text:
13.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 46/24
 Sag anlagt den 14. december 2016 — HJ mod EMA
 (Sag T-881/16)
 (2017/C 046/27)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: HJ (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne L. Levi og A. Blot)
 Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren et symbolsk beløb på 1 EUR i erstatning for den lidte ikke-økonomiske skade.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at lade memorandum af 22. juli 2015 og følgelig sagsøgerens svar af 23. juli 2015 udgå af sidstnævntes personlige sagsmappe.
 —
 I det omfang, det er nødvendigt, annulleres afgørelse af 21. marts 2016 truffet af den myndighed, der har kompetence til at indgå ansættelseskontrakter (AHCC), hvorved sagsøgerens krav om erstatning af 26. november 2015 blev afvist, og AHCC’s afgørelse af 19. oktober 2016, hvorved sagsøgerens klage af 20. juni 2016 over førnævnte afgørelse blev afvist.
 —
 Det Europæiske Lægemiddelagentur tilpligtes at betale alle sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende, hvorved sagsøgeren har gjort gældende, at betingelserne for, at Den Europæiske Union kan ifalde ansvar uden for kontraktforhold, nemlig at den adfærd, som Unionens institutioner lægges til last, har været retsstridig, at der foreligger et virkeligt tab, og at der er en årsagsforbindelse mellem denne adfærd og det påståede tab, er opfyldt i den foreliggende sag. Ifølge sagsøgeren blev de dokumenter fra sagsøgerens personlige sagsmappe, som i en vis periode blev offentliggjort og gjort tilgængelige for alle ansatte ved Det Europæiske Lægemiddelagentur, ikke behandlet rimeligt og lovligt, men blev behandlet med henblik på andre formål end dem, hvortil de var blevet indsamlet, uden at ændringen af behandlingsformålet udtrykkeligt blev tilladt af sagsøgeren. Videregivelsen af disse følsomme oplysninger har følgelig rejst tvivl om sagsøgerens integritet ved således at medføre en faktisk og reel ikke-økonomisk skade for sagsøgeren. Efter sagsøgerens opfattelse skal denne skade i det hele tilskrives Lægemiddelagenturets culpøse adfærd.


text:
2.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 330/14
 Sag anlagt den 3. august 2017 — Fidesban m.fl. mod SRB
 (Sag T-484/17)
 (2017/C 330/18)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Fidesban, SA (Madrid, Spanien) og 69 andre sagsøgere (ved advokat R. Pelayo Jiménez)
 Sagsøgt: Den Fælles Afviklingsinstans (SRB)
 Sagsøgernes påstande
 —
 Afgørelsen vedtaget den 7. juni 2017 af Den Fælles Afviklingsinstans (SRB/EES/2017/08) annulleres.
 —
 Den Fælles Afviklingsinstans tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-478/17, Mutualidad General de la Abogacía m.fl. mod Den Fælles Afviklingsinstans.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
6.6.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 200/26
 Sag anlagt den 22. marts 2016 — Topera mod EUIPO (RHYTHMVIEW)
 (Sag T-119/16)
 (2016/C 200/38)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Topera, Inc. (Abbott Park, Illinois, De Forenede Stater) (ved solicitor H. Sheraton)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Det omtvistede varemærke: EU-varemærket »RHYTHMVIEW« — registreringsansøgning nr. 13 374 483
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. januar 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1368/2015-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO og eventuelle intervenienter tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009.


text:
22.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 134/9
 Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 25. februar 2010 — Santa Casa da Misericórdia de Lisboa mod Liga Portuguesa de Futebol Profissional, Bwin International Ltd, tidligere Baw International Ltd, Betandwin.Com Interactive Entertainment (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Judicial da Comarca do Porto, Portugal)
 (Sag C-55/08) (1)
 (Præjudiciel forelæggelse - afvisning)
 2010/C 134/14
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Judicial da Comarca do Porto
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa
 Sagsøgt: Liga Portuguesa de Futebol Profissional, Bwin International Ltd, tidligere Baw International Ltd, Betandwin.Com Interactive Entertainment
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Judicial da Comarca do Porto — fortolkning af artikel 43 EF, 49 EF og 56 EF — national lovgivning, hvorefter retten til at drive hasardspil og lotterier udelukkende er forbeholdt et bestemt organ, og hvorefter organisering, foranstaltning og modtagelse, herunder via internettet, af væddemål om sportsbegivenheder anses for en forbrydelse — forbud nedlagt over for en virksomhed, der driver online-virksomhed med væddemål og lotterier, og som har sit hjemsted i en anden medlemsstat, mod at foranstalte, organisere og drive disse væddemål og lotterier via internettet og at stille gevinsternes værdi til rådighed for vinderne
 Konklusion
 Den af Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugal) ved afgørelse af 19. december 2007 indgivne anmodning om præjudiciel afgørelse afvises.
 (1) EUT C 92 af 12.4.2008.


text:
2.4.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 103/16
 Sag anlagt den 1. februar 2011 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-46/11)
 2011/C 103/29
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved S. Petrova og K. Herrmann)
 Sagsøgt: Republikken Polen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1), idet den ikke på behørig måde har gennemført betingelserne for anvendelsen af den undtagelsesordning, som er fastsat i denne bestemmelse.
 —
 Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen forholder Republikken Polen, at den ikke på behørig måde i polsk ret har gennemført de i artikel 16, stk. 1, i direktiv 92/43/EØF nævnte betingelser for undtagelsesordningen til forbuddene i forbindelse med beskyttelsen af fugle- og dyrearter.
 For det første er en generel undtagelsesordning til forbuddene vedrørende artsbeskyttelse (som f.eks. forbuddet mod forsætligt drab, indfangning osv.) i forbindelse med aktiviteter indenfor rationelt land- og skovbrug samt fiskeri tilladte i henhold til § 7, nr. 1), og § 8 i miljøministerens to bekendtgørelser om beskyttede vilde plante- og dyrearter. Der er imidlertid ikke fastsat mulighed for en sådan undtagelsesordning i artikel 16, stk. 1, i direktiv 92/43/EØF.
 For det andet er anvendelsesområdet for den mulighed for at fastsætte en undtagelsesordning til forbuddene vedrørende artsbeskyttelse for dyr med hensyn til »afværgelsen af betydelig skade, navnlig på landbrugs-, skovbrugs- eller fiskeribedrifter«, der er fastsat i § 52, stk. 2, nr. 5), i lov om beskyttelse af naturen (naturbeskyttelsesloven), affattet bredere end den undtagelsesordning, der er fastsat i artikel 16, stk. 1, litra b), i direktiv 92/43/EØF.
 For det tredje er anvendelsesområdet for den mulighed for at fastsætte en undtagelsesordning til forbuddene vedrørende artsbeskyttelse, der fremgår af § 56, stk. 4, nr. 3), i lov om beskyttelse af naturen, hvis dette følger af »kravet om afværgelsen af betydelig skade, navnlig inden for landbrug, skovbrug og fiskeri«, affattet bredere end den undtagelsesordning, der er fastsat i habitatdirektivets artikel 16, stk. 1, litra b).
 For det fjerde er drab, indfangning osv. af oddere (Lutra lutra), der findes i fiskedamme, som er udlagt som opdrætsområder, tilladt i henhold til bekendtgørelsen af 28. september 2004 om beskyttelse af vilde dyrearter, selv om der herved er tale om en strengt beskyttet art i henhold til bilag IV til direktiv 92/43/EØF.
 (1) EFT L 206, s. 7.


text:
5.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/40
 Sag anlagt den 28. april 2008 — Paroc mod KHIM — (INSULATE FOR LIFE)
 (Sag T-157/08)
 (2008/C 171/76)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Paroc Oy/AB (Vantaa, Finland) (ved lawyer J. Palm)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 21. februar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 0054/2008-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det EF-varemærke, der søges registreret: ordmærket »INSULATE FOR LIFE« for varer og tjenesteydelser i klasse 6, 17, 19 og 37 — ansøgning nr. 593 2827
 Undersøgerens afgørelse: afslag på ansøgningen for alle varer og tjenesteydelser
 Appelkammerets afgørelse: afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, eftersom varemærket har opnået det minimumsniveau af særpræg, som er nødvendigt for at blive registreret.


text:
24.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/35
 Sag anlagt den 26. juli 2011 — Masottina mod KHIM — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA)
 (Sag T-393/11)
 2011/C 282/68
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Masottina SpA (Conegliano (TV), Italien) (ved advokat N. Schaeffer)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Bodegas Cooperativas de Alicante, der driver virksomhed under navnet Coop. V. BOCOPA (Alicante, Spanien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 4. maj 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 518/2010-1) og indsigelsesafdelingens afgørelse af 2. februar 2010 annulleres og tilbagekaldes.
 —
 Den indsigelse, der blev indgivet af Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. BOCOPA, hvorved virksomheden gjorde indsigelse mod registreringen af varemærket »CA MARINA«, forkastes, og anmodningen om registrering af EF-varemærke nr. 6375216, hvortil Masottina SpA skal være berettiget, imødekommes.
 —
 Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. BOCOPA tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Masottina SpA
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »CA’ MARINA« for varer i klasse 33 — EF-varemærkeansøgning nr. 6375216
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Bodegas Cooperativas de Alicante, driver virksomhed under navnet Coop. V. BOCOPA
 Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 1796374 af ordmærket »MARINA ALTA« for varer i klasse 33
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på EF-varemærkeansøgningen for alle varer
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret anvendte den nævnte artikel fejlagtigt: (i) for så vidt angår manglende eller i hvert fald utilstrækkeligt særpræg ved varemærket »MARINA ALTA«, (ii) idet der ikke foreligger nogen risiko for forveksling mellem de pågældende tegn, og (iii) henset til den omstændighed, at det ikke blev taget i betragtning, at varerne, deres distributionskanaler og kundekreds ikke er identiske.


