved patent- og varemærkekontoret Zlatarevi)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 2. juni 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1587/2013-4) annulleres på grundlag af 65, stk. 3, i forordning (EF) nr. 207/2009.
 —
 Harmoniseringskontoret og i givet fald intervenienten i sagen for Retten tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Kosta Iliev
 Det omhandlede EF-varemærke: Et EF-figurmærke i farver, der indeholder ordbestanddelene »GROUP Company TOURISM & TRAVEL« for varer og tjenesteydelser i klasse 35, 39 og 43
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Group OOD
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Et ikke-registreret varemærke, der består i materielle rettigheder til et tegn med ordbestanddelen »Group Company«.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen, idet den var ugrundet
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 1, i forordning (EF) nr. 207/2009 (indholdet af den bulgarske lov er blevet undersøgt urigtigt ex officio)
 —
 Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 (der er ikke blevet foretaget en omfattende og rigtig bedømmelse af de fremlagte beviser)
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009 (de fremlagte beviser og retlige argumenter er ikke blevet efterprøvet under hensyntagen til betingelserne i denne bestemmelse).


text:
26.4.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 107/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sozialgericht Nürnberg (Tyskland) den 22. januar 2008 — Josif Koupatantze mod Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
 (Sag C-23/08)
 (2008/C 107/16)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Sozialgericht Nürnberg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Josif Koupatantze
 Sagsøgt: Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 24, stk. 2, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 (1) forenelig med artikel 12 EF, sammenholdt med artikel 39 EF?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende ønskes oplyst, om artikel 12 EF, sammenholdt med artikel 39 EF, er til hinder for nationale bestemmelser, der udelukker unionsborgere fra sociale ydelser, såfremt den i medfør af artikel 6 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 fastsatte maksimale periode for ret til ophold er overskredet, og der ikke gælder nogen ret til ophold i medfør af andre bestemmelser?
 3)
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende ønskes oplyst, om artikel 12 EF er til hinder for nationale bestemmelser, der udelukker statsborgere fra en medlemsstat i EU fra adgangen til sociale bistandsydelser, der endog indrømmes illegale indvandrere?
 (1) EUT L 158, s. 77.


text:
22 . 11 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 357/ 19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 12. august 1997 af Verwaltungsgerichtshof afsagt den 7. juli 1997 af Bayerisches Verwaltungsgericht
 (Wien) i sagen Erna Pelzl, Johannes Kovac, Harald Hohen Ansbach i sagen 1 . Orner Nazli, 2 . Caglar Nazli, 3 . Melike
 berg, Kovac Schrott GmbH NFG KG, Wiener Stådtische Nazli mod Stadt Nürnberg
 Allgemeine Versicherungs AG, Ulf Zmölnig, Kovac Mana ( Sag C-340/97)
 gement GmbH, P Kovac & Co. GmbH og Kovac Eisen
 Maschinen Metalle GmbH NFG KG mod Steiermarks ( 97/C 357/33 )
 Landesregierung
 ( Sag C-338/97) Ved kendelse afsagt den 7. juli 1997, indgået til Domsto
 lens Justitskontor den 1 . oktober 1997, har Bayerisches
 ( 97/C 357/32 ) Verwaltungsgericht Ansbach — 5 . Afdeling — i sagen 1 .
 Orner Nazli, 2 . Caglar Nazli, 3 . Melike Nazli mod Stadt
 Nürnberg forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 mål :
 Ved kendelse afsagt den 12 . august 1997, indgået til Dom
 stolens Justitskontor den 29 . september 1997, har Verwal
 tungsgerichtshof (Wien ) i sagen Erna Pelzl, Johannes 1 . Mister en tyrkisk arbejdstager, der har opnået den i
 Kovac, Harald Hohenberg, Kovac Schrott GmbH NFG artikel 6 , stk. 1 , i afgørelse nr. 1 /80 af 19 . september
 KG, Wiener Stådtische Allgemeine Versicherungs AG, Ulf 1980, truffet af Associeringsrådet EØF-Tyrkiet om
 Zmölnig, Kovac Management GmbH, P Kovac & Co udvikling af associeringen, omhandlede retsstilling,
 GmbH og Kovac Eisen Maschinen Metalle GmbH NFG denne, når han senere varetægtsfængsles, idet der er
 KG mod Steiermarks Landesregierung forelagt De Euro begrundet mistanke om, at han har begået en forbry
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi delse, og når han efterfølgende ved endelig dom findes
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål : skyldig i det forhold, der gav anledning til varetægts
 fængslingen, og idømmes frihedsstraf, hvis fuldbyrdelse
 gøres betinget?
 Er det i strid med artikel 33 , stk. 1 , i Rådets sjette direktiv
 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af med 2 . Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende :
 lemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det
 fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrund Er udvisning af en sådan tyrkisk arbejdstager, som
 lag ( 1 ) at opretholde en afgift (på grund af dens karakter alene er begrundet i generalpræventive hensyn, dvs.
 af omsætningsafgift), som i en delstat i en af De Europæ som alene skal virke afskrækkende på andre udlæn
 iske Fællesskabers medlemsstater dinge, forenelig med artikel 14, stk . 1 , i afgørelse nr. 1 /
 80 ?
 — i hvert kalenderår skal betales af alle virksomheder,
 som har en direkte eller indirekte interesse i turismen,
 og har deres hjemsted eller et forretningssted inden for
 et afgrænset, nærmere beskrevet område, idet områ
 derne tilsammen næsten omfatter hele delstaten, og Sag anlagt den 30. september 1997 af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Neder
 landene
 ( Sag C-341/97)
 — hvis størrelse i det væsentlige er proportional med den ( 97/C 357/34 )
 omsætning, virksomheden først og fremmest i denne
 delstat har haft i et kalenderår, idet bidragssatsen dog
 er forskellig alt efter turismens intensitet i det pågæl Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 dende område og den nytte, den pågældende 30 . september 1997 anlagt sag mod Kongeriget Nederlan
 erhvervsgren ( erhvervskategori ) ifølge lovgiver antages dene af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 at have af turismen, og ved H. van Vliet, som befuldmægtiget, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos C. Gomez de la Cruz, Kommis
 sionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg.
 — ikke er forbundet med nogen fradragsret ?
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 (') EFT L 145 af 13 . 6 . 1977, s. 1 . — Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene ved den
 16 . december 1992 at udstede anordningen om forhin
 dring af indførsel af fremmede giftige dinoflagellater
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktatens
 artikel 30 og 36 .


