text:
21.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/53
 Sag anlagt den 3. februar 2009 — Cachuera mod KHIM — Gelkaps (Ayanda)
 (Sag T-43/09)
 (2009/C 69/115)
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: La Cachuera, SA (Misiones, Argentina) (ved abogado E. Armijo Chávarri)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Gelkaps GmbH (Pritzwalk, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at søgsmålet til prøvelse af afgørelse truffet den 19. november 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) er indgivet inden for fristen og på behørig vis, og den nævnte afgørelse annulleres efter en passende sagsbehandling, og Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Gelkaps GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »AYANDA« (registreringsansøgnings nr. 3.315.405) for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5, 28, 29, 30, 32 og 44
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: La Cachuera
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: De spanske figur- og ordmærker »AMANDA« for varer i klasse 30
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist medhold i indsigelsen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Ukorrekt anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 55/32 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.98
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. kat Karen Dyekjñr-Hansen, Kùbenhavn, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31,
 Grand-rue.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstand:
 Sagsùgeren, der tidligere var midlertidigt ansat ved
 Europa-Kommissionen, har allerede anlagt sag ved Retten
 to gange (1). De vñsentligste faktiske omstñndigheder i Ð Rådet for Den Europñiske Unions beslutning af
 den foreliggende sag er de samme som i sag T-47/97. 3. november 1997 annulleres, for så vidt som Rådet
 herved nñgter at udlevere dokumenter hidrùrende fra
 de juridiske tjenester, herunder navnlig:
 Den foreliggende sag er anlagt til prùvelse af ansñttelses-
 myndighedens afgùrelse i ansñttelsesmyndighedens skri- Ð DOK.R/2026/77 (ENV.118) (AGRI 563)
 velse til sagsùgeren af 14. januar 1997, som blev meddelt
 den 22. januar 1997. I skrivelsen afslog ansñttelsesmyn-
 Ð DOK.R/1867/77 (JUR.95) (ENV.106) samt
 digheden at efterkomme sagsùgerens anmodning om at
 opfylde Rettens dom af 27. februar 1992 i sag T-165/
 89 (2) i overensstemmelse med dens indhold og således at Ð DOK.R/2048 dk/77 (ENV.199) (AGRI 568).
 trñkke det udkast til afgùrelse i henhold til artikel 19 i
 ordning om dñkning af risikoen for ulykker og erhvervs-
 sygdomme hos tjenestemñnd ved De Europñiske Fñlles- Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 skaber tilbage, som Kommissionen udarbejdede den
 27. november 1996 på grundlag af de lñgelige konklusio-
 ner, der var afgivet af nye eksperter. Sagsùgeren har i nñr- Sagsùgerne i nñrvñrende sag har anlagt sag mod den dan-
 vñrende sag nedlagt påstand om annullation af afgùrelsen ske statsminister vedrùrende spùrgsmålet om, hvorvidt han
 i skrivelsen af 14. januar 1997, hvori der endeligt tages var berettiget til at ratificere traktaten om Den Europñiske
 stilling til, om udkastet til afgùrelse af 27. november 1996 Union, under anbringende af, at tiltrñdelse heraf var i
 er i overensstemmelse med reglerne, og anfùres, at sagen strid med den danske grundlovs § 20, hvorefter befùjelser,
 kun kan anfñgtes ved indbringelse for lñgeudvalget. Sag- som tilkommer rigets myndigheder, i nñrmere bestemt
 sùgeren har gjort gñldende, at der er sket tilsidesñttelse af omfang ved lov kan overlades til mellemfolkelige myndig-
 retskraften af dommen af 27. februar 1992 i sag T-165/89, heder. Sagen verserer nu ved den danske Hùjesteret.
 at der ikke er sket opfyldelse af dommen efter dens ind-
 hold, at der foreligger magtfordrejning, at der er sket tilsi-
 desñttelse af dñkningsordningens artikel 18 og 19, at der Under sagens behandling for Hùjesteret har det ifùlge sag-
 er sket tilsidesñttelse af princippet om god forvaltnings- sùgerne vñret af vñsentlig betydning at opnå indsigt i
 skik, som bl.a. er nedfñldet i artikel 15 i bilag VIII til ved- visse dokumenter hos Rådet for Den Europñiske Union,
 tñgten, og, subsidiñrt, en tilsidesñttelse af vedtñgtens der relaterer sig til retsakter, som belyser udstrñkningen af
 artikel 73 og artikel 12 i dñkningsordningen. den ved de danske tiltrñdelseslove til EU overladte kompe-
 tence, herunder navnlig spùrgsmålet om anvendelse af
 traktatens artikel 235 forud for Maastricht-traktaten. Sag-
 (1) Sag T-165/89 (EFT C 23 af 31.1.1990, s. 9) og sag T-47/97 sùgerne har under sagens behandling for Hùjesteret frem-
 (EFT C 142 af 10.5.1997, s. 22). sat begñring om, at den danske regering pålñgges at frem-
 (2) Sml. 1992 II, s. 367.
 lñgge en lang rñkke dokumenter, som navnlig angår de
 betragtninger, der er anfùrt af de ùvrige medlemsstater og
 Rådets Juridiske Tjeneste vedrùrende hjemmelsgrundlaget
 for Rådets direktiv 79/409/EéF af 2. april 1979 om
 beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1),
 og ved Hùjesterets kendelse af 3. november 1997 har sag-
 sùgerne fået delvis medhold. Hùjesteret har ikke i denne
 Sag anlagt den 23. december 1997 af Hanne Norup forbindelse påkendt spùrgsmålet om udlevering af doku-
 Carlsen m.fl. mod Rådet for Den Europñiske Union menter, der beror hos Rådet, hvilket spùrgsmål sagsùgerne
 (Sag T-610/97) forud for kendelsen havde rettet henvendelse om til Rådet.
 (98/C 55/63)
 Ved den anfñgtede beslutning imùdekom Rådet begñrin-
 gen om udlevering af dokumenter, dog bortset fra de udta-
 (Processprog: dansk) lelser fra Rådets og Kommissionens juridiske tjenester, der
 tillige blev ùnsket udleveret. Rådet anfùrte i denne forbin-
 delse, at disse udtalelser i henhold til fast praksis ikke
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er udleveres, da offentliggùrelse af de juridiske tjenesters
 der den 23. december 1997 anlagt sag mod Rådet for Den holdninger til spùrgsmål, som behandles af Rådet, kunne
 Europñiske Union af Hanne Norup Carlsen, Ingeborg skade den offentlige interesse i opretholdelsen af retssik-
 Fangel, Nicolas Fischer, Jùrgen Erik Hansen, Marianne kerheden og fñllesskabsrettens stabilitet samt den offent-
 Henriksen, Ole Donbñk Jensen, Yvonne Petersen, Iver lige interesse i, at Rådet har adgang til uafhñngig juridisk
 Reedtz-Thott, Lars Ringholm og Arne Würgler ved advo- rådgivning.
 ---pagebreak--- 20.2.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 55/33
 Til stùtte for påstanden gùr sagsùgerne gñldende, at valgt adresse i Luxembourg hos advokat A. Schmitt, 62,
 Rådet ikke har overholdt begrundelseskravet i traktatens avenue Guillaume.
 artikel 190. Rådet har ikke fyldestgùrende begrundet,
 hvorfor udlevering af de dokumenter, der nñgtes aktind-
 sigt i, skulle vñre i strid med »offentlighedens interesser«. Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Da begrundelsen blot består i en standardmñssig henvis-
 ning til, at udtalelser udarbejdet af de juridiske tjenester
 en bloc anses for undtaget fra adgangen til aktindsigt uden Ð Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sag-
 nogen form for konkret stillingtagen til, om de påberåbte sùgeren medhold.
 hensyn til opretholdelse af retssikkerheden og fñllesskabs-
 rettens stabilitet gùr sig gñldende med hensyn til de
 ùnskede dokumenter, må beslutningen allerede af denne Ð Det fastslås, at de sagsùgte er ansvarlige for den skade,
 grund annulleres som behñftet med vñsentlige formelle sagsùgeren har lidt.
 mangler.
 Ð De sagsùgte tilpligtes således in solidum at betale et
 Sagsùgerne gùr endvidere gñldende, at beslutningen er i forelùbigt belùb på 46 655 281 BEF, med forbehold
 strid med grundlñggende retsprincipper vedrùrende anven- om forhùjelse eller nedsñttelse under sagen, forrentet
 delse af traktaten, herunder i sñrdeleshed det gñldende med 8 % fra den 1. januar 1993, hvor skaden faktisk
 princip om åbenhed i beslutningsproceduren, jf. erklñring indtrådte, indtil fuldstñndig betaling sker.
 nr. 17 i slutakten til traktaten om Den Europñiske Union,
 adfñrdskodeksen for aktindsigt i Rådets og Kommissio-
 nens dokumenter (93/730/EF, EFT L 340 af 31.12.1993, Ð De sagsùgte tilpligtes in solidum at betale sagens
 s. 41) og Rådets afgùrelse 93/731/EF af 20. december omkostninger.
 1993 om aktindsigt i Rådets dokumenter (EFT L 340 af
 31.12.1993, s. 43). Sagsùgerne anfùrer i denne forbindelse,
 at undtagelser fra det grundlñggende princip om åbenhed Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 skal fortolkes indskrñnkende, og Rådet kan derfor ikke
 undtage en hel gruppe af dokumenter fra aktindsigt, blot
 ud fra et kriterium om, hvorfra de hidrùrer. Der må i ste- Sagsùgeren, som driver toldklarerervirksomhed, gùr gñl-
 det konkret foretages en undersùgelse af, hvorvidt de hen- dende, at de sagsùgte gennem afskaffelsen af toldkontrol-
 syn, der er nñvnt i adfñrdskodeksen, begrunder, at det len og -formaliteterne ved de indre grñnser gennem en
 enkelte dokument undtages fra aktindsigt. Der foreligger rñkke nñrmere beskrevne handlinger har bevirket, at sel-
 ikke sådanne konkrete hensyn, der kan begrunde nñgtel- skabets virksomhed inden for Fñllesskabet er ophùrt pr.
 sen af aktindsigt. 1. januar 1993. De sagsùgte har efter selskabets opfattelse
 ikke truffet passende overgangsforanstaltninger med hen-
 blik på at gùre det muligt for toldklarererne gradvist at til-
 Subsidiñrt anfùrer sagsùgerne, at de af Rådet påberåbte passe sig den nye situation. For så vidt angår realiteten gùr
 hensyn ikke ses at kunne foreligge med hensyn til de sagsùgeren gñldende, at der er sket en tilsidesñttelse af
 ùnskede dokumenter. Tvñrtimod sikres opretholdelsen af velerhvervede rettigheder og af princippet om beskyttelse
 retssikkerheden og fñllesskabsrettens stabilitet ved, at af den berettigede forventning.
 offentligheden har ret til at kende det fulde grundlag for
 Rådets vedtagelse af sekundñre retsakter.
 Sag anlagt den 24. december 1997 af N. V. Wybo mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber og Rådet
 Sag anlagt den 24. december 1997 af NV Transfluvia mod for Den Europñiske Union
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber og Rådet
 (Sag T-619/97)
 for Den Europñiske Union
 (Sag T-611/97) (98/C 55/65)
 (98/C 55/64)
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: nederlandsk)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 24. december 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er for De Europñiske Fñllesskaber og Rådet for Den Euro-
 der den 24. december 1997 anlagt sag mod Kommissionen pñiske Union af N. V. Wybo, Poperinge (Belgien), ved
 for De Europñiske Fñllesskaber og Rådet for Den Euro- advokaterne P. Cavenaille og K. Tanghe, LieÁge, og med
 pñiske Union af NV Transfluvia, Menen (Belgien), ved valgt adresse i Luxembourg hos advokat A. Schmitt, 62,
 advokaterne P. Cavenaille og K. Tanghe, LieÁge, og med avenue Guillaume.