text:
C 259/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9.9.2000
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 29. juni 2000 den 27. juni 2000
 i sag T-234/95, DSG Dradenauer Stahlgesellschaft mbH
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) i sag T-47/97, Onno Plug mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (1)
 (EKSF — annullationssøgsmål — statsstøtte — begrebet
 støtte — betingelse om privat investor — økonomisk enhed (Tjenestemænd — dækning af risikoen for ulykker erhvervs-
 — støttebeløb — magtfordrejning) sygdomme — vedtægtens artikel 73 — artikel 18 og 19 i
 ordningen om dækning af risikoen for ulykker og erhvervs-
 sygdomme hos tjenestemænd — grad af vedvarende, delvis
 invaliditet — retskraft — erstatningssøgsmål)
 (2000/C 259/25)
 (2000/C 259/26)
 (Processprog: tysk)
 I sag T-234/95, DSG Dradenauer Stahlgesellschaft mbH, (Processprog: fransk)
 tidligere Hamburger Stahlwerke GmbH, Hamburg (Tyskland),
 først ved advokat A. Löhde, Hamburg, derefter ved advokater-
 ne W. Hofer, U. Theune, M. Luther og K. von Gierke, Hamburg,
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat L. Dupong, I sag T-47/97, Onno Plug, forhenværende midlertidigt ansat
 4-6, rue de la Boucherie, støttet af Forbundsrepublikken ved Kommissionen, Thônex (Schweiz), ved advokaterne
 Tyskland (befuldmægtigede: først E. Röder, derefter W.-D. Ples- G. Vandersanden og L. Lévi, Bruxelles, og med valgt adresse i
 sing, M. Schütte, W. Mueller-Stöfen og W. Kirchhoff), mod Luxembourg hos Société de gestion fiduciaire SARL, 2-4, rue
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti- Beck, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 gede: P. Nemitz, M. Hilf og P. Hommelhoff), støttet af Det (befuldmægtigede: G. Valsesia og J. Currall), angående påstand
 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (befuldmæg- om annullation af Kommissionens stiltiende afvisning af
 tiget: L. Nicoll), angående påstand om annullation af Kommis- sagsøgerens anmodning den 22. februar 1996 om, at der blev
 sionens beslutning 96/236/EKSF af 31. oktober 1995 om truffet en afgørelse i medfør af artikel 19 i ordningen om
 byen Hamburgs statsstøtte til EKSF-virksomheden Hamburger dækning af risikoen for ulykker og erhvervssygdomme hos
 Stahlwerke GmbH, Hamburg (EFT 1996 L 78, s. 31), har Retten tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber uden indhentel-
 (Femte Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, se af nye lægeerklæringer, og om erstatning af det tab, som
 J.D. Cooke, og dommerne R. Garcı́a-Valdecasas, P. Lindh, J. Pir- sagsøgeren hævder at have lidt, opgjort som hans løn i tretten
 rung og M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig A. Mair, den år, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 29. juni 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: den, R. Garcı́a-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og
 J.D. Cooke; justitssekretær: ekspeditionssekretær B. Pastor, den
 27. juni 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Sagsøgeren betaler sine egne og Kommissionens omkostninger.
 2) Sagsøgeren betaler sine egne og Kommissionens sagsomkost-
 3) Intervenienterne, Forbundsrepublikken Tyskland og Det Fo- ninger.
 renede Kongerige, bærer deres egne omkostninger.
 (1) EFT C 142 af 10.5.1997.
 (1) EFT C 64 af 2.3.1996.


text:
C 134/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.5.2001
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS H. von Hertzen og J. Sant’Anna), angående en påstand dels
 om, at Europa-Parlamentets afgørelse om at afvise sagsøgerens
 den 14. december 2000 ansøgning om stillingen som viceafdelingschef i den franske
 oversættelsesafdeling, som opslået ved meddelelse om ledig
 i sag T-213/99, Luc Verheyden mod Kommissionen for stilling nr. 8503, annulleres, dels om, at afgørelsen om at
 De Europæiske Fællesskaber (1) udnævne W. i denne stilling annulleres, har Retten (Første
 Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, og dom-
 merne M. Vilaras og N.J. Forwood; justitssekretær: ekspedi-
 (Tjenestemænd — annullationssøgsmål — foranstaltninger tionssekretær B. Pastor, den 15. november 2000 afsagt dom,
 og instrukser, der vedrører arbejdsdisciplinen — bebyrdende hvis konklusion lyder således:
 retsakt — erstatningssøgsmål — formaliteten)
 1) Europa-Parlamentets afgørelser om at afvise sagsøgerens ansøg-
 (2001/C 134/42) ning om stillingen som viceafdelingschef i den franske oversæt-
 telsesafdeling, som opslået ved meddelelse om ledig stilling
 nr. 8503, og om at udnævne W. i denne stilling, annulleres.
 (Processprog: fransk)
 I sag T-213/99, Luc Verheyden, tjenestemand ved Kommissio- 2) Europa-Parlamantet betaler sagens omkostninger.
 nen for De Europæiske Fællesskaber, bosat i Angera (Italien),
 ved advokat E. Boigelot, Bruxelles, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat L. Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim, (1) EFT C 6 af 8.1.2000.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 mægtigede: C. Berardis-Kayser og A. Dal Ferro), angående en
 påstand dels om annullation af notatet af 10. november 1998
 udarbejdet af chefen for »Logistik-enheden« i Direktoratet for
 »Ispra-Anlæggets Infrastruktur«, samt administrationens afslag
 af 16. november 1998 på at tilbagetrække notatet og dels en
 påstand om erstatning for lidt ikke-økonomisk skade, har
 Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 P. Lindh, og dommerne R. Garcı́a-Valdecasas og J.D. Cooke; DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 justitssekretær: ekspeditionssekretær B. Pastor, den 14. decem-
 ber 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 den 31. januar 2001
 1) Sagen afvises.
 i sag T-331/99, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld GmbH
 2) Hver part bærer sine omkostninger. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (1) EFT C 333 af 20.11.1999.
 (»EF-varemærke — ordet Giroform — absolut hindring for
 registrering — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning
 (EF) nr. 40/94 — beskrivende karakter«)
 (2001/C 134/44)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 15. november 2000 (Processprog: tysk)
 i sag T-261/99, Jean Dehon mod Europa-Parlamentet (1)
 I sag T-331/99, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld GmbH,
 tidligere Stora Carbonless Paper GmbH, Bielefeld (Tyskland),
 (Tjenestemænd — forfremmelse — meddelelse om ledig ved advokat U. Ulrich, Düsseldorf, og med valgt adresse i
 stilling — sammenligning af fortjenester — lige muligheder) Luxembourg hos Office de brevets Ernest T. Freylinger, 234,
 route d’Arlon, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre
 (2001/C 134/43) Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede:
 E. Joly, P. von Kapff og A. von Mühlendahl), angående en
 påstand om annullation af afgørelse af 8. september 1999 fra
 (Processprog: fransk) Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det
 Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 175/1999-3),
 I sag T-261/99, Jean Dehon, tjenestemand ved Europa-Parla- hvorved det afvises at registrere ordmærket Giroform som
 mentet, Hagen (Luxembourg), ved advokaterne J.-N. Louis, EF-varemærke, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af
 G.-F. Parmentier og V. Peere, Bruxelles, og med valgt adresse i afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne R.M. Moura Ramos
 Luxembourg hos Société de gestion fiduciaire SARL, 13, og P. Mengozzi; justitssekretær: fuldmægtig G. Herzig, den
 avenue du Bois, mod Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: 31. januar 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 ---pagebreak--- 5.5.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 134/21
 1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 og Design) frifindes.
 den 17. januar 2001
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 i sag T-124/99, Autosalone Ispra dei Fratelli Rossi Snc
 mod Det Europæiske Atomenergifællesskab ved Kommis-
 (1) EFT C 79 af 18.3.2000.
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Erstatningssøgsmål — ansvar uden for kontraktforhold —
 oversvømmelse — tilstopning af en kollektor af spildevand
 — forældelsesfrist — forældelsen ikke afbrudt)
 (2001/C 134/46)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: italiensk)
 den 18. januar 2001
 I sag T-124/99, Autosalone Ispra dei Fratelli Rossi Snc, Ispra
 (Italien), ved advokat F. Venuti, Busto Arsizio, og med valgt
 i sag T-65/00, Angeliki Ioannou mod Rådet for Den adresse i Luxembourg hos advokat A. Kronshagen, 22, rue
 Europæiske Union (1) Marie-Adélaïde, mod Det Europæiske Atomenergifællesskab
 ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 (Tjenestemænd — afslag på ansættelse — fysisk uegnethed mægtigede: H. Speyart og P. Stancanelli), angående en påstand
 — lægeudvalgets udtalelse — domstolsprøvelse — forståelig om, at det fastslås, at Det Europæiske Atomenergifællesskab
 sammenhæng mellem de lægelige konstateringer og konklu- er ansvarlig for det tab, sagsøgeren led på grund af de
 sionen om uegnethed) oversvømmelser, der fandt sted i Ispra natten mellem den 1. og
 2. juni 1992, og at sagsøgte som følge heraf tilpligtes at
 erstatte dette tab, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af
 (2001/C 134/45) afdelingsformanden, A.W.H. Meij, og dommerne A. Potocki
 og J. Pirrung; justitssekretær: H. Jung, den 17. januar 2001
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (Processprog: fransk)
 1) Sagen afvises.
 I sag T-65/00, Angeliki Ioannou, tidligere ansat ved Den 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommis-
 Økonomiske Union mellem Belgien, Nederlandene og Luxem- sionen for De Europæiske Fællesskabers omkostninger.
 bourg (Benelux) og tjenstgørende i Schengen-sekretariatet, med
 bopæl i Bruxelles, ved advokat J. van Rossum, Bruxelles, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos Société de gestion (1) EFT C 226 af 7.8.1999.
 fiduciaire SARL, 13, avenue du Bois, mod Rådet for Den
 Europæiske Union (befuldmægtigede: F. Anton og M. Bauer),
 angående en påstand om annullation af Rådets afgørelse af
 21. maj 1999 om ikke at udnævne hende til tjenestemand på
 prøve i forbindelse med integrationen af Schengen-sekretariatet
 i Rådets generalsekretariat, idet hun var erklæret fysisk uegnet
 til at udøve de påtænkte arbejdsopgaver, har Retten (Tredje KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og
 dommerne K. Lenaerts og M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig
 den 9. januar 2001
 J. Palacio González, den 18. januar 2001 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 i sag T-149/00, Innova, Centro euromediterraneo per lo
 1) Rådets afgørelse af 21. maj 1999 om ikke at udnævne sviluppo sostenibile mod Kommissionen for De Europæi-
 sagsøgeren til tjenestemand på prøve i forbindelse med integra- ske Fællesskaber (1)
 tionen af Schengen-sekretariatet i Rådets sekretariat, idet
 hun var erklæret fysisk uegnet til at udøve de påtænkte (Annullationssøgsmål — søgsmål der i virkeligheden vedrø-
 arbejdsopgaver, annulleres. rer en kontraktretlig tvist — Retten inkompetent)
 2) Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger. (2001/C 134/47)
 (1) EFT C 135 af 13.5.2000. (Processprog: fransk)
 I sag T-149/00, Innova, Centro euromediterraneo per lo
 sviluppo sostenibile, med hjemsted i Calatafimi (Italien), ved