text:
22.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/33
 Rettens kendelse af 27. april 2015 — Vierling mod KHIM — IP Leanware (BRAINCUBE)
 (Sag T-581/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelse - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse))
 (2015/C 205/44)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Yvonne Vierling (Köln, Tyskland) (ved advokaterne G. Hasselblatt og D. Kipping)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved I. Harrington, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: IP Leanware (Issoire, Frankrig)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. april 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1486/2013-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Yvonne Vierling og IP Leanware
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Yvonne Vierling bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger.
 (1) EUT C 351 af 6.10.2014.


text:
12.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/17
 Rettens dom af 27. september 2011 — Perusahaan Otomobil Nasional mod KHIM — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR)
 (Sag T-581/08) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket PM PROTON MOTOR - de ældre nationale, Benelux- og EF-ord- og figurmærker PROTON - relative registreringshindringer - ingen risiko for forveksling - ingen lighed mellem varerne og tjenesteydelserne - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) - artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009))
 2011/C 331/31
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd (Shah Alam, Selangor Darul Ehsan, Malaysia) (ved advokaterne J. Blind, C. Kleiner og S. Ziegler)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Proton Motor Fuel Cell GmbH (Puchheim, Tyskland) (ved advokat C. Sedlmeir)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. oktober 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1675/2007-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd og Proton Motor Fuel Cell GmbH.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 21.3.2009.


text:
21.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/47
 Sag anlagt den 15. januar 2009 — Storck mod KHIM (formen på en chokolademus)
 (Sag T-13/09)
 (2009/C 69/103)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: August Storck KG (Berlin, Tyskland) (ved Rechtsanwälte P. Goldenbaum, T. Melchert og I. Rohr)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 12. november 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 185/2006-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: et tredimensionalt varemærke, der forestiller en chokolademus for varer i klasse 30 (ansøgning nr. 4 490 447).
 Undersøgerens afgørelse: afslag på registrering.
 Appelkammerets afgørelse: afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da det ansøgte varemærke har det fornødne særpræg.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
16.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 184/34
 Sag anlagt den 14. marts 2014 — Freitas mod Parlamentet og Rådet
 (Sag T-185/14)
 2014/C 184/56
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: José Freitas (Porto, Portugal) (ved advokat J.-P. Hordies)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens/Sagsøgernes påstande
 —
 Stævningen antages til realitetsbehandling.
 —
 Artikel 1, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/55/EU af 20. november 2013 om ændring af direktiv 2005/36/EF om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer og forordning (EU) nr. 1024/2012 om det administrative samarbejde ved hjælp af informationssystemet for det indre marked (»IMI-forordningen«), offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 28. februar 2013 (EUT L 354, s. 132), annulleres.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 49 TEUF, for så vidt som notarerhvervet er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 49 TEUF vedrørende etableringsfriheden og ikke henhører under udøvelse af offentlig myndighed som omhandlet i artikel 51 TEUF. Notarerhvervet kan derfor ikke udelukkes fra anvendelsesområdet for direktiv 2005/36/EU (1).
 2.
 Andet anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, idet officielt udpegede notarer generelt og ubetinget er udelukket fra anvendelsesområdet for direktiv 2005/36/EF.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7.7.2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (EUT L 255, s. 22).


text:
12.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/19
 Rettens dom af 29. september 2011 — Telefónica O2 Germany mod KHIM — Loopia (LOOPIA)
 (Sag T-150/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket LOOPIA - de ældre EF-ordmærker LOOP og LOOPY - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2011/C 331/35
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG (München, Tyskland) (ved advokaterne A. Fottner og M. Müller)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved R. Pethke, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Loopia AB (Västerås, Sverige) (ved advokaterne P. Håkon-Schmidt og N. Ringen)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. januar 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1812/2008-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG og Loopia AB.
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 12. januar 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1812/2008-1) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler de af Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG afholdte omkostninger.
 3)
 Harmoniseringskontoret betaler de af Telefónica O2 Germany afholdte nødvendige omkostninger i forbindelse med sagen for Harmoniseringskontorets Første Appelkammer.
 4)
 Loopia AB bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 148 af 5.6.2010.


text:
29.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 189/28
 Sag anlagt den 8. maj 2013 — Ryanair Holdings mod Kommissionen
 (Sag T-260/13)
 2013/C 189/58
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ryanair Holdings plc (Dublin, Irland) (ved advokat G. Berrisch og solicitor D. Hull)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse K(2013) 1106 endelig af 27. februar 2013 om en fusions uforenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (Sag COMP/M.6663 — Ryanair/Aer Lingus III) annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et anbringende om, at Kommissionen angiveligt har begået en fejl ved at fastslå, og undlade at føre tilstrækkeligt bevis for, at fusionen, som ændret ved de forpligtelser, som sagsøgeren har tilbudt at påtage sig, vil hæmme den effektive konkurrence på det fælles marked betydeligt. Sagsøgeren har ligeledes anført, at Kommissionen har tilsidesat proportionalitetsprincippet, princippet om god forvaltning og begrundelsespligten.
 Sagsøgeren har til støtte for sin påstand anført, at Kommissionen har anlagt åbenbare urigtige skøn og tilsidesat ovennævnte principper med hensyn til a) forpligtelserne til at afhænde Aer Lingus operationer på 43 overlappende flyruter til Flybe Group plc, b) forpligtelserne vedrørende ruterne Dublin-London, Cork-London og Shannon-London, c) forpligtelserne vedrørende Aer Aranns operationer på 43 overlappende ruter, som vil blive varetaget af Flybe, og d) forpligtelserne vedrørende de ruter, hvor Kommissionen har kortlagt mulige konkurrencemæssige betænkeligheder.