text:
16.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/5
 Appel iværksat den 22. december 2014 af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 24. oktober 2014 i sag T-543/12, Grau Ferrer mod KHIM — Rubio Ferrer (Bugui Va)
 (Sag C-597/14 P)
 (2015/C 089/06)
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved S. Palmero Cabezas og A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Xavier Grau Ferrer, Juan Cándido Rubio Ferrer og Alberto Rubio Ferrer
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom ophæves.
 —
 Der afsiges en ny materiel dom, hvorved der gives afslag på klagen over den anfægtede afgørelse, eller sagen hjemvises til Retten.
 —
 Sagsøgeren for Retten tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 Retten har tilsidesat artikel 76, stk. 2, i forordning nr. 40/94 (1) og regel 50, stk. 1, tredje afsnit, i forordning nr. 2868/95 (2), idet den på grundlag af et ukorrekt skøn fandt, at disse bestemmelser skulle finde anvendelse i nærværende sag.
 2.
 Retten har tilsidesat artikel 76, stk. 2, i forordning nr. 40/94 og regel 50 stk. 1, tredje afsnit, i forordning nr. 2868/95, idet den baserede sig på en ukorrekt fortolkning af rækkevidden af den skønsbeføjelse, der følger af disse bestemmelser. Nærmere bestemt, da Retten fandt, at appelkammeret har en sådan skønsbeføjelse, uafhængigt af om de beviser, der fremlægges for dette for første gang er supplerende beviser. Det er spørgsmålet, om den skønsbeføjelse, som artikel 76, stk. 2, i forordning nr. 40/94 og regel 50, stk. 1, tredje afsnit, i forordning nr. 2868/95 tildeler appelkammeret, foreligger under alle omstændigheder, herunder når de beviser, der er fremlagt for appelkammeret uden for fristen, er nye, hvilket er et retligt spørgsmål, som Retten må afklare.
 3.
 Retten har anvendt artikel 15, stk. 1, andet afsnit, litra a), i forordning nr. 40/94 ukorrekt, idet den konkluderede, at det ældre EF-varemærke er blevet anvendt i en form, der afviger ved enkeltheder, som ikke forandrer varemærkets særpræg, således som det er blevet registreret.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994, L 11, s. 1) som ændret [erstattet af Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1)]
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 303, s. 1).