text:
30.4.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 130/3
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 3. marts 2011 — Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, tidligere K. Fragkopoulos kai SIA OE mod Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)
 (Sag C-161/09) (1)
 (Frie varebevægelser - foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner - tørrede druer fra Korinth - national lovgivning til beskyttelse af produktets kvalitet - markedsføringsbegrænsninger afhængigt af produktionsområde - berettigelse - forholdsmæssighed)
 2011/C 130/05
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Symvoulio tis Epikrateias
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, tidligere K. Fragkopoulos kai SIA OE
 Sagsøgt: Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias
 Procesdeltagere: Ypourgos Georgias, Enosis Agrotikon Synaiterismon Aigialeias tou Nomou Achaïas
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symvoulio tis Epikrateias (Grækenland) — frie varebevægelser — kvantitative eksportrestriktioner — foranstaltninger med tilsvarende virkning — national lovgivning, der sondrer mellem områderne for dyrkning af tørrede druer efter deres kvalitet — forbud mod indførsel, fremstilling og markedsføring af tørrede druer fra område B, hvis druer er af lavere kvalitet, til område A, hvis druer er af højere kvalitet — forbud mod at indføre, fremstille og markedsføre i område A tørrede druer af højere kvalitet fra en særlig del af samme område — forenelighed med artikel 29 og 30 EF
 Konklusion
 Artikel 29 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter et absolut forbud mod indførsel, oplagring, behandling og emballering med henblik på eksport af tørrede druer, som gælder både mellem de to underinddelinger af område A og mellem den anden underinddeling af område A og område B, da forbuddet ikke gør det muligt på en sammenhængende måde at opnå de lovlige formål, som tilstræbes, og går ud over, hvad der er nødvendigt for at sikre deres virkeliggørelse.
 (1) EUT C 153 af 4.7.2009.


text:
19.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 304/11
 Rettens dom af 6. september 2013 — Eurocool Logistik mod KHIM — Lenger (EUROCOOL)
 (Sag T-599/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket EUROCOOL - ældre nationalt figurmærke EUROCOOL LOGISTICS - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - lighed mellem tjenesteydelserne - lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - ret til kontradiktion)
 2013/C 304/20
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Eurocool Logistik GmbH (Linz, Østrig) (ved advokaterne G. Secklehner og C. Ofner)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (først ved R. Manea, derefter ved K. Klüpfel, dernæst ved K. Klüpfel og A. Schifko, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Peter Lenger (Weinheim, Tyskland) (ved advokat F. Pfefferkorn)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. oktober 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 451/2010-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Eurocool Logistik GmbH og Peter Lenger
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 14. oktober 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 451/2010-1) annulleres, for så vidt som den vedrører de i varemærkeansøgningen angivne tjenesteydelser »udvikling af software til lageropbevaring, ekspedition og transport af køle- og dybfrostvarer«, der henhører under klasse 42 i Nice-arrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret, og »speditørvirksomhed«, der henhører under klasse 39 i nævnte arrangement og som er omfattet af det ældre varemærke.
 2)
 Indsigelsen forkastes, for så vidt som den vedrører de i punkt 1 anførte tjenesteydelser.
 3)
 I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.
 4)
 Eurocool Logistik GmbH, Harmoniseringskontoret og Peter Lenger bærer hver især deres egne omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten.
 5)
 Harmoniseringskontoret betaler halvdelen af de omkostninger, som Eurocool Logistik har afholdt under sagen for appelkammeret.
 (1) EUT C 72 af 5.3.2011.


text:
21.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/4
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 16. juli 2015 — ClientEarth mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-612/13 P) (1)
 ((Appel - aktindsigt i dokumenter fra EU-institutionerne - forordning (EF) nr. 1049/2001 - artikel 4, stk. 2, tredje led - miljøoplysninger - Århuskonventionen - artikel 4, stk. 1 og 4 - undtagelse fra retten til aktindsigt - beskyttelsen af formålet med undersøgelser - undersøgelser foretaget af en virksomhed på vegne af Europa-Kommissionen vedrørende gennemførelsen af miljødirektiverne - delvist afslag på aktindsigt))
 (2015/C 311/04)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: ClientEarth (ved advokat P. Kirch)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved L. Pignataro-Nolin, P. Costa de Oliveira og M. Konstantinidis, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Europa-Parlamentet (ved J. Rodrigues og L. Visaggio, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Moore, M. Simm og A. Jensen, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Rets dom ClientEarth mod Kommissionen (T-111/11, EU:T:2013:482) annulleres, for så vidt som Den Europæiske Unions Ret herved har anerkendt, at Europa-Kommissionen ved afgørelse af 30. maj 2011 i henhold til en generel formodning kunne nægte ClientEarth fuld aktindsigt i de omtvistede undersøgelser vedrørende overensstemmelsen mellem forskellige medlemsstaters lovgivning og Den Europæiske Unions miljøret, hvilke på tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse ikke havde bevirket, at Kommissionen havde fremsendt en åbningsskrivelse til den pågældende medlemsstat i henhold til artikel 258, stk. 1, TEUF, og som derfor ikke var indgået i sagsakterne vedrørende den administrative fase af en traktatbrudsprocedure.
 2)
 I øvrigt bør appellen forkastes.
 3)
 Kommissionens afgørelse af 30. maj 2011 annulleres, for så vidt som Kommissionen herved nægtede ClientEarth fuld aktindsigt i de undersøgelser, der er nævnt i punkt 1 i domskonklusionen i nærværende dom.
 4)
 ClientEarth og Kommissionen bærer deres egne omkostninger i forbindelse med appellen og sagen i første instans.
 5)
 Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger i forbindelse med appellen.
 (1) EUT C 71 af 8.3.2014.


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/29
 Rettens dom af 16. oktober 2014 — Portovesme mod Kommissionen
 (Sag T-291/11) (1)
 ((Statsstøtte - elektricitet - reducerede takster - afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked - begrebet statsstøtte - ny støtte - ligebehandling - rimelig frist))
 2014/C 421/39
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Portovesme Srl (Rom, Italien) (ved advokaterne F. Ciulli, G. Dore, M. Liberati og A. Vinci)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci og É. Gippini Fournier, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 principalt en påstand om hel eller delvis annullation »i det omfang, det anses for rimeligt« af Kommissionens afgørelse 2011/746/EU af 23. februar 2011 om statsstøtte nr. C 38/B/04 (ex NN 58/04) og nr. C 13/06 (ex N 587/05) om Italiens statsstøtte til Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA og Syndial SpA (EUT L 309, s. 1), og subsidiært en påstand om annullation af afgørelsen, for så vidt som den pålægger tilbagesøgning af den pågældende støtte
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Portovesme Srl betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 232 af 6.8.2011.


text:
15.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/31
 Rettens kendelse af 26. november 2013 — Pips mod KHIM — s.Oliver Bernd Freier (ISABELLA OLIVER)
 (Sag T-38/12) (1)
 (EF-varemærker - indsigelse - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse)
 2014/C 45/51
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Pips BV (Amsterdam, Nederlandene) (ved advokat J. van den Berg)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved P. Geroulakos, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rottendorf, Tyskland) (ved advokaterne S. Körber og D. Kämper)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 20. oktober 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2420/2010-1) vedrørende en indsigelsessag mellem s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG og Pips BV
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Pips BV bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) afholdte omkostninger. s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 89 af 24.3.2012.


text:
12.5.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/19
 Sag anlagt den 14. marts 2012 — ANKO mod Kommissionen
 (Sag T-118/12)
 2012/C 138/36
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: ANKO Anonimos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Athen, Grækenland) (ved advokat B. Christianos)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kommissionens afgørelse om ikke at udbetale restbeløbet af den finansielle støtte til sagsøgeren i forbindelse med projektet »PERceptive Spaces promoting iNdependent Aging (PERSONA)« på 6 752,74 EUR udgør en tilsidesættelse af de kontraktlige forpligtelser, der påhviler den.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 6 752,74 EUR for de udgifter, sagsøgeren har afholdt i fjerde referenceperiode i PERSONA-projektet, med tillæg af de ved punkt II.28, stk. 7, i hovedkontraktens bilag II foreskrevne renter, der løber fra stævningens forkyndelse.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Nærværende søgsmål vedrører Kommissionens ansvar i henhold til kontrakt nr. 045459 om gennemførelsen af projektet »PERceptive Spaces promoting iNdependent Aging (PERSONA)« i henhold til artikel 272 TEUF.
 Sagsøgeren har nærmere bestemt gjort gældende, at Kommissionen, skønt sagsøgeren fuldt ud og behørigt har opfyldt sine kontraktlige forpligtelser, suspenderede udbetalingen til fordel for ANKO uden at være berettiget hertil og i strid med den ovennævnte kontrakt samt princippet om god tro. Sagsøgeren har af denne grund gjort gældende, at Kommissionen skal betale sagsøgeren et beløb på 6 752,74 EUR, med tillæg af de ved punkt II.28, stk. 7, i hovedkontraktens bilag II foreskrevne renter.


text:
3.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 364/57
 Personalerettens kendelse (Første Afdeling) af 18. juli 2016 — Dietrich mod Parlamentet
 (Sag F-143/15) (1)
 ((Personalesag - kontraktansat - opsigelse af kontrakt før tid - opsigelsesvarslets udløbsdato - udsættelse af opsigelsesvarslet - ny dato for opsigelsesvarslets udløb - akt, der ikke indeholder et klagepunkt - for sen klage - formalitetsindsigelse - åbenbart afvisningsgrundlag - procesreglementets artikel 83))
 (2016/C 364/74)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Constant Dietrich (Pfulgriesheim, Frankrig) (ved advokat A. Fombaron)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved L. Deneys og E. Taneva, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om afslag på sagsøgerens klage med henblik på annullation af afgørelsen om opsigelse før tid af hans ansættelse i Europa-Parlamentet
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Constant Dietrich bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets omkostninger
 (1) EUT C 68 af 22.2.2016, s. 45.