text:
6 . 12 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 370/3
 bestemmelser fortolkes således, at de er til hinder for, at Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 en medlemsstat begrænser transport af slagtedyr således, afsagt den 17. september 1997 af Finanzgericht Munchen
 at transporter af slagtedyr kun må foretages til det nærme i sagen Molkereigenossenschaft Wiedergeltingen eG mod
 ste egnede indenlandske slagteri, og at en transport af Hauptzollamt Lindau
 slagtedyr under alle omstændigheder kun må gennemføres, ( Sag C-356/97 )
 når der ikke overskrides en samlet transporttid på seks
 timer og en afstand på 130 km under overholdelse af 97/C 370/05 )
 færdselslovgivningens bestemmelser, hvorved det antal
 kilometer, der faktisk er tilbagelagt på motorvej , kun med Ved kendelse afsagt den 17. september 1997, indgået til
 regnes for halvdelens vedkommende ved beregningen af Domstolens Justitskontor den 16 . oktober 1997, har
 afstanden ? Finanzgericht Munchen i sagen Molkereigenossenschaft
 Wiedergeltingen eG mod Hauptzollamt Lindau forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 Er artikel 3 , stk . 2, andet afsnit, i Kommissionens forord
 ning ( EØF ) nr. 536/93 af 9 . marts 1993 ( EFT L 57 af
 10 . 3 . 1993 , s . 12 ) gyldig hvad angår bestemmelsen om at
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse pålægge et mejeri ( opkøber af mælk ) et sanktionsbeløb ?
 afsagt den 28 . august 1997 af Oberster Gerichtshof i sagen
 Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler Landesregierung
 mod 1 . Beck Liegenschaftsverwaltungsgesellschaft mbH og
 2. Bergdorf Wohnbau Gesellschaft mbH under likvidation
 og som bi-intervenient Dr. Karl Hacker
 ( Sag C-355/97) Sag anlagt den 21 . oktober 1997 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Irland
 ( 97/C 370/04 ) ( Sag C-357/97 )
 ( 97/C 370/06 )
 Ved kendelse afsagt den 28 . august 1997, indgået til Dom Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 stolens Justitskontor den 15 . oktober 1997, har Oberster 21 . oktober 1997 anlagt sag mod Irland af Kommissionen
 Gerichtshof, Østrig, i sagen Landesgrundverkehrsreferent for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 der Tiroler Landesregierung mod 1 . Beck Liegenschaftsver Pieter Jan Kuijper, som befuldmægtiget, og med valgt
 waltungsgesellschaft mbH og 2 . Bergdorf Wohnbau Gesell adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz,
 schaft mbH under likvidation og som bi-intervenient Dr. Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret.
 Karl Hacker forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom
 stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 spørgsmål :
 a ) Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser
 efter EF-traktaten, idet det ikke har vedtaget de love
 » Skal artikel 70 i akten vedrørende vilkårene for Repu og administrative bestemmelser, som er nødvendige for
 blikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sve at efterkomme Rådets direktiv 92/29/EØF (') af
 riges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der dan 31 . marts 1992 om minimumsforskrifter for sikkerhed
 ner grundlag for Den Europæiske Union (tiltrædelsesak og sundhed med henblik på at forbedre den lægelige
 ten ) ('), hvori det bestemmes, at Republikken Østrig bistand om bord på skibe, og/eller idet det ikke har
 uanset bestemmelserne i de traktater, som danner grundlag givet Kommissionen meddelelse herom .
 for Den Europæiske Union, kan opretholde sin gældende
 lovigvning om sekundærboliger i en periode på fem år fra b ) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 tiltrædelsen ( 1 . januar 1995 ), fortolkes således, at over
 gangsbestemmelserne i § 40, stk . 2 og 5 , i Tirols Grund Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 verkehrsgesetz af 1996 , jf. Tirols Landesgesetzblatt nr. 61/
 1996 , der trådte i kraft den 1 . oktober 1996 , er omfattet EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn
 af udtrykket gældende lovgivning, eller skal disse bestem til det tilstigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 melser anses for ny lovgivning, såfremt bestemmelserne i som det rettes til , indebærer en forpligtelse for medlems
 tidligere udgaver i Tirols Grundverkehrsgesetz ikke kan staterne til at overholde den frist, som er fastsat i direkti
 finde anvendelse på den foreliggende sag som følge af visse vet for dettes gennemførelse . Denne frist udløb for nævnte
 domme fra den østrigske Verfassungsgerichtshof?« direktivs vedkommende den 31 . december 1994, uden at
 Irland havde vedtaget de nødvendige bestemmelser til at
 efterkomme direktivet .
 (') EFT C 241 af 29 . 8 . 1994 , s . 1 .
 (') EFT L 113 af 30 . 4 . 1992 , s . 19 .


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/6
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. november 2012 — Joan Cuadrench Moré mod Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Audiencia Provincial de Barcelona — Spanien)
 (Sag C-139/11) (1)
 (Luftfart - kompensation og bistand til passagerer - boardingafvisning, aflysning eller lange forsinkelser - søgsmålsfrist)
 2013/C 26/10
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Audiencia Provincial de Barcelona
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Joan Cuadrench Moré
 Sagsøgt: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Audiencia Provincial de Barcelona — fortolkning af artikel 5 og 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1) — manglende søgsmålsfrist — artikel 35 i konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring (Montréal-konventionen), som godkendt ved Rådets afgørelse 2001/539/EF af 5. april 2001 (EFT L 194, s.38) — anvendelig lovgivning
 Konklusion
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 skal fortolkes således, at fristen for anlæggelse af søgsmål med påstand om kompensation i henhold til forordningens artikel 5 og 7 fastsættes i henhold til medlemsstaternes egne regler om søgsmålsfrister.
 (1) EUT C 179 af 18.6.2011.