text:
29.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 295/9
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 19. juli 2012 — Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd mod Comptroller-General of Patents (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-130/11) (1)
 (Humanmedicinske lægemidler - supplerende beskyttelsescertifikat - forordning (EF) nr. 469/2009 - artikel 3 - betingelser for opnåelse - lægemiddel, der har opnået en gyldig markedsføringstilladelse - første tilladelse - produkt successivt godkendt som veterinærmedicinsk og humanmedicinsk lægemiddel)
 2012/C 295/15
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd
 Sagsøgt: Comptroller-General of Patents
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — fortolkning af artikel 3 og artikel 13, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1768/92 af 18. juni 1992 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EFT L 182, s. 1) — fortolkning af artikel 8, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67) — betingelser for opnåelse af et supplerende beskyttelsescertificat — produkter indeholdende samme aktive ingrediens, og for hvilke der for hver er blevet udstedt en markedsføringstilladelse, den ene for et veterinærlægemiddel, det andet for et humanmedicinsk lægemiddel, der modsvarer en anden indikation
 Konklusion
 1)
 Artikel 3 og 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler skal fortolkes således, at i et tilfælde som det i hovedsagen omhandlede er den omstændighed i sig selv, at der findes en tidligere markedsføringstilladelse opnået for et veterinærmedicinsk lægemiddel, ikke til hinder for, at der udstedes et supplerende beskyttelsescertifikat for en anden anvendelse af det samme produkt, for hvilket der er udstedt en markedsføringstilladelse, forudsat at denne anvendelse falder inden for beskyttelsen af det grundpatent, der er påberåbt til støtte for ansøgningen om et supplerende beskyttelsescertifikat.
 2)
 Artikel 13, stk. 1, i forordning nr. 469/2009 skal fortolkes således, at den henviser til markedsføringstilladelsen for et produkt, der falder inden for beskyttelsen af det grundpatent, der er påberåbt til støtte for ansøgningen om et supplerende beskyttelsescertifikat.
 3)
 Svarene på de foregående præjudicielle spørgsmål ville ikke have været anderledes, hvis — i en situation, som den i hovedsagen omhandlede, hvor det samme aktive stof er til stede i to forskellige lægemidler, der har opnået successive markedsføringstilladelser — den anden markedsføringstilladelse havde krævet indgivelse af en fuldstændig ansøgning i henhold til artikel 8, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, eller hvis det produkt, der er omfattet af den første markedsføringstilladelse for det tilsvarende lægemiddel, falder inden for beskyttelsen af et andet patent, som tilhører en anden indehaver end den, der ansøger om det supplerende beskyttelsescertifikat.
 (1) EUT C 179 af 18.6.2011.


text:
25.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 27/77
 Personalerettens kendelse (Anden Afdeling) af 30. november 2015 — O’Riain mod Kommissionen
 (Sag F-104/14) (1)
 ((Personalesag - udvælgelsesprøve - meddelelse om udvælgelsesprøve EPSO/AD/241/12 - afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten - princippet om ligebehandling af ansøgerne - udvælgelseskomitéens upartiskhed - åbenbart ugrundet søgsmål))
 (2016/C 027/98)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Donncha O’Riain (Luxembourg, Luxembourg) (ved advokat A. Salerno)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Ehrbar og G. Gattinara, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten efter udvælgelsesprøve EPSO/AD/241/12-GA.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes, da søgsmålet delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet.
 2)
 Donncha O’Riain bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 7 af 12.1.2015, s. 52.


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/38
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Köln (Tyskland) den 2. november 2006 — Firma cp-Pharma Handels GmbH mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-448/06)
 (2006/C 326/80)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgericht Köln
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Firma cp-Pharma Handels GmbH
 Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland
 Præjudicielle spørgsmål
 Er Kommissionens forordning (EF) nr. 1873/2003 af 24. oktober 2003 (1) om ændring af bilag II til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (2) i strid med fællesskabsbestemmelser af højere rang (artikel 1, nr. 1, og artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90, jf. artikel 4, nr. 1, i Rådets direktiv 96/22/EF af 29.4.1996 (3)) og derfor delvis ugyldig, i det omfang det ifølge den fodnote, som er angivet med (*) vedrørende optagelsen af progesteron i bilag II til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 er udelukket at anvende injektionsvæske som dispenseringsform?
 (1) EUT L 275, s. 9.
 (2) EFT L 224, s. 1.
 (3) EFT L 125, s. 3.