text:
21.2.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 47/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- 2. Hvilket sted skal anses som det sted, hvor eller hvorfra
 se afsagt den 27. november 2003 af Ufficio del Giudice di denne arbejdstager hovedsagelig opfylder sine forpligtel-
 Pace di Gorizia i sagen Azienda Agricola Silvano Tomadin ser over for arbejdsgiveren, når forpligtelserne ifølge
 Silvano mod AGEA. denne arbejdskontrakt delvis udføres på jorden (i lufthav-
 nen) i en kontraherende stat og delvis om bord på et
 (Sag C-554/03) luftfartøj, som er indregistreret i en anden kontraherende
 stat, hvor arbejdstageren i øvrigt også blev ansat?
 (2004/C 47/41)
 (1) EFT L 12 af 16.1.2001, s. 1.
 Ved kendelse afsagt den 27. november 2003, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 29. december 2003, har Ufficio
 del Giudice di Pace di Gorizia i sagen Azienda Agricola
 Silvano Tomadin Silvano mod AGEA forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 af følgende spørgsmål:
 Sag anlagt den 8. januar 2004 af Kommissionen for De
 Skal artikel 1 i forordning (EØF) nr. 856/84 (1) af 31. marts Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 1984 og artikel 1-4 i forordning (EØF) nr. 3950/92 (2) af
 28. december 1992 fortolkes således, at tillægsafgiften på
 mælk og mejeriprodukter har karakter af en administrativ (Sag C-4/04)
 sanktion, og skal producenten som følge heraf kun betale
 afgiften, såfremt han forsætligt eller uagtsomt har overskredet
 de tildelte mængder? (2004/C 47/43)
 (1) EFT L 90 af 1.4.1984, s. 10.
 (2) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. januar
 2004 anlagt sag mod Republikken Østrig af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ved Karen Banks og Dr. Claudia
 Schmidt, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 15. december 2003 af tribunal du travail de Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Charleroi, section de Charleroi, i sagen Magali Warbecq
 mod Ryanair Ltd, et irsk selskab. 1. Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets
 (Sag C-555/03) direktiv 98/44/EF (1) af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse
 af bioteknologiske opfindelser, idet den ikke har truffet de
 nødvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet,
 (2004/C 47/42) eller under alle omstændigheder ikke har underrettet
 Kommissionen herom.
 Ved dom afsagt den 15. december 2003, indgået til Domsto- 2. Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkost-
 lens Justitskontor den 24. december 2003, har tribunal du ninger.
 travail de Charleroi, section de Charleroi, i sagen Magali
 Warbecq mod Ryanair Ltd, et irsk selskab, forelagt De Europæi-
 ske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 afgørelse af følgende spørgsmål:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1. Hvilke kriterier skal — med henblik på anvendelse af
 artikel 19, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 (1)
 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. juli 2000.
 anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil-
 og handelsretlige område — lægges til grund for at afgøre,
 på hvilken kontraherende stats område en arbejdstager (1) EFT L 213, s. 13.
 sædvanligvis udfører sit arbejde, når arbejdstageren er
 ansat som besætningsmedlem i en virksomhed, der
 udfører international passagertransport med luftfartøjer?


text:
26.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/7
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 20. november 2014 — Rohm Semiconductor GmbH mod Hauptzollamt Krefeld (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf — Tyskland)
 (Sag C-666/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - toldunion - tarifering - fælles toldtarif - kombineret nomenklatur - pos. 8541 og 8543 - moduler, der tjener til at sende og modtage data over kort afstand - underposition 8543 89 95 og 8543 90 80 - begrebet dele til elektriske maskiner og apparater))
 (2015/C 026/09)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Düsseldorf
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Rohm Semiconductor GmbH
 Sagsøgt: Hauptzollamt Krefeld
 Konklusion
 1)
 Den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1832/2002 af 1. august 2002, skal fortolkes således, at moduler, der hver især består af en kredsløbsforbindelse mellem en lysemitterende diode, en fotodiode og flere andre halvlederkomponenter, og som kan anvendes som infrarøde sendere/modtagere, når de forsynes med strøm fra de apparater, hvori de er indbygget, henhører under pos. 8543 i denne nomenklatur.
 2)
 Den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til forordning nr. 2658/87, som ændret ved forordning nr. 1832/2002, skal fortolkes således, at moduler som de i hovedsagen omhandlede, der er indbygget i apparater, til hvis mekaniske eller elektriske funktion de ikke er nødvendige, ikke udgør dele som omhandlet i underposition 8543 90 80 i denne nomenklatur, men henhører under nævnte nomenklaturs underposition 8543 89 95 vedrørende andre elektriske maskiner og apparater med selvstændig funktion, ikke andetsteds tariferet i samme nomenklaturs kapitel 85.
 (1) EUT C 85 af 22.3.2014.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/13
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. juli 2014 — Fazenda Pública mod Banco Mais SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal)
 (Sag C-183/13) (1)
 ((Skatter og afgifter - moms - direktiv 77/388/EØF - artikel 17, stk. 5, tredje afsnit, litra c) - artikel 19 - fradrag for indgående afgift - leasingtransaktioner - goder og tjenesteydelser til blandet brug - regel om fastsættelse af beløbet på det momsfradrag, der skal foretages - undtagelsesordning - betingelser))
 2014/C 315/18
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Supremo Tribunal Administrativo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Fazenda Pública
 Sagsøgt: Banco Mais SA
 Konklusion
 Artikel 17, stk. 5, tredje afsnit, litra c), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en medlemsstat under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende pålægger en bank, som bl.a. udøver leasingvirksomhed, i tælleren og i nævneren af den brøk, som har til formål at fastsætte en og samme pro rata-sats for fradraget for samtlige af bankens goder og tjenesteydelser til blandet brug, alene at medtage den del af den leje, som betales af kunderne inden for rammerne af deres leasingkontrakter, som svarer til renterne, når benyttelsen af disse goder og disse tjenesteydelser først og fremmest er en følge af finansieringen og administrationen af disse kontrakter, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
 (1) EUT C 189 af 29.6.2013.


text:
24.8.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 279/3
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 24. juni 2015 — Kongeriget Spanien mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-263/13 P) (1)
 ((Appel - Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) - nedsættelse af økonomisk støtte - metode til beregning ved hjælp af ekstrapolation - procedure anvendt ved Europa-Kommissionens vedtagelse af afgørelsen - manglende overholdelse af den fastsatte frist - følger))
 (2015/C 279/03)
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Kongeriget Spanien (ved A. Rubio González, som befuldmægtiget)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved J. Baquero Cruz og A. Steiblytė, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Rets dom Spanien mod Kommissionen (T-65/10, T-113/10 og T-138/10, EU:T:2013:93) ophæves.
 2)
 Kommissionens beslutning K(2009) 9270 af 30. november 2009, afgørelse K(2009) 10678 af 23. december 2009 og afgørelse K(2010) 337 af 28. januar 2010 om nedsættelse af den støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), der er tildelt henholdsvis til det operative program »Andalucía«, der er omfattet af mål nr. 1 (1994-1999), i henhold til Kommissionens beslutning K(94) 3456 af 9. december 1994, det operative program »País Vasco«, der er omfattet af mål nr. 2 (1997-1999), i henhold til Kommissionens beslutning K(1998) 121 af 5. februar 1998, og det operative program »Comunidad Valenciana«, der er omfattet af mål nr. 1 (1994-1999), i henhold til Kommissionens beslutning K(1994) 3043/6 af 25. november 1994, annulleres.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kongeriget Spanien afholdte omkostninger i såvel første instans som i forbindelse med appellen.
 (1) EUT C 207 af 20.7.2013.


text:
C 331/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.11.2001
 I forbindelse med en kontrol hos sagsøgeren af den tildelte Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 støtte fastslog Eurostat’s interne revisionstjeneste, at der var
 udbetalt støtte, som ikke var blevet udnyttet, og at der fandtes Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at
 udgifter, som ikke var støtteberettigede. Som følge heraf har der foreligger en tilsidesættelse af stillingsopslaget, at der er
 Kommissionen rejst krav om tilbagebetaling af de pågældende blevet anlagt en urigtig bedømmelse af ordlyden af opslaget,
 beløb. og at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning
 er blevet tilsidesat. Endvidere har sagsøgeren påberåbt sig, at
 Sagsøgeren har gjort gældende, at visse faktiske omstændighe- princippet om ligebehandling af ansøgere internt i institutio-
 der og tal ikke er korrekt vurderet i den af Kommissionen nen og ansøgere eksternt er blevet krænket ved, at de interne
 foretagne revision, og at denne ikke bygger på de gældende ansøgere havde den fordel at være kendt af ansættelsesmyndig-
 principper for Kommissionens interne revisioner. Desuden er heden.
 revisionen ensidig og foretaget af en enhed, som er afhængig
 af en af de kontraherende parter. Endelig er der ikke i
 forbindelse med revisionen blevet taget hensyn til alle de
 fremlagte dokumenter.
 Slettelse af sag T-53/01 (1)
 (2001/C 331/57)
 (Processprog: italiensk)
 Sag anlagt den 2. oktober 2001 af Jean-Louis Cougnon
 mod De Europæiske Fællesskabers Domstol
 Ved kendelse af 11. september 2001 har formanden for Femte
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 (Sag T-240/01) Første Instans besluttet, at sag T-53/01, Poste Italiane SpA
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 (2001/C 331/56) slettes af registeret.
 (Processprog: fransk) (1) EFT C 134 af 5.5.2001.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 2. oktober 2001 anlagt sag mod De Europæiske
 Fællesskabers Domstol af Jean-Louis Cougnon, Capellen Slettelse af sag T-98/01 (1)
 (Luxembourg), ved advokat Joëlle Choucroun og med valgt
 adresse i Luxembourg. (2001/C 331/58)
 (Processprog: fransk)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Ansættelsesproceduren i forbindelse med stillingen som
 direktør for personale, budget og regnskab — indplace- Ved kendelse af 30. juli 2001 har formanden for Femte
 ring A 2 — opslået den 17. oktober 2000 i stillingsopslag Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 CJ 78/00 annulleres. besluttet, at sag T-98/01, Filippos Pierros mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 — De Europæiske Fællesskabers Domstol tilpligtes at betale
 sagens omkostninger. (1) EFT C 186 af 30.6.2001.