text:
C 55/6 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.98
 EéF, skal fortolkes således, at den ikke forbyder en afgift ten, der for bestemte dispositioner med henblik på
 som den regionale registreringsafgift på motorkùretùjer. omstrukturering af selskaber er fastsat i artikel 7,
 stk. 1, litra b), i direktivet om kapitaltilfùrselsafgifter,
 Rådets direktiv 73/80/EéF af 9. april 1973 om fast-
 (1) EFT C 64 af 2.3.1996.
 sñttelse af fñlles satser for kapitaltilfùrselsafgiften,
 Rådets direktiv 74/553/EéF af 7. november 1974 om
 ñndring af artikel 5, stk. 2, i direktiv 69/335/EéF, og
 Rådets direktiv 85/303/EéF af 10. juni 1985 om
 ñndring af direktiv 69/335/EéF, skal fortolkes således,
 at det ikke finder anvendelse på en national afgift, der
 skal svares af en eventuel mervñrdi af en fast ejendom,
 DOMSTOLENS DOM der fastslås på det tidspunkt, hvor ejendommen ind-
 (Sjette Afdeling) skydes i et kapitalselskab. Derimod finder direktiv 69/
 335/EéF, med senere ñndringer, anvendelse på en
 af 11. december 1997 registreringsafgift, en tinglysningsafgift og en matrikel-
 afgift.
 i sag C-42/96, SocietaÁ Immobiliare SIF SpA mod Ammini-
 strazione delle Finanze dello Stato (anmodning om prñju-
 diciel afgùrelse fra Tribunale civile e penale di Venezia
 2) Artikel 12 i direktiv 69/335/EéF, med senere ñndrin-
 (Italien)) (1)
 ger, skal fortolkes således, at en medlemsstat, uanset
 (Direktiv 69/335/EéF Ð apportindskud i form af fast forbuddet i direktivets artikel 10, i forbindelse med en
 ejendom) kapitalforhùjelse i et kapitalselskab, der gennemfùres
 som et apportindskud i form af fast ejendom, kan
 (98/C 55/09) opkrñve afgifter som f.eks. en registreringsafgift, en
 tinglysningsafgift og en matrikelafgift, idet de nñvnte
 afgifter dog ikke må vñre hùjere end dem, der i den
 (Processprog: italiensk) opkrñvende medlemsstat opkrñves i forbindelse med
 lignende dispositioner.
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive (1) EFT C 108 af 13.4.1996.
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-42/96, angående en anmodning, som Tribunale
 civile e penale di Venezia (Italien) i medfùr af EF-trakta-
 tens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for
 nñvnte ret verserende sag, SocietaÁ Immobiliare SIF SpA DOMSTOLENS DOM
 mod Amministrazione delle Finanze dello Stato, at opnå
 en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af (Femte Afdeling)
 Rådets direktiv 69/335/EéF af 17. juli 1969 om kapitaltil- af 11. december 1997
 fùrselsafgifter (EFT 1969 II, s. 405), som ñndret ved
 Rådets direktiv 73/79/EéF af 9. april 1973 om ñndring af i sag C-83/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 anvendelsesområdet for den nedsatte sats for kapitaltilfùr- skaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (1)
 selsafgiften, der for bestemte dispositioner med henblik på
 omstrukturering af selskaber er fastsat i artikel 7, stk. 1, (Traktatbrud Ð manglende gennemfùrelse af direktiv
 litra b), i direktivet om kapitaltilfùrselsafgifter (EFT L 103 92/43/EéF)
 af 18.4.1973, s. 13), Rådets direktiv 73/80/EéF af 9. april (98/C 55/10)
 1973 om fastsñttelse af fñlles satser for kapitaltilfùrselsaf-
 giften (EFT L 103 af 18.4.1973, s. 15), Rådets direktiv 74/
 553/EéF af 7. november 1974 om ñndring af artikel 5, (Processprog: tysk)
 stk. 2, i direktiv 69/335/EéF (EFT L 303 af 3.11.1974,
 s. 9), og Rådets direktiv 85/303/EéF af 10. juni 1985 om
 ñndring af direktiv 69/335/EéF (EFT L 156 af 15.6.1985,
 s. 23), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 afdelingsformanden, H. Ragnemalm (refererende dom- offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 mer), og dommerne G. F. Mancini og G. Hirsch; general-
 advokat: G. Cosmas; justitssekretñr: fuldmñgtig L. Hew-
 lett, den 11. december 1997 afsagt dom, hvis konklusion I sag C-83/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 lyder således: skaber (befuldmñgtiget: Götz zur Hausen) mod Forbunds-
 republikken Tyskland (befuldmñgtigede: Ernst Röder og
 Bernd Kloke), angående en påstand om, at det fastslås, at
 1) Rådets direktiv 69/335/EéF af 17. juli 1969 om kapi- Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine pligter
 taltilfùrselsafgifter, som ñndret ved Rådets direktiv 73/ efter EF-traktaten, da den ikke inden for den fastsatte frist
 79/EéF af 9. april 1973 om ñndring af anvendelses- har sat de nùdvendige love og administrative bestemmelser
 området for den nedsatte sats for kapitaltilfùrselsafgif- i kraft for at efterkomme Rådets direktiv 92/43/EéF af
 ---pagebreak--- 20.2.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 55/7
 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og advokat N. Fennelly; justitssekretñr: R. Grass, den
 planter (EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7), har Domstolen 11. december 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. således:
 Gulmann (refererende dommer), og dommerne M. Wathe-
 let, J. C. Moitinho de Almeida, J.-P. Puissochet og L.
 Sevón; generaladvokat: N. Fennelly; justitssekretñr: R. 1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i
 Grass, den 11. december 1997 afsagt dom, hvis konklu- henhold til artikel 2, stk. 1, i
 sion lyder således:
 Ð Kommissionens direktiv 93/72/EéF af 1. september
 1993 om nittende tilpasning til udviklingen af
 1) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine plig-
 Rådets direktiv 67/548/EéF om tilnñrmelse af
 ter efter Rådets direktiv 92/43/EéF af 21. maj 1992
 lovgivning om klassificering, emballering og etiket-
 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter,
 tering af farlige stoffer, og
 da den ikke inden for den fastsatte frist har sat de nùd-
 vendige love og administrative bestemmelser i kraft for
 at efterkomme direktivet. Ð Kommissionens direktiv 93/101/EéF af 11. novem-
 ber 1993 om tyvende tilpasning til den tekniske
 udvikling af direktiv 67/548/EéF
 2) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkost-
 ninger.
 idet det ikke inden for de fastsatte frister har udstedt
 ( ) EFT C 108 af 5.4.1997.
 1 alle de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmel-
 ser, der er nùdvendige for at efterkomme direktiverne.
 2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 11. december 1997
 i sag C-190/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber mod Kongeriget Belgien (1) DOMSTOLENS DOM
 (Traktatbrudssùgsmål Ð manglende gennemfùrelse af (Sjette Afdeling)
 direktiv 93/72/EéF og 93/101/EF)
 af 16. december 1997
 (98/C 55/11)
 i sag C-316/96, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber mod Den Italienske Republik (1)
 (Processprog: fransk)
 (Traktatbrud Ð direktiv 93/53/EéF, 93/54/EéF, 93/113/
 EF og 93/114/EF Ð manglende gennemfùrelse inden for
 de fastsatte frister)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) (98/C 55/12)
 I sag C-190/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles- (Processprog: italiensk)
 skaber (befuldmñgtiget: Götz zur Hausen) mod Kongeri-
 get Belgien (befuldmñgtiget: Jan Devadder), angående en
 påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsi- (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 desat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direk- offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 tiv 93/72/EéF af 1. september 1993 om nittende tilpas-
 ning til udviklingen af Rådets direktiv 67/548/EéF om til-
 nñrmelse af lovgivning om klassificering, emballering og I sag C-316/96, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 etikettering af farlige stoffer (EFT L 258 af 16.10.1993, skaber (befuldmñgtiget: Paolo Ziotti) mod Den Italienske
 s. 29) og Kommissionens direktiv 93/101/EF af 11. novem- Republik (befuldmñgtiget: afdelingschef Umberto Leanza,
 ber 1993 om tyvende tilpasning til den tekniske udvikling bistået af Oscar Fiumara), angående en påstand om, at det
 af direktiv 67/548/EéF (EFT L 13 af 15.1.1994, s. 1), idet fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine for-
 det ikke har udstedt alle de ved lov eller administrativt pligtelser i henhold til EF-traktaten samt Rådets direktiv
 fastsatte bestemmelser, der er nùdvendige for at efter- 93/53/EéF af 24. juni 1993 om minimumsfñllesskabsfor-
 komme direktiverne, har Domstolen (Femte Afdeling), anstaltninger til bekñmpelse af visse fiskesygdomme (EFT
 sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann (refere- L 175 af 19.7.1993, s. 23), Rådets direktiv 93/54/EéF af
 rende dommer), og dommerne J. C. Moitinho de Almeida, 24. juni 1993 om ñndring af direktiv 91/67/EéF om dyre-
 D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet og L. Sevón; general- sundhedsmñssige betingelser for afsñtning af akvakultur-