text:
C 246/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.8.1999
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter fuldstændig uddannelse inden for alle de områder, som
 den pågældende speciallægeuddannelse omfatter, selv om
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til direktivets artikel 8, stk. 3, foreskriver, at de højst skal
 de i sag C-227/99 (3) anførte. Fristen for gennemførelse af gennemgå en supplerende uddannelse inden for bestemte
 direktiverne udløb den 30. april 1997. områder. Desuden har de spanske myndigheder ikke
 godtgjort, at en sådan eksamen er adækvat, hvis uddannel-
 sen alene skal have en supplerende og begrænset karakter.
 (1) EFT L 144 af 18.6.1996, s. 12.
 (2) EFT L 144 af 18.6.1996, s. 35.
 (3) Endnu ikke offentliggjort i Tidende. — Manglende gennemførelse af artikel 18 i direktiv
 93/16/EØF: Spanien har ikke godtgjort, at anvendelsen af
 dens nuværende nationale retsforskrifter kan garantere
 samme retsstilling, som en gennemførelse af nævnte
 diretivbestemmelse vil indebære.
 Sag anlagt den 17. juni 1999 af Kommissionen for De (1) EFT L 165 af 7.7.1993, s. 1.
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien (2) Rådets direktiv 75/362/EØF af 16.6.1975 om gensidig an-
 erkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikations-
 beviser for læger omfattende foranstaltninger, som skal lette den
 (Sag C-232/99) faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af
 tjenesteydelser (EFT 1975, L 167, s. 1).
 (1999/C 246/29)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 16. juni
 1999 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommission for
 De Europæiske Fællesskabers ved Isabel Martı́nez del Peral og
 Bernard Mongin, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg Carlos
 Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-
 centret, Kirchberg.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt af Københavns Byret den 17. juni 1999 i sagen
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: anklagemyndigheden mod Tonny Haugsted Hansen
 1. Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine
 forpligtelser efter traktaten og Rådets direktiv 93/16/EØF (Sag C-233/99)
 af 5. april 1993 (1) om fremme af den frie bevægelighed for
 læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser,
 certifikater og andre kvalifikationsbeviser, da det dels (1999/C 246/30)
 ikke har gennemført direktivet korrekt inden for den i
 direktivets artikel 8 fastsatte frist, dels ikke har gennemført Ved kendelse afsagt den 17. juni 1999, indgået til Domstolens
 direktivets artikel 18. justitskontor den 21. juni 1999, har Københavns Byret i sagen
 anklagemyndigheden mod Tonny Haugsted Hansen forelagt
 2. Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost- De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 ninger. præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1. Skal Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF (1)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald,
 herunder navnlig direktivets artikel 18, sammenholdt med
 — Ukorrekt gennemførelse af artikel 8 i direktiv 93/16/EØF: artikel 5, 7 og 9, fortolkes således, at disse bestemmelser
 En medlemsstat kan ikke — i de tilfælde, hvor der efter er til hinder for en national ordning, hvorefter det er muligt
 direktivet ikke indrømmes nogen automatisk anerkendelse at straffe en person, der i strid med nogle nationale regler
 — som betingelse for adgang til en uddannelse, der om emballage til øl og læskedrikke har markedsført
 giver mulighed for erhvervelse af eksamensbevis som importeret dåsecola i den omhandlede metalemballage?
 speciallæge, systematisk kræve bestået en statseksamen
 som den optagelsesprøve, der er fastsat for at få adgang til
 uddannelsen som »Médico Interno Residente« (speciallæge- 2. Såfremt spørgsmål nr. 1 besvares bekræftende, ønskes det
 kandidat i hospitalsturnus). Ifølge traktatens artikel 39 oplyst, om direktivets bestemmelser, herunder navnlig
 (tidligere artikel 48) og artikel 43 (tidligere artikel 52), som direktivets artikel 18, sammenholdt med artikel 5, 7 og 9,
 direktiv 75/362/EØF (2) og direktiv 93/16/EØF er udstedt opfylder betingelserne for at være umiddelbart anvendelige,
 til gennemførelse af, er medlemsstaterne forpligtet til i således at en tiltalt kan påberåbe sig direktivets bestemmel-
 videst muligt omfang og på den mest adækvate måde at ser umiddelbart for de nationale domstole.
 tage hensyn til de uddannelser, som allerede er tilbagelagt
 i de øvrige medlemsstater. Såfremt det kræves af udlændin- 3. Såfremt spørgsmål nr. 1 besvares benægtende, ønskes det
 ge, at de består en statseksamen, uden nærmere specifika- oplyst, om EF-traktatens artikel 28 (tidligere artikel 30),
 tion af kravene, er følgen, at de skal gennemgå en ny, sammenholdt med hensynet til miljøbeskyttelse, jf.


text:
26.6.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 168/11
 Sag anlagt den 23. april 2004 af Ferriere Nord spa mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-153/04)
 (2004/C 168/20)
 Processprog: italiensk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 23. april 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Ferriere Nord spa ved avvocati Wilma Viscardini og Gabriele Donà.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 I henhold til artikel 230 EF annulleres Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers afgørelser i anbefalet skrivelse BUDG/C-05/DS (D2004) / 51138 af 5. februar 2004, modtaget af sagsøgeren den 13. februar 2004, og i fax BUDG/C-05/DS (D2004) 53883, modtaget af sagsøgeren den 13. april 2004, hvorved Ferriere Nord blev anmodet om at indbetale beløb på henholdsvis 564 402,26 EUR og 341 932,32 EUR i forbindelse med sag IV/31.553 – Armeringsnet.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort gældende, at de nævnte afgørelser, som er truffet som led i opfyldelsen af Kommissionens afgørelse af 2. august 1989 (hvorved sagsøgeren blev pålagt at betale en bøde på 320 000 EUR for tilsidesættelse af EØF-traktatens artikel 85, stk. 1) er ulovlige i henhold til forældelsesbestemmelsen i artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 2988/74 af 26. november 1974 om forældelse af adgangen til at pålægge økonomiske sanktioner inden for Det Europæiske Fællesskabs transport- og konkurrenceret og af adgangen til tvangsfuldbyrdelse af disse sanktioner (1). Særligt:
 —
 Kommissionens beslutning af 2. august 1989 er med Domstolens dom af 17. juli 1997 blevet endelig, og fra denne dato begynder forældelsesfristen på 5 år i artikel 4 i forordning 2988/74 at løbe.
 —
 Forældelsesfristen er blevet afbrudt med Kommissionens skrivelse af 11. september 1997, meddelt til sagsøgeren den 18. september 1997, hvilket betyder, at en ny forældelsesfrist på 5 år er begyndt at løbe (jf. artikel 5 i forordning 2988/74).
 —
 Kommissionen skulle således have gennemført opfyldelsen af bødeafgørelsen før den 11. september 2002 eller senest før den 18. september 2002.
 —
 De anfægtede afgørelser er derimod henholdsvis fra den 5. februar 2004 (modtaget af sagsøgeren den 13. februar 2004) og den 13. april 2004 (modtaget af sagsøgeren pr. fax den 13. april 2004).
 —
 Kommissionens mulighed for at gennemføre opfyldelsen af sin afgørelse af 2. august 1989 er således forældet.
 (1) EFT L 319 af 29.11.1974, s. 1.