text:
C 247/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12.10.2002
 DOMSTOLENS KENDELSE Rekvirenten har nedlagt følgende påstande:
 (Sjette Afdeling) — Immuniteten ophæves, idet gennemførelsen af tvangssik-
 ringen ikke indebærer nogen hindring for Fællesskabets
 af 21. marts 2002 funktion og uafhængighed.
 i sag C-430/01, Monika Herbstrith mod Den Østrigske — Det fastslås, at Kommissionens regnskabsfører med urette
 Republik (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Lan- har erklæret, at Kommissionen ikke har nogen gæld,
 desgericht für Zivilrechtssachen Wien) (1) hverken aktuel eller betinget, til Den Demokratiske
 Republik Congo eller til Congos Nationalbank.
 (Præjudiciel forelæggelse — afvisning)
 (2002/C 247/02)
 (Processprog: tysk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- Anmodninger om præjudiciel afgørelse forelagt ved ken-
 gjort i Samling af Afgørelser) delser afsagt den 11. februar 2002 af Unabhängiger
 Verwaltungssenat Salzburg i sager anlagt af Dr. Manfred
 Hückel
 I sag C-430/01, angående en anmodning, som Landesgericht
 für Zivilrechtssachen Wien (Østrig) i medfør af artikel 234 EF (Sagerne C-242/02 og C-243/02)
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 sag, Monika Herbstrith mod Den Østrigske Republik, at opnå
 en præjudiciel afgørelse vedrørende dels spørgsmålet, om (2002/C 247/04)
 hvorvidt det forhold, at en stilling ikke besættes med en
 ansøger, der opfylder de faglige kvalifikationer, krænker en
 fællesskabsretlig bestemmelse, dels under hvilke betingelser en
 medlemsstat ifalder erstatningsansvar for det tab, som borger- Ved kendelser afsagt den 11. februar 2002, indgået til Domsto-
 ne påføres ved tilsidesættelse af fællesskabsretten, har Dom- lens Justitskontor den 3. juli 2002, har Unabhängiger Verwal-
 stolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, tungssenat Salzburg i sager anlagt af Dr. Manfred Hückel
 F. Macken, og dommerne N. Colneric, R. Schintgen (refereren- forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol anmodninger
 de dommer), V. Skouris og J.N. Cunha Rodrigues; generaladvo- om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 kat: S. Alber; justitssekretær: R. Grass, den 21. marts 2002
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: 1. Er artikel 2, stk. 1, litra b), i Rådets direktiv 79/
 112/EØF ( 1) af 18. december 1978 om tilnærmelse af
 Anmodningen af 12. oktober 2001 fra Landesgericht für Zivilrechts- medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsen-
 sachen Wien om en præjudiciel afgørelse afvises. tationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige
 forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler
 (nu kodificeret ved Europa-Parlamentets og Rådets direk-
 ( 1) EFT C 109 af 4.5.2002. tiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnær-
 melse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning
 af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om
 reklame for sådanne levnedsmidler, EFT L 109 af
 6.5.2000, s. 29, herefter »mærkningsdirektivet«), hvoref-
 ter mærkningen og dennes nærmere udformning med
 Begæring om bemyndigelse til at foretage arrest eller forbehold af de fællesskabsbestemmelser, der gælder for
 naturligt mineralvand og for levnedsmidler bestemt til
 udlæg i fordringer mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, indgivet den 22. august 2002 af selskabet særlig ernæring, ikke må tillægge et levnedsmiddel egen-
 Antippas skaber til forebyggelse, behandling og helbredelse af
 en menneskelig sygdom eller give indtryk af sådanne
 egenskaber, til hinder for en national retsregel, i henhold
 (Sag C-1/02 SA) til hvilken det er forbudt ved markedsføringen af levneds-
 midler
 (2002/C 247/03)
 a) at henvise til fysiologiske eller farmakologiske —
 herunder ungdomsbevarende, aldershæmmende,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den slankende eller sundhedsbevarende — virkninger
 22. august 2002 indgivet begæring om bemyndigelse til at eller vække indtryk af en sådan virkning,
 foretage arrest eller udlæg i fordringer mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af selskabet Antippas ved avocat b) at henvise til sygehistorier, lægelige anbefalinger
 Mario Spandre. eller sagkyndige udtalelser,


text:
Nr. C 54/12 PDA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4 . 3 . 95
 direktivets artikel 15 , for så vidt angår alkoholholdige — Rådets direktiv 92/40/EØF af 19 . maj 1992 om
 drikkevarer med en lavere alkoholprocent end 10 . - fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær
 influenza (*) og
 (!) EFT nr. L 298 af 17 . 10 . 1989 , s . 23 .
 — Rådets direktiv 92/48/EØF af 16. januar 1992 om
 fastsættelse af minimumshygiejneregler for fiskeri
 varer fremstillet om bord på visse fartøjer i overens
 stemmelse med artikel 3 , stk. 1 , litra a ), nr. i ), i
 direktiv 91/493/EØF (2 )
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 30. november 1994 af Arbeitsgericht Bonn i og/eller ikke har underrettet Kommissionen herom og
 sagen Ayse Siizen mod Zehnacker Gebåudereinigung således ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til
 GmbH Krankenhausservice, biintervenient: Lefarth næstsidste artikel i de nævnte direktiver samt i henhold
 GmbH til EF-traktaten.
 (Sag C-13/95 )
 2. Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostnin
 ( 95/C 54/19
 ger .
 Ved kendelse afsagt den 30. november 1994, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 18 . januar 1995 , har Arbeits Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 gericht Bonn i sagen Ayse Siizen mod Zehnacker Gebåu
 dereinigung GmbH Krankenhausservice, biintervenient: I henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 3 , og artikel 5 ,
 Lefarth GmbH, forelagt De Europæiske Fællesskabers stk. 1 , som er bindende for medlemsstaterne, skal de træffe
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre de
 spørgsmål: direktiver, der er rettet til dem, inden udløbet af den fastsatte
 frist. Fristen udløb den 1 . januar 1993, uden at Kongeriget
 Belgien havde truffet de nødvendige foranstaltninger.
 1 ) Finder direktiv 77/187/EØF i 1 ) henset til EF-Domsto
 lens afgørelser af 14. april 1994 i sag C-392/92 (2) og af
 19 . maj 1992 i sag C-29/91 ( 3 ) også anvendelse, når en (!) EFT nr. L 167 af 22 . 6 . 1992, s. 1 .
 virksomhed over for en udenforstående virksomhed (2 ) EFT nr. L 187 af 7. 7. 1992, s. 41 .
 bringer et kontraktforhold til ophør med henblik på at
 overdrage kontrakten til en anden udenforstående
 virksomhed ?
 2 ) Er der i den i spørgsmål 1 beskrevne situation tale om en
 overdragelse i henhold til direktivet, selv om der ikke Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 overdrages materielle eller immaterielle driftsmidler ? afsagt den 14. december 1994 af Tribunal de grande
 instance de Morlaix i sagen E. A. R. L. de Kerlast mod
 (!) EFT nr. L 61 af 5 . 3 . 1977, s . 26 . 1 . Union régionale de coopératives agricoles (UNICOPA)
 (2 ) EFT nr. C 132 af 14 . 5 . 1994, s . 4 . og 2. Coopérative du Trieux
 (3 ) EFT nr. C 153 af 18 . 6 . 1992, s . 4 . (Sag C-15/95 )
 ( 95/C 54/21 )
 Ved dom afsagt den 14. december 1994, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 18 . januar 1995, har Tribu
 Sag anlagt den 17. januar 1995 af Kommissionen for De nal de grande instance de Morlaix i sagen E. A. R. L. de
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien Kerlast mod 1 . Union régionale de coopératives agricoles
 (Sag C-14/95 ) (UNICOPA) og 2 . Coopérative du Trieux forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 ( 95/C 54/20 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1 ) Kan artikel 7 i Rådets forordning ( EØF ) nr. 857/84 (*)
 17. januar 1995 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af fortolkes således, at den indebærer et forbud mod, at
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk producenter opretter interessentskaber ( som ifølge
 konsulent Gérard Rozet, som befuldmægtiget, og med valgt deres natur ikke har nogen retsevne, ikke kan gøres
 adresse i Luxembourg hos Georgios Kremlis, Wagner gældende over for tredjemand og er af hemmelig
 Centret, Kirchberg. karakter), idet dette betragtes som skjult bortforpagt
 ning af kvotér, eller er sådanne interessentskaber tilladt
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : som nødvendige strukturelle tilpasninger, jf. artikel 1 i
 forordning ( EØF ) nr. 856/84 (2)?
 1 . Det fastslås, at Kongeriget Belgien ikke har sat de love og
 administrative bestemmelser i kraft, der er nødvendige 2 ) Skal artikel 12, litra c ), i forordning (EØF) nr. 857/84 og
 for at efterkomme artikel 3a i forordning (EØF) nr. 764/89 (3 ) fortolkes
 ---pagebreak--- 4 . 3 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 54/13
 således, at de indebærer et krav om en faktisk genop digheders kompetente tjenestegrene, da ansøgningerne om
 tagelse af produktionen foretaget af producenten per tilbagebetaling — ifølge de klager, Kommissionen har
 sonligt? modtaget — normalt bliver behandlet med forsinkelser på
 op til tolv måneder.
 3 ) Er EØF-traktatens artikel 40, stk. 3 , til hinder for, at en
 medlemsstat i medfør af forordning (EØF ) nr . 857/84 af Den manglende samarbejdsvilje, som de spanske myndighe
 31 . marts 1984 (som ændret ved forordning ( EØF) der har udvist ved ikke at besvare Kommissionens skriftlige
 nr. 764/89 af 20. marts 1989 ) beslutter at forbyde henvendelser, udgør efter Kommissionens opfattelse, når
 interessentskaber og tillade særlige sammenslutninger henses til sagens store betydning, en tilsidesættelse af
 med henblik på fælles drift (groupements agricoles EF-traktatens artikel 5 .
 d'exploitation en commun, GAEC ) for så vidt angår
 mælkeproduktionen ?
 (!) EFT nr . L 90 af 1 . 4. 1984 , s. 13 .
 (2 ) EFT nr. L 90 af 1 . 4 . 1984, s . 10 . Sag anlagt den 18. januar 1995 af Kommissionen for De
 (3 ) EFT nr. L 84 af 29 . 3 . 1989, s . 2 . Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (Sag C-17/95 )
 95/C 54/23
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 18 . januar 1995 anlagt sag mod Den Franske Republik af
 Sag anlagt den 18. januar 1995 af Kommissionen for De Kommissionen for D.e Europæiske Fællesskaber ved juridisk
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien konsulent Gérard Rozet, som befuldmægtiget, og med valgt
 (Sag C-16/95 ) adresse i Luxembourg hos Georgios Kremlis, Wagner
 Centret, Kirchberg.
 (95/C 54/22 )
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 18 . januar 1995 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af 1 . Det fastslås, at Den Franske Republik ikke har sat de
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Bianca love og administrative bestemmelser i kraft, der er
 Rodriguez Galindo og Enrico Traversa, Kommissionens nødvendige for at efterkomme
 Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Georgios Kremlis, Kommissio — Rådets direktiv 91/67/EØF af 28 . januar 1991 om
 nens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg. dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af
 akvakulturdyr og -produkter ( ] )
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : — Rådets direktiv 91 /628/EØF af 19 . november 1991
 om besykttelse af dyr under transport og om
 1 . Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF (2 )
 forpligtelser i henhold til traktaten og
 — Rådets direktiv" 92/35/EØF af 29 . april 1992 om
 a) ved ikke at overholde fristen på seks måneder for
 fastsættelse af regler for kontrol med og foranstalt
 tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige ninger til bekæmpelse af hestepest ( 3 )
 personer, der ikke er etableret i indlandet, i strid med
 artikel 7, stk. 4, i ottende direktiv 79/1072/EØF af og/eller ikke har underrettet Kommissionen herom og
 6 . december 1979 om foranstaltninger til tilbagebe således ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til
 taling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, næstsidste artikel i ovennævnte direktiver samt til
 der ikke er etableret i indlandet EF-traktaten.
 b) ved at have tilsidesat den samarbejdspligt, der 2 . Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens
 påhveiler medlemsstaterne i henhold til EF-trakta omkostninger.
 tens artikel 5 .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 2. Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost
 ninger. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter er de samme
 som i sag C-14/94 (4). Fristerne for gennemførelse udløb den
 1 . januar 1993 .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (!) EFT nr. L 46 af 19 . 2 . 1991 , s. 1 .
 Selv om der findes spanske regler, som i princippet er (2 ) EFT nr. L 340 af 11 . 12 . 1991 , s. 17.
 vedtaget i henhold til Ottende direktiv, finder Kommissionen (3 ) EFT nr. L 157 af 10 . 6 . 1992, s . 19 .
 det godtgjort, at fristen på seks måneder for tilbagebetaling (4 ) Se side 12 i denne Tidende.
 af moms til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i
 indlandet, ikke altid overholdes af de spanske afgiftsmyn