text:
8.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 298/9
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 28. juli 2011 — sagen indledt af Nordea Pankki Suomi Oyj (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland)
 (Sag C-350/10) (1)
 (Præjudiciel forelæggelse - sjette momsdirektiv - artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3) og 5) - fritagelser - overførsler og betalinger - transaktioner i forbindelse med værdipapirer - elektroniske meddelelsestjenester til finansielle virksomheder)
 2011/C 298/16
 Processprog: finsk
 Den forelæggende ret
 Korkein hallinto-oikeus
 Parter i hovedsagen
 Nordea Pankki Suomi Oyj
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Korkein hallinto-oikeus — fortolkning af artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3) og 5), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fritagelse for banktransaktioner — SWIFT-ydelser for bankerne
 Konklusion
 Artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3) og 5), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at den i bestemmelsen fastsatte fritagelse for merværdiafgift ikke gælder for elektroniske meddelelsestjenester til finansielle virksomheder som de i hovedsagen omhandlede.
 (1) EUT C 246 af 11.9.2010.


text:
27.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 123/17
 Sag anlagt den 14. februar 2013 — K-Swiss mod KHIM — Künzli SwissSchuh (kondisko med fem striber)
 (Sag T-85/13)
 2013/C 123/28
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: K-Swiss, Inc. (Californien, De Forenede Stater) (ved advokaterne R. Niebel og K. Tasma)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Künzli SwissSchuh AG (Windisch, Schweiz)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 30. oktober 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 174/2011-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret og i givet fald intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: EF-figurmærke, der gengiver en kondisko med fem striber — EF-varemærkeregistrering nr. 4 771 978
 Indehaver af EF-varemærket: K-Swiss, Inc.
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Künzli SwissSchuh AG
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Ugyldighedsbegæringen er støttet på grundene i artikel 52, stk.1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009
 Annullationsafdelingens afgørelse: Erklærede det omtvistede EF-varemærke for ugyldigt
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.


text:
6.4.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 84/49
 Sag anlagt den 17. december 2001 af Kommissionen for ske Fællesskaber af Kongeriget Nederlandene ved H.G. Seven-
 De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kon- ster, C.M. Wissels og J. van Bakel, som befuldmægtigede.
 gerige
 (Sag C-489/01)
 Kongeriget Nederlandene har nedlagt følgende påstande: Kom-
 (2002/C 84/84) missionens beslutning (1) annulleres, for så vidt som fastsættel-
 sen af EF-støtten til udryddelse af klassisk svinepest i Nederlan-
 dene i 1998 indeholder en nedsættelse på 25 % af den
 godtgørelse, der betales til dyreejere. Kommissionen tilpligtes
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 17. de- at betale sagens omkostninger.
 cember 2001 anlagt sag mod Det Forenede Kongerige af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Christina
 Tufvesson, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i
 Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1) Det fastslås, at Det Forenede Kongerige ikke har opfyldt
 sine forpligtelser i henhold til artikel 15 i Europa-
 Parlamentets og Rådets direktiv 97/9/EF af 3. marts 1997 — Urigtigt faktisk grundlag: I de seks af Kommissionen
 om investorgarantiordninger (1), idet det ikke, for så vidt udvalgte sager er der ikke tale om sådanne uregelmæssig-
 angår Gibraltar, har vedtaget de love eller administrative heder, der har en gentagen og systematisk karakter, og
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme som kan udgøre et tilstrækkeligt faktisk grundlag for en
 direktivet, eller ikke har underrettet Kommissionen nedsættelse.
 herom.
 2) Det Forenede Kongerige tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger. — Tilsidesættelse af gældende ret: Rådets beslutning
 90/424/EØF om visse udgifter på veterinærområdet (2)
 giver ingen mulighed for en generel nedsættelse. Begrebet
 »passende« godtgørelse (artikel 3, stk. 2, syvende led, i
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter beslutning 90/424/EØF) er et begreb, der hverken er
 defineret i direktiv 80/217/EØF, i beslutning 90/424/EØF
 eller andetsteds i fællesskabsretten. Kommissionens opfat-
 I henhold til artikel 249 EF er direktiver bindende for enhver telse om, at svinene ved anvendelsen af begrebet passende
 medlemsstat med hensyn til det tilsigtede mål, og dette godtgørelse, som det forstås af Nederlandene, bliver
 indebærer en forpligtelse for medlemsstaterne til at overholde værdiansat for højt, undlader at tage hensyn til indholdet
 direktivets frist for at efterkomme det. Fristen udløb den af og formålet med de nederlandske bestemmelser, der
 26. september 1998, uden at Det Forenede Kongerige havde finder anvendelse. Endvidere undlader Kommissionen
 gennemført de nødvendige bestemmelser til at efterkomme det med urette at tage hensyn til det skøn, der i denne
 i Kommissionens påstande nævnte direktiv, for så vidt angår henseende har hjemmel i fællesskabsbestemmelserne.
 Gibraltar.
 (1) EFT L 84 af 26.3.1997, s. 22. — Tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.
 — Tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet.
 — Tilsidesættelse af begrundelseskravet.
 Sag anlagt den 24. december 2001 af Kongeriget Nederlan-
 dene mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-501/01)
 (1) Kommissionens beslutning af 17.10.2001 om den samlede EF-
 støtte til udryddelse af klassisk svinepest i Nederlandene i 1998.
 (2002/C 84/85) (2) EFT L 224, 1990, s. 19.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. de-
 cember 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæi-