text:
22.7.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 211/11
 var indførsel af sukker med EF/OLT-kumulation af oprin- Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 delsen og blandinger af kakao og sukker med OLT- afsagt den 15. maj 2000 af Cour d’appel de Paris (9. Afde-
 oprindelse i henhold til artikel 6 i bilag II til OLT-afgørelsen ling) i sagen Edouard Balguerie, Bernard André Mercier og
 fortsat mulig i ubegrænset omfang. Kommissionen ønsker Patrick Thoma — solidarisk ansvarlig: Société Balguerie,
 med forordning nr. 465/2000 at indføre en begrænsning Société Pillet og Orkos Diffusion mod Administration des
 af den EF/OLT-kumulation af oprindelsen, som Rådet har douanes i tilstedeværelse af Ministère public.
 opretholdt, og har således til hensigt at hindre en følge, der
 klart er skabt af OLT-afgørelsen og opretholdt af Rådet.
 (Sag C-190/00)
 — Tilsidesættelse af artikel 253 EF.
 (2000/C 211/18)
 (1) EFT 2000 L 56, s. 39.
 (2) EFT 1991 L 263, s. 1.
 (3) EFT 2000 L 55, s. 67.
 Ved dom afsagt den 15. maj 2000, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 23. maj 2000, har Cour d’appel de Paris
 (9. Afdeling) i sagen Edouard Balguerie, Bernard André Mercier
 og Patrick Thomas — solidarisk ansvarlig: Société Balguerie,
 Société Pillet og Orkos Diffusion mod Administration des
 douanes i tilstedeværelse af Ministère public forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstolen anmodning om præjudi-
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kend- ciel afgørelse af følgende spørgsmål: Cour d’appel de Paris
 else afsagt den 3. maj 2000 af Arbeitsgericht Hamburg i (9. Afdeling) anmoder Domstolen om at træffe afgørelse om
 sagen Dr. Helga Kutz-Bauer mod Freie und Hansestadt følgende spørgsmål:
 Hamburg
 (Sag C-187/00) Er Kommissionens forordning nr. 4112/87 af 9. december
 1987 (1) og de betingelser, der skal være opfyldt for, at
 (2000/C 211/17) importen af dadler kan ske i henhold til ordningen med
 toldlempelse, fordi varerne skal undergives et særligt anvend-
 Ved kendelse afsagt den 3. maj 2000, indgået til Domstolens elsesformål, til hinder for, at de importeres i originale paknin-
 Justitskontor den 19. maj 2000, har Arbeitsgericht Hamburg i ger med et indhold på 11 kg og derunder?
 sagen Dr. Helga Kutz-Bauer mod Freie und Hansestadt Ham-
 burg forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod-
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 (1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 4142/87 af 9.12.1987 om
 1. Er det i strid med artikel 2 og artikel 5 i »Rådets direktiv fastsættelse af betingelserne for adgang til toldlempelse ved
 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebe- indførsel af varer, for hvilke der er foreskrevet et særligt anvend-
 handling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang elsesformål (EFT L 387 af 31.12.1987, s. 81).
 til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt
 arbejdsvilkår«, at en overenskomstmæssig ordning for
 offentligt ansatte åbner adgang for såvel mandlige som
 kvindelige beskæftigede til at overgå til aldersbetinget
 deltidsbeskæftigelse, når denne deltidsbeskæftigelse kun
 indrømmes indtil det tidspunkt, hvor der kan opnås krav
 på en ikke-nedsat pension fra den lovpligtige pensionsfor-
 sikring, og når den gruppe af personer, der kan gøre
 krav på ikke-nedsat pension fra det fyldte 60. år, næsten
 udelukkende består af kvinder, mens den gruppe, der først
 kan gøre krav på ikke-nedsat pension fra det fyldte 65. år, Sag anlagt den 23. maj 2000 af Kommissionen for De
 næsten udelukkende består af mænd? Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 2. Har de nationale retter, når de overenskomstmæssige
 og ved lov fastsatte ordninger er i strid med direktiv (Sag C-191/00)
 76/207/EØF (1) henholdsvis direktiv 79/7/EØF (2), kompe-
 tence til at anvende ordningerne til fordel for den forfordel-
 te gruppe, idet de ser bort fra ordningernes EF-stridige (2000/C 211/19)
 begrænsninger, indtil overenskomstparterne og/eller lovgi-
 ver har vedtaget en ordning uden forskelsbehandling?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. maj
 2000 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissio-
 (1) EFT L 39 af 14.2.1976, s. 40. nen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 (2) EFT L 6 af 10.1.1979, s. 24.
 Karen Banks og Laura Pignataro, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 ---pagebreak--- C 211/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.7.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: af Det Europæiske Fællesskab (nu artikel 141), og er
 bestemmelserne i artikel L 24-1-3 i code des pensions
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine civiles et militaires de retraite i bekræftende fald i strid med
 forpligtelser efter direktiv 89/552/EØF (1), da den ved princippet om lige løn?
 fortsat at anvende artikel 8 i lov nr. 223/90 på kontrakter
 indgået før den 28. februar 1998 ikke har gennemført
 artikel 11, stk. 3, i Rådets direktiv 89/552/EØF om sam- 2) Såfremt traktatens artikel 119 ikke finder anvendelse, er
 ordning af visse love og administrative bestemmelser i direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978(1) da til hinder
 medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-sprednings- for, at Frankrig opretholder bestemmelser som f.eks. artikel
 virksomhed. L 24-I-3 i code des pensions civiles et militaires de retraite?
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger. (1) Rådets direktiv 79/7/EØF af 19.12.1978 om gradvis gennemfør-
 else af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med
 hensyn til social sikring (EFT L 6 af 10.1.1979, s. 24).
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Hvad angår artikel 11, stk. 2 og 3, i direktiv 89/552/EØF, er
 disse bestemmelser ganske vist principielt gennemført ved
 artikel 3, stk. 2 og 3, i lov nr. 122/98, men den undtagelsesbe-
 stemmelse, som er indeholdt i lovens artikel 3, stk. 3, sidste
 punktum, og som foreskriver, at de nye bestemmelser om
 reklameafbrydelser ikke finder anvendelse på programmer,
 hvortil udnyttelsesrettighederne er erhvervet inden den 28. fe-
 bruar 1998, indebærer, at artikel 8 i lov nr. 223/90 fortsat er
 gældende, men alene for disse kontrakter. Af denne grund er Sag anlagt den 25. maj 2000 af Kommissionen for De
 direktivets artikel 11, stk. 2, ikke blevet fuldt gennemført og Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 artikel 11, stk. 3, ikke korrekt gennemført i italiensk ret,
 eftersom den italienske lovgivning undtager kontrakter, som
 (Sag C-207/00)
 er indgået før den 28. februar 1998.
 (1) EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23. (2000/C 211/21)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 25. maj
 2000 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 Karen Banks og Laura Pignataro, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxem-
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom bourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 afsagt den 25. april 2000 af Tribunal administratif de
 Châlons en Champagne (Anden Afdeling) i sagen Henri
 Mouflin mod Recteur de l’académie de Reims — Interve- Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 nient: Syndicat général de l’Education Nationale et de la
 Recherche publique CFDT de la Marne — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser efter Europa-Parlamentets og Rådets direktiv
 (Sag C-206/00) 97/36/EF (1) af 30. juni 1997 om ændring af Rådets
 direktiv 89/552/EØF (2) om samordning af visse love og
 administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrør-
 (2000/C 211/20) ende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed, da den ikke
 har vedtaget de nødvendige love og administrative
 Ved dom afsagt den 25. april 2000, indgået til Domstolens bestemmelser til at efterkomme direktivet, navnlig dettes
 Justitskontor den 25. maj 2000, har Tribunal administratif de artikel 1, nr. 1), som ændrer artikel 1, litra c), i direktiv
 Châlons en Champagne (Anden Afdeling) i sagen Henri 89/552/EØF, artikel 1, nr. 2), som afløser artikel 2 i direk-
 Mouflin mod Recteur de l’académie de Reims — Intervenient: tiv 89/552/EØF, bortset fra stk. 3, 4, 5 og 6, artikel 1,
 Syndicat général de l’Education Nationale et de la Recherche nr. 3), som indsætter artikel 2a i direktiv 89/552/EØF,
 publique CFDT de la Marne, forelagt De Europæiske Fællesska- artikel 1, nr. 4), som indsætter artikel 3a, stk. 3, i direktiv
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af 89/552/EØF, artikel 1, nr. 12), som afløser artikel 10 i
 følgende spørgsmål: direktiv 89/552/EØF, bortset fra stk. 2, artikel 1, nr. 14),
 som ændrer affattelsen af indledningen til artikel 12 i
 1) Er de pensioner, der udbetales i henhold til den franske direktiv 89/552/EØF, artikel 1, nr. 15), som afløser arti-
 pensionsordning for tjenestemænd omfattet af begrebet kel 13 i direktiv 89/552/EØF, og endelig artikel 1, nr. 18),
 »løn« i henhold til artikel 119 i traktaten om oprettelse som tilføjer et stk. 2 til artikel 16 i direktiv 89/552/EØF.