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/61
 Personalerettens kendelse (Anden Afdeling) af 21. april 2008 — Boudova m.fl. mod Kommissionen
 (Sag F-78/07) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - udnævnelse - indplacering i lønklasse - hjælpeansatte udnævnt til tjenestemænd - udvælgelsesprøve offentliggjort før ikrafttrædelse af den nye vedtægt - akt, der indeholder et klagepunkt - formaliteten)
 (2008/C 223/115)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Stanislava Boudova m.fl. (Luxembourg, Luxembourg) (ved avocat M.-A. Lucas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og G. Berscheid, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at efterkomme de anmodninger, som sagsøgerne, der er tidligere hjælpeansatte, der blev udnævnt til tjenestemænd efter at have bestået en generel udvælgelsesprøve for lønklasse B5/B4, havde indgivet om ændring af deres indplacering i lønklasse — påstand om erstatning.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 247 af 20.10.2007, s. 42.


text:
17.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 94/50
 Sag anlagt den 11. februar 2004 af Marie Tzirani mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-45/04)
 (2004/C 94/137)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 11. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Marie Tzirani, Bruxelles, ved avocat Eric Boigelot, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af Kommissionens beslutning af 11. februar 2003 om ikke at tage sagsøgerens ansøgning i betragtning ved besættelsen af A2-stillingen som direktør i »Direktoratet Vedtægten: politik, forvaltning og rådgivning«.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, jf. artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren har anfægtet Kommissionens beslutning om ikke at tage hendes ansøgning i betragtning ved besættelsen af A2-stillingen som direktør i »Direktoratet Vedtægten: politik, forvaltning og rådgivning«.
 Til støtte for sine påstande har hun har gjort gældende, at der er tale om
 —
 tilsidesættelse af vedtægtens artikel 7, 14, 29, stk. 1, litra a), og artikel 45 og af reglerne om udnævnelse af tjenestemænd i lønklasse A1 og A2
 —
 magtfordrejning
 —
 et åbenbart fejlskøn fra ansættelsesmyndighedens side
 —
 tilsidesættelse af legalitetsprincippet, af princippet om ret til en karriere og af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder.
 Sagsøgeren har navnlig fremhævet, at hendes faglige profil passer til den pågældende stilling, således som denne er beskrevet i meddelelsen om ledig stilling, hvilket ikke er tilfældet med hensyn til den, der i sidste instans blev udnævnt, og som kun kunne påberåbe sig erfaring fra et kabinet.


text:
31.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 249/2
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 30. maj 2017 — Safa Nicu Sepahan Co. mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-45/15 P) (1)
 ((Appel - erstatningssøgsmål - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) - restriktive foranstaltninger over for Den Islamiske Republik Iran - liste over de personer og enheder, der er omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer - økonomisk skade - ikke-økonomisk skade - fejl i fastlæggelsen af erstatningsbeløbet - foreligger ikke - kontraappel - betingelser, der er nødvendige for, at Den Europæiske Union ifalder ansvar uden for kontraktforhold - forpligtelse til at godtgøre, at der er grundlag for de restriktive foranstaltninger - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse))
 (2017/C 249/02)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Safa Nicu Sepahan Co. (ved advokat A. Bahrami)
 Den anden part i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union (ved R. Liudvinaviciute-Cordeiro, M. Bishop og I. Gurov, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ved M. Gray, som befuldmægtiget
 Konklusion
 1)
 De af Safa Nicu Sepahan Co. og Rådet for Den Europæiske Union iværksatte appeller forkastes.
 2)
 Safa Nicu Sepahan Co. og Rådet bærer deres egne omkostninger.
 3)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 118 af 13.4.2015.


text:
22.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 305/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Murcia (Spanien) den 25. maj 2016 — Europamur Alimentación S.A. mod Dirección General de Consumo, Comercio y Artesanía de la Comunidad Autónoma de la Región de Murcia
 (Sag C-295/16)
 (2016/C 305/21)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado Contencioso-Administrative no 4 de Murcia
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Europamur Alimentación S.A.
 Sagsøgt: Dirección General de Consumo, Comercio y Artesanía de la Comunidad Autónoma de la Región de Murcia
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal direktiv 2005/29/EF (1) om urimelig handelspraksis fortolkes således, at det er til hinder for en national bestemmelse som artikel 14 i lov nr. 7/1996 af 15. januar 1996 om detailhandel [(LOCM)], som er strengere end det pågældende direktiv, idet nævnte bestemmelse uden videre forbyder salg med tab — som også omfatter engrosvirksomheder — idet en sådan praksis betragtes som en administrativ overtrædelse, og der som følge heraf skal fastsættes en sanktion herfor, under hensyn til, at den spanske lov ud over en regulering af markedet har til formål at beskytte forbrugernes interesser?
 2)
 Skal direktiv 2005/29/EF fortolkes således, at det er til hinder for den nævnte artikel 14 i LOCM, selv om den pågældende nationale bestemmelse giver mulighed for at udelukke salg med tab fra forbuddet, forudsat at (i) den krænkende part beviser, at salget havde til formål at tilpasse priserne til en eller flere konkurrenter, som var i stand til at have en væsentlig indvirkning på den pågældendes salg, eller (ii) salget vedrører letfordærvelige varer, som inden for et kort tidsrum vil være uegnet til brug?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11.5.2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (EUT L 149, s. 22).


text:
26.4.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 107/15
 Sag anlagt den 12. februar 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 (Sag C-53/08)
 (2008/C 107/23)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Braun og H. Støvlbæk, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Østrig
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat artikel 43 EF og 45 EF, idet den i § 6, stk. 1, i Notariatsordnung har betinget adgangen til notarerhvervet af, at ansøgeren er østrigsk statsborger.
 —
 Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat artikel 43 EF og 45 EF, idet den ikke har gennemført direktiv 89/48/EF (eller direktiv 2005/36/EF) med hensyn til notarerhvervet.
 —
 Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen har gjort gældende, at artikel 43 EF forbyder enhver form for forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, som er en følge af lovgivning i form af restriktioner for etableringsfriheden. Kommissionen har anført, at i medfør af artikel 45, stk. 1, EF finder kapitlet vedrørende etableringsretten ikke anvendelse på virksomhed, som varigt eller lejlighedsvist er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed i en medlemsstat.
 I henhold til Notariatsordnung er det kun østrigske statsborgere, som kan udnævnes til notarer i Østrig. Ifølge Kommissionen udgør de pågældende bestemmelser derfor en forskelsbehandling på grundlag af nationalitet og krænker etableringsfriheden for statsborgere fra andre medlemsstater, idet de hindres i at udøve notarerhvervet.
 Ifølge Kommissionen er notarvirksomhed ikke omfattet af undtagelsen i artikel 45 EF, og etableringsfriheden finder derfor anvendelse på notarerhvervet.
 Det er Kommissionens opfattelse, at med henblik på besvarelsen af spørgsmålet om, hvad der forstås ved »offentlig myndighed« som omhandlet i artikel 45 EF, må der først henvises til fortolkningen på nationalt plan. Virksomhed, som i en medlemsstat ikke henhører under offentlig myndighed, kan ikke anses for at være omfattet af undtagelsen, selv om den samme virksomhed henhører under offentlig myndighed i andre medlemsstater. For det andet skal begrebet »offentlig myndighed« og rækkevidden heraf med henblik på en fortolkning af artikel 45 EF bestemmes fællesskabsretligt, og betydningen heraf må fortolkes ensartet og selvstændigt af Domstolen. Ifølge Kommissionen betyder den omstændighed, at den østrigske lovgiver og de østrigske domstole anser notarvirksomhed for principielt at være forbundet med udøvelse af offentlig myndighed, således ikke, at sådan virksomhed ikke er omfattet af etableringsfriheden i henholder til en strengere fællesskabsretlig vurdering. Artikel 45, stk. 1, EF må som en undtagelse til en grundlæggende frihed fortolkes indskrænkende.
 Kommissionen har præciseret, at på integrations nuværende udviklingstrin er det særligt vanskeligt at finde et sagligt grundlag for en betingelse om statsborgerskab i relation til notarvirksomhed. Der er ingen af disse former for virksomhed, selv om de måtte være af myndighedsudøvende karakter, som indebærer en særlig tilknytning til staten, således som det er tilfældet ved statsborgerskab. Desuden er der ingen af disse former for virksomhed, som ved hjælp af suveræne kompetencer og anvendelse af statsmagt risikerer at skabe konflikter med statsborgere.
 De former for virksomhed som Republikken Østrig har angivet som begrundelse for kravet om statsborgerskab — certificering af juridiske akter og aftaler, indsættelse af en fuldbyrdelsesklausul, juridisk rådgivning og virksomhed som »Gerichtskommissar« (en notar, som er udpeget af retten til at gennemføre visse procedurehandlinger) — er ikke tilstrækkelige til at begrunde anvendelsen af artikel 45 EF. For så vidt som disse former for virksomhed rent faktisk er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed, er der tale om en indirekte forbindelse. Kommissionen har desuden præciseret, at udøvelse af offentlig myndighed desuden ikke må sammenblandes med virksomhed, der udøves i offentlighedens interesse. Det forhold, at offentligheden drager nytte af denne form for virksomhed, indebærer ikke nødvendigvis, at der er tale om offentlig myndighed. Former for virksomhed, som søger at fremme almeninteressen og ikke enkeltpersoners interesser forudsætter ikke nødvendigvis overførsel af offentlig myndighed. Det er Kommissionens opfattelse, at selvom en egentlig udøvelse af offentlig myndighed fortsat kan forbeholdes en medlemsstats egne statsborgere, kan udøvelse af en given form for virksomhed i almenhedens interesse, som eksempelvis er tilfældet med hensyn til forebyggende retspleje, også sikres ved med hensyn til adgangen til erhvervet at anvende specifikke regler og kontrol.
 Det er derfor Kommissionens opfattelse, at ingen af de former for virksomhed, vurderet hver for sig eller samlet, som notarer i Østrig er beskæftiget med, er direkte eller specifikt forbundet med udøvelse af offentlig myndighed som omhandlet i retspraksis.