text:
30.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/25
 Sag anlagt den 28. januar 2005 af William Prym GmbH & Co. KG og Prym Consumer GmbH & Co. KG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-30/05)
 (2005/C 106/57)
 Processprog: tysk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 28. januar 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af William Prym GmbH & Co. KG og Prym Consumer GmbH & Co. KG, Stolberg (Tyskland), ved Rechtsanwalt H.J. Meyer-Lindemann, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Kommissionens beslutning K(2004)4221 endelig udg. af 26. oktober 2004 i sag COMP/F-1/38.338-PO/Nåle annulleres for så vidt som den vedrører sagsøgerne.
 —
 Subsidiært annulleres den bøde på 30 000 000 EUR, som sagsøgerne er blevet pålagt, mere subsidiært nedsættes denne.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Med den anfægtede beslutning har Kommissionen fastslået, at sagsøgerne og andre virksomheder i perioden fra den 10. september 1994 til den 31. december 1999 har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF, idet de har samordnet deres praksis og indgået en række formelt bilaterale aftaler, der tilsammen udgjorde en trepartsaftale, som havde til formål og til følge for det første at opdele det europæiske marked for hårde sy- og besætningsartikler, dvs. en opdeling på produktmarkedsniveau af markedet for håndsynings- og specialnåle på den ene side og de bredere markeder for nåle og andre markeder for hårde sy- og besætningsartikler på den anden side, og for det andet at opdele det europæiske marked for nåle, hvilket udgør en geografisk markedsopdeling af markedet for nåle.
 Til støtte for deres påstande har sagsøgerne gjort tre anbringender gældende. Det første anbringende vedrører en tilsidesættelse af retten til kontradiktion og begrundelsespligten. Efter sagsøgernes opfattelse har Kommissionen foretaget en utilstrækkelig vurdering af flere af sagsøgernes argumenter, og det er ikke klart, hvorfor Kommissionen har lagt til grund, at der er tale om en særlig grov overtrædelse. Begrundelsen for bødens størrelse er også rent formel, således at det ikke er muligt for sagsøgerne at gennemskue, om forhold, der taler til deres fordel, er blevet taget i betragtning. Sagsøgerne har endelig anført, at begrundelsen efterfølgende er blevet korrigeret.
 Med det andet anbringende har sagsøgerne anført, at der er begået en række saglige fejl i forbindelse med anvendelsen af artikel 81, stk. 1, EF. Sagsøger 1 burde ikke have været pålagt nogen bøde, idet denne ikke hæfter for sagsøger 2's adfærd. Desuden har Kommissionen ikke taget hensyn til, at sagsøger 2 har lidt tab på de pågældende produkter, at aftalen om en geografisk markedsopdeling var en betingelse for, at en anden deltagende virksomhed kunne få adgang til markedet for nåle med øjer, og at denne aftale derfor begrænsede en konkurrence, som slet ikke ville have kunnet eksistere uden denne. Kommissionen har endvidere undervurderet denne anden virksomheds størrelse og økonomiske styrke.
 Det tredje anbringende vedrører bødeudmålingen. Efter sagsøgernes opfattelse er en så høj bøde en straflignende sanktion, som ikke kan pålægges alene på grundlag af bestemmelserne i artikel 23, stk. 3, i forordning nr. 1/2003 (1), eftersom lovgiver selv tilstrækkeligt præcist har fastlagt det princip, som bødeudmålingen i detaljer skal følge. Under alle omstændigheder er bøden i strid med forordningens artikel 23, stk. 2, idet den udgør mere end 10 % af begge sagsøgeres samlede omsætning og er helt ude af proportioner med de økonomiske virkninger af overtrædelsen samt med de bøder, de øvrige deltagende virksomheder er blevet pålagt. Sagsøgerne er endvidere blevet stillet dårligere gennem den vilkårlige sammenlægning af sagen »Sy- og besætningsartikler: Nåle« og sagen »Sy- og besætningsartikler: Låse«. Endelig har Kommissionen forsømt at tage hensyn til forskellige formildende omstændigheder, som taler til sagsøgernes fordel, og at indrømme dem en bødenedsættelse som følge af, at de ikke har bestridt de faktiske omstændigheder.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1).


text:
30.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 398/54
 Rettens dom af 7. oktober 2015 — JP Divver Holding Company mod KHIM (EQUIPMENT FOR LIFE)
 (Sag T-642/14) (1)
 ((EF-varemærker - international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret - ordmærket EQUIPMENT FOR LIFE - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 398/68)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: JP Divver Holding Company Ltd (Newry, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne A. Franke og E. Bertram)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved L. Rampini, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 16. juni 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 64/2014-2) vedrørende international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, af ordmærket EQUIPMENT FOR LIFE
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 JP Divver Holding Company Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 431 af 1.12.2014.


text:
7.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 294/10
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 2. juli 2015 — NLB Leasing d.o.o. mod Republika Slovenija (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vrhovno sodišče — Slovenien)
 (Sag C-209/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - moms - direktiv 2006/112/EF - levering af varer eller ydelser - leasingkontrakt - tilbagelevering af en fast ejendom, der er omfattet af en leasingkontrakt, til leasinggiveren - begrebet »annullation, afbestilling, ophævelse, ikke-betaling eller kun delvis betaling« - leasinggiverens ret til nedsættelse af afgiftsgrundlaget - dobbelt afgiftsopkrævning - særskilte ydelser - princip om afgiftens neutralitet))
 (2015/C 294/13)
 Processprog: slovensk
 Den forelæggende ret
 Vrhovno sodišče
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: NLB Leasing d.o.o.
 Sagsøgt: Republika Slovenija
 Konklusion
 1)
 Artikel 2, stk. 1, artikel 14 og artikel 24, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at i det tilfælde, hvor en leasingkontrakt vedrørende en fast ejendom enten bestemmer, at ejendomsretten skal overføres til leasingtageren ved kontraktens udløb, eller at de væsentlige rettigheder til denne ejendom skal stilles til rådighed for leasingtageren, idet denne herved bl.a. får overført hovedparten af de afkast og risici, der er forbundet med den juridiske ejendomsret til ejendommen, og idet den forrentede sum af leasingafdragene i praksis svarer til markedsværdien af godet, skal den transaktion, som følger af en sådan kontrakt, sidestilles med erhvervelse af et investeringsgode.
 2)
 Artikel 90, stk. 1, i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke gør det muligt for en afgiftspligtig person at nedsætte sit afgiftsgrundlag, når den pågældende faktisk har modtaget samtlige betalinger som modydelse for den af personen leverede ydelse, eller når den anden kontraherende part, uden at kontrakten er blevet ophævet eller annulleret, ikke længere skylder vedkommende den aftalte pris.
 3)
 Princippet om afgiftens neutralitet skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for, at dels en leasingydelse vedrørende faste ejendomme, dels en overdragelse af disse faste ejendomme til et tredje selskab (i forhold til leasingkontrakten) beskattes særskilt i merværdiafgiftsmæssig henseende, for så vidt som disse transaktioner ikke kan anses for at udgøre en enkelt ydelse, hvilket det påhviler den forelæggende ret at efterprøve.
 (1) EUT C 202 af 30.6.2014.