text:
Nr . C 180/ 12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 6 . 96
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling ) ( Sjette Afdeling)
 af 28 . marts 1996 af 25 . april 1996
 i sag C-3 18/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles i sag C-274/93 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (*) skaber mod Storhertugdømmet Luxembourg ( 1 )
 (Traktatbrud — offentlige bygge- og anlægskontrakter — (Traktatbrud — manglende gennemførelse afRådets direk
 manglende offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse) tiv 86/609/EØF — beskyttelse af dyr, der anvendes til
 { 961C 180/23 ) forsøg og andre videnskabelige formål)
 ( 96/C 180/24 )
 (Processprog: tysk) (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-274/93 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber ( befuldmægtiget: Xavier Lewis ) mod Storhertug
 I sag C-3 1 8/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles dømmet Luxembourg, angående en påstand om, at det
 skaber ved Hendrik van Lier og oprindeligt Angela Barden fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat
 hewer, derefter Claudia Schmidt, som befuldmægtigede, sine forpligtelser efter artikel 25 i Rådets direktiv 84/
 mod Forbundsrepublikken Tyskland ved Ernst Roder og 609/EØF af 24 . november 1986 om indbyrdes tilnærmelse
 Gereon Thiele, som befuldmægtigede, angående en påstand af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser
 om, at det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv videnskabelige formål, og efter EØF-traktatens artikel 5 og
 71 /305/EØF af 26 . juli 1971 om samordning af fremgangs 189 ved ikke at have truffet alle de nødvendige foranstalt
 måderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og ninger til at efterkomme direktivet inden for de fastsatte
 anlægskontrakter ( EFT 1971 II, s . 613 ), som ændret ved frister, har Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af
 Rådets direktiv 89/440/EØF af 18 . juli 1989 ( EFT L 210, afdelingsformanden, C. N. Kakouris, og dommerne G.
 s . 1 ), da Wasser- und Schiffahrtsamt Emden har indgået en Hirsch ( refererende dommer ), F. A. Schockweiler, P. J. G.
 offentlig bygge- og anlægskontrakt om uddybning af den Kapteyn og J. L. Murray; generaladvokat: F. G. Jacobs;
 nedre Ems fra Papenburg til Oldersum ved udbud efter justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Hol
 forhandling uden forudgående offentliggørelse af en stein, den 25 . april 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 udbudsbekendtgørelse i De Europæiske Fællesskabers således :
 Tidende, har Domstolen ( Femte Afdeling ), sammensat af
 afdelingsformanden, D. A. O. Edward, og dommerne J. C. 1 ) Sagen afvises.
 Moitinho de Almeida, P. Jann ( refererende dommer ),
 L. Sevôn og M. Wathelet; generaladvokat: M. B. Elmer; 2 ) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens om
 justitssekretær : R. Grass , den 28 . marts 1996 afsagt dom, kostninger.
 hvis konklusion lyder således :
 0 ) EFT nr. C 168 af 19 . 6 . 1993 .
 1 ) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine for
 pligtelser i henhold til Rådets direktiv 71 /305/EØF af
 26. juli 1971 om samordning affremgangsmåderne med
 hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskon DOMSTOLENS DOM
 trakter, som ændret ved Rådets direktiv 89/440/EØF af
 1 8, juli 1 989, da Wasser- und Schiffahrtsamt Emden har ( Femte Afdeling )
 indgået en offentlig bygge- og anlægskontrakt om af 25 . april 1996
 uddybning af den nedre Ems fra Papenburg til Older
 sum ved udbud efter forhandling uden forudgående i sag C-87/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse i De Eu skaber mod Kongeriget Belgien ( 1 )
 ropæiske Fællesskabers Tidende . (Offentlige kontrakter — transportsektoren — direktiv
 90/53 l/EØF)
 ( 96/C 180/25 )
 2 ) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkost
 ninger. (Processprog: fransk)
 (') EFT nr . C 380 af 31 . 12 . 1994 .
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-87/94 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber ( befuldmægtiget: Hendrik van Lier ) mod Kongeriget
 ---pagebreak--- 22 . 6 . 96 1 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 180/ 13
 Belgien ( befuldmægtiget: Jan Devadder, bistået af advoka DOMSTOLENS DOM
 terne Michel Waelbroeck og Denis Waelbroeck ), angående af 30. april 1996
 en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv i sag C-308/93 , Bestuur van de Sociale Verzekeringsbank
 90/53 l /EØF af 17 . september 1990 om fremgangsmåderne mod J. M. Cabanis-Issarte ( anmodning om præjudiciel
 ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt afgørelse fra Centrale Raad van Beroep )( 1 )
 transport og telekommunikation ( EFT L 297, s . 1 ), såvel (Social sikring af vandrende arbejdstagere — frivillig pen
 som det ligebehandlingsprincip, som danner grundlag for sionsforsikring — en arbejdstagers efterladte ægtefælle —
 alle regler om licitationsprocedurer vedrørende offentlige ligebehandling)
 kontakter, idet Kongeriget Belgien i forbindelse med en { 96/C 180/26 )
 offentlig kontrakt udbudt af Société régionale wallonne du
 transport tog hensyn til ændringer, som blev foretaget i et af
 tilbuddene efter åbningen af disse, idet det under licita
 tionsproceduren anerkendte en tilbudsgiver, som ikke
 opfyldte kriterierne for udvælgelse i udbudsmaterialet, og (Processprog: nederlandsk)
 idet det antog et tilbud, som ikke opfyldte kriterierne for
 tildeling af kontrakten i udbudsmaterialet, har Domstolen
 ( Femte Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden,
 D. A. O. Edward ( refererende dommer ), og dommerne J . C. (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 Moitinho de Almeida , C. Gulmann, P. Jann og L. Sevón; offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 generaladvokat: C. O. Lenz; justitssekretær: ekspeditions
 sekretær H. A. Rühl , den 25 . april 1996 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således :
 I sag C-308/93 , angående en anmodning, som Centrale
 Raad van Beroep (Nederlandene ) i medfør af EØF-trakta
 tens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for
 1 ) Kongeriget Belgien bar tilsidesat sine forpligtelser i nævnte ret verserende sag, Bestuur van de Sociale Verzeke
 henhold til Rådets direktiv 90/531 /EØF af 17. septem ringsbank mod J. M. Cabanis-Issarte, at opnå en præjudiciel
 ber 1990 om fremgangsmåderne ved tilbudsgivning afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 2 og 3 i Rådets
 inden for vand- og energiforsyning samt transport og forordning ( EØF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om
 telekommunikation, idet Kongeriget Belgien i forbin anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere,
 delse med en offentlig kontrakt udbudt af Société selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer,
 régionale wallonne du transport tog hensyn til oplys der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført
 ninger vedrørende forbruget af brændstof, som virk ved Rådets forordning ( EØF ) nr . 2001 /83 af 2 , juni 1983
 somheden EMI gav i en supplerende meddelelse af ( EFT L 230, s . 6 ), har Domstolen, sammensat af præsiden
 24. august 1993 , dvs. efter åbningen af tilbuddene, idet ten, G. C. Rodriguez Iglesias, afdelingsformændene D. A. O.
 virksomheden EMI fik tildelt kontrakten på grundlag af Edward, J.-P . Puissochet og G. Hirsch samt dommerne G. F.
 oplysninger, der ikke svarer til bestemmelserne i bilag 23 Mancini, F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida,
 til det særlige udbudsmateriale vedrørende beregningen P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J. L. Murray, P. Jann, H.
 af denne virksomheds fiktive fradrag for så vidt angår Ragnemalm og M. Wathelet ( refererende dommer ); gene
 vedligeholdelsesomkostninger til udskiftning af motor raladvokat: G. Tesauro; justitssekretær: ekspeditionssekre
 og gearkasse, idet der i forbindelse med sammenslutnin tær D. Louterman-Hubeau, den 30 . april 1996 afsagt dom,
 gen af tilbuddene på leverance nr. 4-6 blev taget hensyn hvis konklusion lyder således :
 til besparelseselementer, forelagt af virksomheden EMI,
 selv om de ikke var anført i udbudsmaterialet eller
 udbudsbekendtgørelsen, idet elementerne blev anvendt
 til at udligne de finansielle forskelle mellem de tilbud, 1 ) Artikel 2 og 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af
 der blev prioriteret som nr. \ , og virksomheden EMI's 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsord
 tilbud, der var placeret som nr. 2, og idet visse af ninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende
 virksomheden EMI's tilbud blev antaget under hensyn og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fæl
 til disse elementer. lesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forord
 ning (EØF) nr. 2001 /83 af 2 , juni 1983, skal fortolkes
 således, at de kan påberåbes af en vandrende arbejdsta
 gers efterladte ægtefælle med henblik på fastsættelsen af
 2 ) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger. bidragssatsen for en frivillig forsikringsperiode, der er
 tilbagelagt i henhold til den medlemsstats alderspen
 sionsordning, på hvis område arbejdstageren har udøvet
 sin beskæftigelse.
 0 ) EFT nr . C 132 af 14 . 5 . 1994 .
 2 ) Denne dom kan ikke påberåbes til støtte for krav
 vedrørende ydelser i tilknytning til perioder, der ligger
 forud for datoen for dens afsigelse, undtagen for så vidt