text:
29.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/23
 Sag anlagt den 29. august 2011 — Colgate-Palmolive mod KHIM — dm drogerie markt (360° SONIC ENERGY)
 (Sag T-467/11)
 2011/C 319/49
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Colgate-Palmolive Company (New York, De Forenede Stater) (ved advokaterne M. Zintler og G. Schindler)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 25. maj 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1094/2010-2) annulleres.
 —
 Indsigelsen afvises.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Colgate-Palmolive Company
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »360° SONIC ENERGY«, for »tandbørster« i klasse 21 — EF-varemærkeansøgning nr. 6236533
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG
 Det påberåbte varemærke eller tegn: Den internationale varemærkeregistrering nr. 842882 af ordmærket »SONIC POWER« for varer i klasse 3 og 21
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge og EF-varemærkeansøgningen afslået i sin helhed.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret fejlagtigt fandt, at der var risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker.


text:
C 144/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.6.2002
 Slettelse af sag C-282/01 (1) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-288/01,
 Ulf Thomsen mod Finanzamt Flensburg (anmodning om
 (2002/C 144/66) præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 275 af 29.9.2001.
 Ved kendelse af 21. marts 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-282/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 245 af 1.9.2001. Slettelse af sag C-350/01 (1)
 (2002/C 144/69)
 Ved kendelse af 6. marts 2002 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C-287/01 (1) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-350/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 (2002/C 144/67) Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 317 af 10.11.2001.
 Ved kendelse af 11. april 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-287/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 245 af 1.9.2001. Slettelse af sag C-409/01 (1)
 (2002/C 144/70)
 Ved kendelse af 22. marts 2002 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C-288/01 (1) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-409/01,
 Rolando Salusest mod Giovanni Petrucci (anmodning om
 (2002/C 144/68) præjudiciel afgørelse fra Tribunale civile e penale di L’Aquila),
 skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 6. marts 2002 har præsidenten for De (1) EFT C 348 af 8.12.2001.


text:
9.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 116/33
 Sag anlagt den 22. februar 2008 — Miguelez Herreras mod Kommissionen
 (Sag F-22/08)
 (2008/C 116/63)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Benedicta Miguelez Herreras (Bruxelles, Belgien) (ved avocat M. van der Woude)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelse af 17. april 2007 for så vidt som sagsøgeren ikke herved tildeles supplerende prioritetspoints og tildelingen af to prioritetspoints og i alt 23 points i forfremmelsesåret 2003 således fastholdes.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelse af 17. april 2007 for så vidt som sagsøgeren ikke herved tildeles supplerende prioritetspoints og tildelingen af to prioritetspoints og i alt 23 points i forfremmelsesåret 2003 således fastholdes.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale en godtgørelse på 5 000 EUR.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
2.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/37
 Rettens dom af 17. marts 2016 — Vanhalewyn mod EEAS
 (Sag T-792/14 P) (1)
 ((Appel - personalesag - tjenestemænd - løn - EEAS’s ansatte, der gør tjeneste i et tredjeland - afskaffelse af godtgørelsen for levevilkårene for ansatte, der gør tjeneste i Mauritius - manglende vedtagelse af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 10 i bilag X til vedtægten))
 (2016/C 156/48)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Eric Vanhalewyn (Grand Baie, Mauritius) (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)
 Den anden part i appelsagen: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EEAS) (ved S. Marquardt og M. Silva, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten for EU-personalesager (Tredje Afdeling) den 25. september 2014, Osorio m.fl. mod EEAS (F-101/13, Sml. Pers., EU:F:2014:223), med påstand om ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Dom afsagt af Retten for EU-personalesager (Tredje Afdeling) den 25. september 2014, Osorio m.fl. mod EEAS (F-101/13) ophæves, for så vidt som Personaleretten frifandt Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil i søgsmålet anlagt af Eric Vanhalewyn.
 2)
 Afgørelse truffet af den administrative generaldirektør for Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EEAS) den 19. december 2012 om ændring af godtgørelsen for levevilkårene, der udbetales til tjenestemænd, der gør tjeneste i et tredjeland, annulleres, for så vidt som den afskaffer godtgørelsen for levevilkårene, der er fastsat i artikel 10 til bilag X til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, for tjenestemænd og andre ansatte, der gør tjeneste i Mauritius.
 3)
 EEAS betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 46 af 9.2.2015.


text:
5.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 135/51
 Sag anlagt den 10. februar 2014 — St’art m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-93/14)
 2014/C 135/65
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: St’art — Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgien), Stichting Cultuur — Ondernemen (Amsterdam, Nederlandene) og Angel Capital Innovations Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne L. Dehin og C. Brüls)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling, der gives sagsøgerne medhold, og følgelig annulleres den anfægtede retsakt:
 —
 Nemlig den beslutning, der blev truffet på en ukendt dato og formaliseret af Kommissionen den 29. november 2013 om at kræve et beløb på 140 500,01 EUR, betalt af selskabet EDC inden for rammerne af kontrakten »Factor SI.2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011«, at udstede en debetnota til dette formål og med henblik herpå at kræve solidarisk hæftelse af de andre medlemmer af konsortiet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat to anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af retten til god forvaltning og navnlig af begrundelsespligten, samt at der er sket en tilsidesættelse af legalitetsprincippet, for så vidt som Kommissionens beslutning om at inddrive de forskud, der er udbetalt til selskabet EDC inden for rammerne af projektet »C-I Factor«, og i den forbindelse at gøre et solidarisk ansvar gældende over for sagsøgerne, som er medlemmer af konsortiet, er baseret på en ulovlig beslutning om at bringe støtteaftalen til ophør.
 2.
 Med det andet anbringende gøres gældende, at der er sket myndighedsmisbrug og magtfordrejning, samt at der er sket en tilsidesættelse af retten til god forvaltning, af kontradiktionsprincippet og af det generelle princip om, at lovgiver selv skal følge loven (»patere legem quam ipse fecisti«), idet Kommissionen ikke har fremlagt oplysninger, der gør det muligt dels at fastslå, om den har undersøgt de bemærkninger, der er afgivet af det konsortium, som sagsøgerne indgår i, dels at kende grundene til, at den afviste disse bemærkninger. Sagsøgerne har ligeledes gjort gældende, at Kommissionen ikke gav dem mulighed for selv at opfylde de forpligtelser, der følger af aftalen, med henblik på at afhjælpe selskabet EDC’s eventuelle misligholdelse.


text:
3.6.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 131/40
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 30. marts 2006 — Korkmas m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-2/04 R) (1)
 (Formaliteten - annullationssøgsmål - retsakt, der kan anfægtes ved et søgsmål - Kommissionens stiltiende afvisning af at forelægge Rådet et forslag - passivitetssøgsmål - undladelse der kan være genstand for et søgsmål - undladelse af at fremlægge Rådet et forslag - skønsbeføjelse - påbud)
 (2006/C 131/75)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Cemender Korkmaz (Flers, Frankrig), Corner House Research (Sturminster Newton, Dorset, Storbritannien) og The Kurdish Human Rights Project (London, Det Forenede Kongerige) (først ved barrister P. Moser og avocat A. Stock, derefter ved P. Moser og sollicitor H. Miller)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Boudot og M. Wilderspin, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Principalt, en påstand om annullation af Kommissionens regelmæssige rapport af 5. november 2003 om Tyrkiets fremskridt i retning mod tiltrædelse, for så vidt som denne indeholder en beslutning fra Kommissionen om at undlade at forelægge Rådet et forslag om finansiel førtiltrædelsesstøtte til Tyrkiet, subsidiært, en passivitetspåstand i denne forbindelse, samt i alle tilfælde en påstand om, at der meddeles påbud herom.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Cemender Korkmaz, Corner House Research og The Kurdish Human Rights Project betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 71 af 20.3.2004.


text:
31.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/10
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 10. juni 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Tjekkiske Republik
 (Sag C-378/09) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 85/337EØF - artikel 10a, stk. 1-3 - vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet - national lovgivning, der begrænser adgangen til at klage over beslutninger på miljøområdet - manglende gennemførelse af nævnte bestemmelse inden for den fastsatte frist)
 2010/C 209/14
 Processprog: tjekkisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. Šimerdová og J.-B. Laignelot, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek og J. Jirkalová, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 10a, stk. 1-3, i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 75, s. 40), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF (EFT L 73, s. 5) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF (EUT L 156, s. 17) — national lovgivning, der begrænser offentlighedens deltagelse i beslutningstagning på miljøområdet
 Konklusion
 1)
 Den Tjekkiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivets artikel 10a, stk. 1-3.
 2)
 Den Tjekkiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 312 af 19.12.2009.


text:
10.10.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 244/6
 Sag anlagt den 17. juli 2009 — Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer mod KHIM (CHROMA)
 (Sag T-281/09)
 2009/C 244/09
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (Frechen, Tyskland) (ved Rechtsanwalt J. Albrecht)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 8. maj 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1429/2008) annulleres, for så vidt som der blev givet afslag på ansøgningen om registrering af varemærket for de omfattede varer i klasse 19 og 11.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »CHROMA« for varer og tjenesteydelser i klasse 11, 19 og 37 (ansøgning nr. 6 731 103)
 Undersøgerens afgørelse: Delvis afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), idet ordet »CHROMA« ikke umiddelbart har noget beskrivende betydningsindhold.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
7.6.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/25
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 9. april 2008 — Meggle mod KHIM — Clover (HiQ med kløverblad)
 (Sag T-37/06) (1)
 (EF-varemærker - indsigelse - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse)
 (2008/C 142/44)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Meggle AG (Wasserburg, Tyskland) (ved avocats T. Raab og H. Lauf)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Weberndörfer, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Clover Corporation Limited (Sydney, Australien)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 22. november 2005 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1130/2004-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Meggle AG og Clover Corporation Limited.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Meggle AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 96 af 22.4.2006.