text:
25.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 199/22
 Sag anlagt den 12. juni 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-283/07)
 (2007/C 199/34)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Zadra og J.-B. Laignelot, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (1) som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 (2), idet den har vedtaget og opretholdt følgende bestemmelser:
 —
 artikel 1, stk. 25-27, og artikel 1, stk. 29, litra a), i lov nr. 308 af 15. december 2004 og
 —
 artikel 1, stk. 29, litra b), i lov nr. 308 af 15. december 2004 samt artikel 183, stk. 1, litra s), og artikel 229 i lovdekret nr. 152 af 3. april 2006,
 hvorved henholdsvis visse former for skrot beregnet til anvendelse i jern- og metalvirksomheder samt affaldsbrændstoffer af høj kvalitet (CDR-Q) umiddelbart unddrages fra anvendelsesområdet for den italienske lovgivning om affald til gennemførelse af direktivet.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen har gjort gældende, at artikel 1, stk. 25-27, og artikel 1, stk. 29, i lov nr. 308 samt artikel 183, stk. 1, litra s), og artikel 229 i lovdekret nr. 152, hvorefter skrot beregnet til anvendelse i metalvirksomhed og affaldsbrændstoffer af høj kvalitet (CDR-Q) systematisk og umiddelbart holdes uden for begrebet affald, i betragtning af Domstolens praksis medfører en uberettiget begrænsning af definitionen af affald i henhold til direktiv 75/442 og dermed af dette direktivs anvendelsesområde, hvorved dettes effektive virkning uundgåeligt skades. Disse bestemmelser er derfor i strid med samme direktiv, som ikke kan fraviges ved en national retsforskrift, og som ikke foreskriver, at de ovennævnte genstande og stoffer kan udelukkes fra direktivets anvendelsesområde.
 Den italienske lovgiver har efter den lovbestemte formodning om, at sådanne genstande og stoffer, som er defineret i de pågældende bestemmelser, altid skal betegnes som råstoffer, bestemt, at skrot beregnet til anvendelse i metalvirksomhed samt CDR-Q er undtaget fra affaldsbegrebet. Denne bestemmelse begrænser uundgåeligt den dynamiske og funktionelle definition, der er fastsat i direktivet. Bestemmelsen udelukker nemlig, at tilstedeværelsen af »affald« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktiv 75/442, kan »godtgøres ved omstændighederne som helhed«, hvorved det for hver enkelt sag skal kunne afgøres, om der er tale om affald i henhold til direktivet.
 Den systematiske udelukkelse af sådanne affaldsprodukter fra direktivets anvendelsesområde er ikke blot til skade for direktivets effektive virkning og nærmere bestemt den ordning for kontrol med affaldsbehandlingen, der er oprettet ved direktivet med henblik på beskyttelse af miljøet, men betyder, at disse affaldsprodukter ikke er omfattet af miljølovgivningen, hvis anvendelsesområde netop er fastsat under henvisning til begrebet affald som bestemt i direktivet. En sådan udelukkelses potentielle følger og skader på miljøet går således væsentligt ud over, hvad der ville følge af en manglende anvendelse af selve direktivet.
 (1) EFT L 194, s. 47.
 (2) EFT L 78, s. 32.


text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/16
 Rettens dom af 27. september 2012 — Vermeer Infrastructuur mod Kommissionen
 (Sag T-353/06) (1)
 (Konkurrence - karteller - det nederlandske marked for asfalt - beslutning, der fastslår en tilsidesættelse af artikel 81 EF - forekomsten og kvalificeringen af en aftale - konkurrencebegrænsning - retningslinjer for anvendelsen af EF-traktatens artikel 81 på horisontale samarbejdsaftaler - beregningen af bøder - overtrædelsens grovhed og varighed - begrundelsespligt - ret til forsvar)
 2012/C 355/29
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Vermeer Infrastructuur BV (Hoofddorp, Nederlandene) (ved advokat M. Slotboom)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved A. Bouquet og A. Nijenhuis, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne F. Wijckmans, F. Tuytschaever og L. Gyselen, derefter ved A. Bouquet, A. Nijenhuis og F. Ronkes Agerbeek, som befuldmægtigede, bistået af F. Wijckmans og F. Tuytschaever)
 Sagens genstand
 Principalt en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 4090 endelig af 13. september 2006 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 [EF] (sag COMP/F/38.456 — Asfalt (Nederlandene)), særligt for så vidt som den vedrører sagsøgeren, og subsidiært en påstand om nedsættelse af den bøde, sagsøgeren er blevet pålagt.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Vermeer Infrastructuur BV betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 20 af 27.1.2007.


text:
C 200/20 DA Den Europæiske Unions Tidende 23.8.2003
 Sag anlagt den 25. juni 2003 af Kommissionen for De — Implants (International) Ltd tilpligtes at betale 52,91 EUR
 Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige (tooghalvtreds euro enoghalvfems cents) per dag i rente
 Storbritannien og Nordirland fra den 1. maj 2003 indtil den dato, hvor gælden fuldt ud
 er tilbagebetalt.
 (Sag C-277/03)
 — Implants (International) Ltd tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 (2003/C 200/34)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 25. juni Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 2003 anlagt sag mod Det Forenede Kongerige Storbritannien
 og Nordirland af Kommissionen for De Europæiske Fælles- Sagsøgte var i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), i de
 skaber ved Xavier Lewis og Minas Konstantinidis, som befuld- generelle betingelser (kontraktens bilag II) forpligtet til at
 mægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg. fordele det oprindelige forskud mellem de kontraherende parter
 og/eller RTD Performers (virksomheder, der er aktive på for
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: området for forskning og teknologisk udvikling) inden for
 30 dage fra modtagelsen af midlerne. Sagsøgte undlod dette
 1. Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og og trak sig ud af projektet. I henhold til kontrakten skulle alle
 Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til betalinger betragtes som forskud indtil det sidste projekt, der
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af skulle gennemføres/leveres, var godkendt. Sagsøgte er derfor
 18. september 2000 om udrangerede køretøjer (EFT forpligtet til at tilbagebetale forskuddet til Kommissionen, og at
 L 269 af 21.10.2000, s. 34), idet det ikke har vedtaget godtgøre sine omkostninger i forbindelse hermed.
 de nødvendige love og administrative bestemmelser med
 henblik på at efterkomme direktivet, herunder navnlig Sagsøgte har indtil den 31. august 2002 haft mulighed for at
 direktivets artikel 10, stk. 1, samt traktaten om oprettelse nedlægge påstand om erstatning for sine udgifter, og at
 af De Europæiske Fællesskaber. indsende de nødvendige tekniske rapporter til støtte for en
 sådan påstand. Dette har sagsøgte ikke gjort og har derfor
 2. Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mistet sin ret til at nedlægge påstand om erstatning for enhver
 tilpligtes at betale sagens omkostninger. form for udgifter til projektet. Sagsøgte kan således ikke med
 henvisning til sådan en påstand forlange, at der skal ske fradrag
 i forskuddet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for direktivets gennemførelse udløb den 21. april 2002.
 Sag anlagt den 3. juli 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-287/03)
 Sag anlagt den 26. juni 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Implants (International) Ltd (2003/C 200/36)
 (Sag C-279/03)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. juli
 2003 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kommissionen for
 (2003/C 200/35) De Europæiske Fællesskaber ved M. Patakia og N.B. Rasmussen,
 som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 26. juni Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 2003 anlagt sag mod Implants (International) Ltd af Kommis- følgende påstande:
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved R. Lyal og
 C. Giolito, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 1. Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat de forplig-
 Luxembourg.
 telser, der påhviler det i henhold til artikel 49 EF, idet det
 på diskriminerende og uforholdsmæssig streng måde
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt stiller krav om, at produkter og tjenesteydelser, der
 følgende påstande: erhverves af en forbruger, og produkter og tjenesteydelser,
 der leveres gratis eller til reduceret pris inden for
 — Implants (International) Ltd tilpligtes at betale Kommis- rammerne af en bonusordning, skal være »tilsvarende« og
 sionen et beløb på 294 958,51 EUR (tohundredeogfire- hidrøre fra »samme sælger«, som en forudgående betin-
 oghalvfemstusinde nihundredeogotteoghalvtreds euro gelse for anvendelsen af en bonusordning, der indebærer
 enoghalvtreds cents), heraf udgør 284 000 EUR det grænseoverskridende udveksling af tjenesteydelser mellem
 skyldige beløb og 10 958,51 EUR er morarente. virksomheder.
 ---pagebreak--- 23.8.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 200/21
 2. Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostnin- Derfor kan hensynet til beskyttelse af forbrugeren og god
 ger. handelsskik ikke længere påberåbes.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Slettelse af sag C-193/02 (1)
 Anvendelsen af betingelserne om »tilsvarende« og »samme
 (2003/C 200/37)
 sælger«, som omhandlet i den belgiske lov om markedsføring
 samt om oplysning og beskyttelse af forbrugerne, i forbindelse
 med indførelse af en bonusordning, der indebærer grænseover- Ved kendelse af 4. marts 2003 har præsidenten for De
 skridende udveksling af tjenesteydelser mellem virksomheder, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-193/02,
 fremkalder vilkårlige og sågar diskriminerende virkninger, Kongeriget Nederlandene mod Kommissionen for De Europæ-
 eftersom disse betingelser i praksis i meget vidt omfang omgås iske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 af virksomheder med hjemsted i Belgien, som har et eget
 distributionsnet med tilknyttede salgssteder. Ydermere og under
 alle omstændigheder er disse betingelser uforholdsmæssige. (1) EFT C 191 af 10.8.2002.