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/8
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 25. februar 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik
 (Sag C-170/09) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2005/60/EF - hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 2010/C 100/11
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved V. Peere og P. Dejmek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og B. Messmer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af alle de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF 26. oktober 2005 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme (EUT L 309, s. 15).
 Konklusion
 1)
 Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF af 26. oktober 2005 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
 2)
 Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 153 af 4.7.2009.


text:
16.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour constitutionelle (Belgien) den 28. april 2011 — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL) og Olivier de Clippele mod Gouvernement flamand
 (Sag C-197/11)
 2011/C 211/25
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour constitutionelle
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL) og Olivier de Clippele
 Sagsøgt: Gouvernement flamand
 Intervenient: Collège de la Commission communautaire française, Gouvernement de la Communauté française og Conseil des ministres
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 21, 45, 49, 56 og 63 TEUF samt artikel 22 og 24 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, der ændrer forordning (EØF) nr. 1612/68 og ophæver direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (1) fortolkes således, at de er til hinder for ordningen ifølge Bog 5 i regionen Flanderns dekret af 27. marts 2009 om visse retningslinjer vedrørende fast ejendom, som har overskriften »At bo i din egen region« (Vivre dans sa propre région/Wonen in eigen streek), og som i visse såkaldte mål-kommuner betinger overdragelsen af grunde og bygninger, der er opført på grundene, af, at erhververen eller lejeren godtgør at have en tilstrækkelig tilknytning til disse kommuner i den i dekretets artikel 5.2.1, § 2, omhandlede forstand?
 (1) EFT L 158, s. 77.


text:
5.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 135/42
 Sag anlagt den 15. januar 2014 — St’art m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-36/14)
 2014/C 135/54
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: St’art — Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgien), Stichting Cultuur — Ondernemen (Amsterdam, Nederlandene) og Angel Capital Innovations Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne L. Dehin og C. Brüls)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling, der gives sagsøgerne medhold, og følgelig annulleres de anfægtede retsakter:
 —
 Dels Europa-Kommissionens beslutning, der blev truffet på en ukendt dato, om at afslutte projektet »Factor SI.2.609157 — 2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011«, og følgelig at bringe tildelingen af den støtte, der er bevilget til det konsortium, som sagsøgerne har dannet, til ophør.
 —
 Dels beslutningen, der bekræftede ovennævnte beslutning, og som blev vedtaget den 29. november 2013.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder advokathonorarer.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat to anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af begrundelsespligten, samt at der er sket en tilsidesættelse af retten til en retfærdig behandling og af det generelle princip om opfyldelse i god tro af aftaler og kontraktvilkår, for så vidt som den af Kommissionen givne begrundelse er ufyldestgørende, og ingen af betingelserne for ophævelse af aftalen er opfyldt. Sagsøgerne har anført, at det forhold, at formålene med projektet er blevet nået med andre midler, der således fratager projektet dets genstand, ikke er en gyldig grund til at ophæve støtteaftalen.
 2.
 Med det andet anbringende gøres gældende, at der er sket myndighedsmisbrug og magtfordrejning, samt at der er sket en tilsidesættelse af retten til god forvaltning, af kontradiktionsprincippet og af det generelle princip om, at lovgiver selv skal følge loven (»patere legem quam ipse fecisti«), idet Kommissionen ikke har fremlagt oplysninger, der gør det muligt dels at afgøre, om den har undersøgt de bemærkninger, der er afgivet af det konsortium, som sagsøgerne indgår i, dels at kende grundene til, at den afviste disse bemærkninger.