text:
12.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 8/19
 Sag anlagt den 6. november 2007 — Kaul mod KHIM — Bayer (ARCOL)
 (Sag T-402/07)
 (2008/C 8/34)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kaul GmbH (Elmshorn, Tyskland) (ved lawyers G. Würtenberger og R. Kunze)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Bayer AG (Leverkusen, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen truffet den 1. august 2007 af Andet Appelkammer i sag R 782/2000-2 angående indsigelsen, der var støttet på EF-varemærkeregistrering nr. 49 106 »CAPOL«, mod EF-varemærkeansøgning nr. 195 370 »ARCOL«, annulleres.
 —
 Indsigelsen mod EF-varemærkeansøgning nr. 195 370 »ARCOL« tages til følge.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Bayer AG
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ARCOL« for varer i klasse 1, 17 og 20 — ansøgning nr. 195 370
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Kaul GmbH
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-ordmærket »CAPOL« for varer i klasse 1
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes i sin helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), artikel 63, stk. 6, artikel 73 og artikel 74 i Rådets forordning (EF) nr. 40/94.
 Ifølge sagsøger har appelkammeret ikke taget hensyn til de forpligtelser, der følger af artikel 63, stk. 6, og artikel 73 i forordning nr. 40/94, idet det ikke har taget Domstolens anvisninger i sag C-29/05 P i betragtning, og idet det har afslået at udøve et skøn i henhold til artikel 74, stk. 2, i forordning nr. 40/94. Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at appelkammeret ikke har angivet, hvilke grunde det har baseret sin afgørelse på.


text:
1.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 279/5
 Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 21. april 2016 — Alexandre Borde og Carbonium SAS mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-279/15 P) (1)
 ((Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - den globale klimaalliances (GCCA) intra-AVS-program (Afrika, Vestindien og Stillehavet) - Europa-Kommissionens anmodning om at bringe opgaven, der varetages af en ekspert valgt af medkontrahenten, til ophør - annullationssøgsmål - ret til en effektiv domstolsprøvelse))
 (2016/C 279/07)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: Alexandre Borde og Carbonium SAS (ved Rechtsanwalt A.B.H. Herzberg)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved S. Bartel og F. Moro, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Alexandre Borde og Carbonium SAS betaler sagens omkostninger in solidum.
 (1) EUT C 294 af 7.9.2015.


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/16
 Rettens dom af 14. juni 2012 — Stichting Natuur en Milieu og Pesticide Action Network Europe mod Kommissionen
 (Sag T-338/08) (1)
 (Miljø - forordning (EF) nr. 1367/2006 - maksimalgrænseværdier for pesticidrester - anmodning om intern prøvelse - afslag - individuel foranstaltning - gyldighed - Århuskonventionen)
 2012/C 217/32
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøgere: Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nederlandene) og Pesticide Action Network Europe (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne B. Kloostra og A. van den Biesen)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved B. Burggraaf og S. Schønberg, derefter ved B. Burggraaf og P. Oliver, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Republikken Polen (først ved M. Dowgielewicz, derefter ved M. Szpunar, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (ved K. Michoel og B. Driessen, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutninger af 1. juli 2008, hvorved Kommissionen afviste sagsøgernes anmodninger om intern prøvelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 149/2008 af 29. januar 2008 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår udarbejdelse af bilag II, III og IV med maksimalgrænseværdier for produkterne i forordningens bilag I (EUT L 58, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Kommissionens beslutninger af 1. juli 2008, hvorved Kommissionen afviste anmodninger fra Stichting Natuur en Milieu og Pesticide Action Network Europe om intern prøvelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 149/2008 af 29. januar 2008 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår udarbejdelse af bilag II, III og IV med maksimalgrænseværdier for produkterne i forordningens bilag I, annulleres.
 2)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Stichting Natuur en Milieu og Pesticide Action Network Europe.
 3)
 Republikken Polen og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 301 af 22.11.2008.


text:
3.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 104/54
 Sag anlagt den 20. januar 2017 — Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) mod Kommissionen
 (Sag T-39/17)
 (2017/C 104/75)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) (Brest, Frankrig) (ved advokat J. Vanden Eynde)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold, og følgelig
 —
 annulleres Europa-Kommissionens afgørelse af 22. november 2016 (C (2016) 7755 final) med henblik på at efterkomme sagsøgerens oprindelige anmodning, nemlig. »Indledningsvis ønsker de parter, der har undertegnet nærværende anmodning, i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter at modtage en fuldstændig genpart af det spørgeskema og de besvarelser, som Kommissionen har henvist til i sin meddelelse 2016/C 302/03 offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 19. august 2016.«
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren i det væsentlige anført fire anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrørende en overordnet offentlig interesse i videregivelse af de indhentede oplysninger. Det er således med urette, at Kommissionen har fundet, at sagsøgeren ikke har godtgjort en sådan overordnet offentlig interesse, selv om denne er godtgjort ved EU-traktaterne, nemlig artikel 10, stk. 3, og artikel 11, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union (»TEU«), men ligeledes artikel 15, stk. 1, og artikel 298, stk. 1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) samt artikel 42 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«).
 2.
 Andet anbringede vedrørende EU-traktaternes og chartrets forrang for forordning nr. 1049/2001. Sagsøgeren er af den opfattelse, at nævnte forordning, som opstiller lovgivningsmæssige begrænsninger for principperne om gennemsigtighed, deltagelse og åbenhed, skal fortolkes og anvendes meget restriktivt under hensyn til den tidsmæssige rækkefølge af vedtagelsen af lovteksterne og chartret. Sagsøgeren mener således, at sagsøgte for det første ikke burde have anvendt den generelle formodning om, at der foreligger en tilsidesættelse af beskyttelsen af formålet med undersøgelsen, for så vidt som der i den foreliggende sag er tale om en tværsnitsundersøgelse, og for det andet burde have fundet, at medlemsstaterne ikke havde anmodet om denne beskyttelse.
 3.
 Tredje anbringende vedrørende tilsidesættelse af chartrets artikel 41, stk. 2, og artikel 42, som sikrer ret til aktindsigt i dokumenter, der berører en af de berørte parter.
 4.
 Fjerde anbringende vedrørende tilsidesættelse af den europæiske menneskerettighedskonvention, som foreskriver lige adgang til dokumenter under en retssag, selv en forvaltningssag, for at sikre de berørte parters ret til forsvar, bl.a. konventionens artikel 6 og 13.


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/45
 Sag anlagt den 22. februar 2007 — Agrar-Invest-Tatschl mod Kommissionen
 (Sag T-51/07)
 (2007/C 95/92)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Agrar-Invest-Tatschl (St. Andrä im Lavanttal, Østrig) (ved Rechtsanwalt O. Wenzlaff)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Artikel 1, stk. 2, og artikel 1, stk. 3, i Kommissionens beslutning K(2006) 5789 endelig udg. af 4. december 2006 annulleres.
 —
 Det pålægges Kommissionen at træffe en beslutning om, at der skal ses bort fra den efterfølgende bogføring af importafgifter på 110 937,60 EUR for sagsøgerens indførsel af sukker med oprindelse i Kroatien fra den 26. juni 2002, som var genstand for Republikken Østrigs anmodning af 10. juni 2005.
 —
 Det pålægges Kommissionen, subsidiært i forhold til anden påstand, at meddele fritagelse for importafgifter på 110 937,60 EUR for sagsøgerens indførsel af sukker med oprindelse i Kroatien fra den 26. juni 2002, som var genstand for Republikken Østrigs anmodning af 10. juni 2005.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K(2006) 5789 endelig udg. af 4. december 2006, hvorved det fastslås, for det første, at den efterfølgende bogføring ikke er berettiget for så vidt angår et bestemt beløb og, for det andet, at den efterfølgende bogføring for et andet beløb er berettiget, samt at fritagelse af disse afgifter i et bestemt tilfælde ikke er berettiget (Republikken Østrigs anmodning).
 I denne til Republikken Østrig rettede beslutning kom Kommissionen ved anvendelse af forordning (EØF) nr. 2913/92 (1) (herefter »EF-toldkodeksen«) samt forordning (EØF) nr. 2454/93 (2) til den konklusion, at der ikke skal bortses fra den efterfølgende bogføring af importafgifter på 110 937,60 EUR for sagsøgerens indførselstransaktioner, og at fritagelsen for disse afgifter ikke er berettiget.
 Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede beslutning er retsstridig, idet betingelserne for, at der ikke skal foretages efterfølgende bogføring af importafgifter i henhold til artikel 220, stk. 2, litra b), i EF-toldkodeksen, henholdsvis for fritagelse for efterfølgende opkrævning af importafgifter i henhold til EF-toldkodeksens artikel 239, er opfyldt.
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1).
 (2) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2.7.1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 253, s. 1).


text:
19.12.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 312/8
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 29. oktober 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige
 (Sag C-274/08) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2003/54/EF - artikel 15, stk. 2 - artikel 23, stk. 2 - det indre marked for elektricitet - forudgående godkendelse af de metoder, der anvendes til at beregne eller fastsætte betingelser og vilkår for tilslutning og adgang til nationale net, herunder transmissions- og distributionstariffer - national regulerende myndighed)
 2009/C 312/12
 Processprog: svensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Schima og P. Dejmek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Sverige (ved A. Falk, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 15, stk. 2, litra b) og c), og artikel 23, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (EFT L 176, s. 37) — erklæringer vedrørende nedluknings- og affaldsforvaltningsaktiviteter– manglende sikring af den krævede funktionelle adskillelse mellem distributions- og produktionsinteresser i et vertikalt integreret selskab — tilsynsmyndighederne ikke pålagt at fastsætte eller godkende de metoder, der anvendes for at beregne eller fastsætte betingelserne for tilslutning eller adgang til nationale net
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF,
 —
 idet det ikke har truffet passende foranstaltninger med henblik på at sikre krav om funktionel adskillelse mellem distributions- og produktionsinteresser i et vertikalt integreret selskab i henhold til direktivets artikel 15, stk. 2, litra b) og c), og
 —
 idet det ikke har givet de regulerende myndigheder ansvaret for at fastsætte eller, forud for deres ikrafttræden, at godkende i det mindste de metoder, der anvendes til at beregne eller fastsætte betingelser og vilkår for adgang til nationale net, herunder transmissions- og distributionstariffer i henhold til direktivets artikel 23, stk. 2, litra a).
 2)
 Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 236 af 13.9.2008.