text:
25.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 27/38
 Rettens dom af 26. november 2015 — Comunidad Autónoma de Cataluña og CTTI mod Kommissionen
 (Sag T-465/13) (1)
 ((Statsstøtte - digital-tv - støtte til implementering af jordsendt digital-tv i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder i Spanien - afgørelse, der erklærer støtten delvis forenelig og delvis uforenelig med det indre marked - fordel - tjenesteydelse af almen økonomisk interesse - artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF - ny støtte))
 (2016/C 027/44)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Comunidad Autónoma de Cataluña (Spanien) og Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (Hospitalet de Llobregat, Spanien) (først ved advokaterne J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Muñoz de Juan og M. Reverter Baquer, derefter ved advokaterne J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, M. Reverter Baquer og A. Lamadrid de Pablo, og endelig ved advokaterne J. Buendía Sierra, M. Reverter Baquer og A. Lamadrid de Pablo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier, B. Stromsky og P. Němečková, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: SES Astra (Betzdorf, Luxembourg) (ved advokaterne F. González Díaz, F. Salerno og V. Romero Algarra)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2014/489/EU af 19. juni 2013 om statsstøtte SA.28599 ((C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)) iværksat af Kongeriget Spanien til implementering af jordsendt digital-tv i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder (uden for Castilla-La Mancha) (EUT L 217, s. 52).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Comunidad Autónoma de Cataluña (Spanien) og Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens og SES Astras omkostninger.
 (1) EUT C 304 af 19.10.2013.


text:
29.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 189/6
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van beroep te Brussel (Belgien) den 17. april 2013 — Johan Deckmyn og Vrijheidsfonds VZW mod Helena Vandersteen m.fl.
 (Sag C-201/13)
 2013/C 189/11
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van beroep te Brussel
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Johan Deckmyn og Vrijheidsfonds VZW
 Sagsøgt: Helena Vandersteen, Christiane Vandersteen, Liliana Vandersteen, Isabelle Vandersteen, Rita Dupont, Amoras II CVOH og WPG Uitgevers België
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er begrebet »parodi« et selvstændigt EU-retligt begreb?
 2)
 Hvis ja, skal en parodi opfylde følgende betingelser eller have følgende kendetegn:
 —
 have sin egen oprindelige karakter (originalitet)
 —
 på en sådan måde, at parodien ikke med rimelighed kan tilskrives ophavsmanden til det oprindelige værk
 —
 have til formål at more eller latterliggøre, uanset om den eventuelle kritik, der herved udøves, rammer det oprindelige værk eller nogen anden genstand eller person
 —
 angive kilden til det parodierede værk?
 3)
 Skal et værk derudover også opfylde andre betingelser eller have andre kendetegn for at kunne betegnes som en parodi?


text:
15.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 193/35
 Personalerettens kendelse (Tredje Afdeling) af 11. juni 2009 — Ketselidou mod Kommissionen
 (Sag F-81/08) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - søgsmål - dom afsagt af en af Fællesskabets retsinstanser - væsentlig ny omstændighed - foreligger ikke)
 2009/C 193/59
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Zoe Ketselidou (Bruxelles, Belgien) (ved avocat S.A. Pappas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Martin og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af den stiltiende afvisning af sagsøgerens ansøgning om en ændring af beregningen af de pensionsgivende tjenesteår, som skal tages i betragtning ved overførslen til fællesskabsordningen af de pensionsrettigheder, hun har erhvervet i Grækenland
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Zoe Ketselidou betaler alle sagens omkostninger.
 (1) EUT C 313 af 6.12.2008, s. 59.


text:
25.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 147/32
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 21. marts 2013 — van der Aat m.fl. mod Kommissionen
 (Sag F-111/11) (1)
 (Personalesag - løn - årlig tilpasning af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte - vedtægtens artikel 64, 65, og 65a - bilag XI til vedtægten - forordning (EU) nr. 1239/2010 - justeringskoefficienter - tjenestemænd, der gør tjeneste i Ispra)
 2013/C 147/59
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: van der Aat m.fl. (Besozzo, Italien) (ved advokaterne S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, og D. Abreu Caldas)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og D. Martin, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af sagsøgernes lønsedler for februar måned 2011 og af lønsedlerne for de efterfølgende måneder, hvori der anvendes den nye justeringskoefficient for Varese, jf. Rådets forordning (EU) nr. 1239/2010 af 20. december 2010
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union, som er interveneret i sagen, bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 6 af 7.1.2012, s. 27.