text:
14.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/45
 Rettens kendelse af 11. januar 2016 — Oase mod KHIM — Compo France (AlGo)
 (Sag T-300/15) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - tilbagekaldelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse i sagen))
 (2016/C 098/59)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Oase GmbH (Hörstel, Tyskland) (ved advokat T. Weeg)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved H. Kunz, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Compo France SAS (Roche-Lez-Beaupré, Frankrig) (ved advokat J. Meyer)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 11. februar 2015 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1409/2013-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Compo France SAS og Oase GmbH
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Oase GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) afholdte omkostninger. Compo France SAS bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 262 af 10.8.2015.


text:
4.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 293/29
 Rettens dom af 20. juli 2017 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-143/15) (1)
 ((EGFL og ELFUL - udgifter, der er udelukket fra finansiering - udgifter afholdt af Spanien - afkoblet direkte støtte for ansøgningssårene 2008 og 2009 - fejl i kontrolsystemet - fastsættelse af stikprøvekontrollerne - bevisbyrde - støtte til udvikling af landdistrikterne i den selvstyrende region Castilla y León for ansøgningsårene 2009 og 2010 - kontroller på stedet - nøglekontroller - proportionalitet))
 (2017/C 293/33)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved M. Sampol Pucurull og M.J. García-Valdecasas Dorrego, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved D. Triantafyllou og I. Galindo Martín, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om delvis annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/103 af 16. januar 2015 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT 2015, L 16, s. 33).
 Konklusion
 1)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/103 af 16. januar 2015 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), annulleres, for så vidt som den vedrører den finansielle korrektion, der er pålagt Kongeriget Spanien efter undersøgelse AA/2009/007/ES for ansøgningsåret 2009.
 2)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 3)
 Hver part bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 178 af 1.6.2015.


text:
30.4.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 130/14
 Appel iværksat den 2. marts 2011 af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 16. december 2010 i sag T-513/09, José Manuel Baena Grupo, S.A. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM), Herbert Neuman og Andoni Galdeano del Sel
 (Sag C-102/11 P)
 2011/C 130/25
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved J. Crespo Carrillo og A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: José Manuel Baena Grupo, SA, Herbert Neuman og Andoni Galdeano del Sel
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 —
 Den appellerede dom ophæves.
 —
 Sagen realitetsbehandles, hvorved appellen forkastes, eller sagen hjemvises til Retten.
 —
 Sagsøgeren i første instans tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Harmoniseringskontoret gør gældende, at den appellerede dom bør ophæves, for så vidt som Retten har tilsidesat artikel 61 i forordning (EF) nr. 6/02 (1) af de grunde, der er specificeret nedenfor, og som kan sammenfattes på følgende måde:
 a)
 Ved at erstatte appelkammerets vurdering af de faktiske omstændigheder med sin egen vurdering uden at have fundet »åbenbare fejlskøn«, overskred Retten rammerne for artikel 61 i forordningen om EF-design. I stedet for at foretage en legalitetskontrol udøvede Retten de samme kompetencer, som forordningens artikel 60 tillægger appelkamrene.
 b)
 Retten tilsidesatte forordningens artikel 25, stk. 1, litra c), sammenholdt med artikel 6, idet den:
 i)
 anvendte et urigtigt kriterium, da den undersøgte, om de sammenlignede design giver et anderledes helhedsindtryk hos den informerede bruger. Den retlige fejl opstod, fordi Retten undersøgte, om ligheder og forskelle »bevares i hukommelsen« hos den informerede bruger (jf. præmis 22 og 23 i den appellerede dom). Sammenligningen kan imidlertid ikke baseres på brugerens erindring. Eftersom denne sag angår EF-design — og ikke varemærker — består det korrekte kriterium i at fastlægge, om eksisterende ligheder og forskelle i forhold til andre design, [der er blevet offentliggjort], fører til et anderledes helhedsindtryk, når den informerede bruger foretager en direkte sammenligning af [de offentliggjorte] design.
 ii)
 kun analyserede en del af de relevante kundekredses indtryk og slet ikke begrundede brugernes indtryk for en del af de omhandlede produkters vedkommende, nemlig »det trykte materiale, herunder reklamematerialet«.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 af 12.12.2001 om EF-design (EFT 2002, L 3, s. 1).


text:
8.9.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/30
 Sag anlagt den 25. juli 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-345/07)
 (2007/C 211/59)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Zavvó og P. Dejmek)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af direktivet, og idet den under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen om disse bestemmelser.
 —
 Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2004/49/EF i national ret udløb den 30. april 2006.
 (1) EUT L 164, s. 44.


text:
13.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 78/29
 Rettens dom af 2. februar 2017 — Marcas Costa Bravamod EUIPO — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
 (Sag T-691/15) (1)
 ((EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket Cremcaffé by Julius Meinl - det ældre EU-figurmærke café crem - relativ registreringshindring - manglende reel brug af det ældre varemærke - artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2017/C 078/39)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Spanien) (ved advokaterne E. Manresa Medina og J. Manresa Medina)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved M. Fischer, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Schweiz) (ved advokat D. Majer)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 29. september 2015 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2756/2014-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Marcas Costa Brava og Excellent Brands JMI
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
 2)
 Marcas Costa Brava, SL betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 48 af 8.2.2016.


text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/12
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 15. juli 2004
 i sag C-119/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik (1)
 (Traktatbrud - manglende gennemførelse af direktiv 2000/52/EF - gennemskuelighed af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder)
 (2004/C 228/22)
 Processprog: fransk
 I sag C-119/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: G. Rozet) mod Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. de Bergues og C. Lemaire), angående en påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2000/52/EF af 26. juli 2000 om ændring af direktiv 80/723/EØF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder (EFT L 193, s. 75), idet den ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af præsidenten, C. Gulmann, og dommerne S. von Bahr (refererende dommer) og R. Silva de Lapuerta; generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: R. Grass, den 15. juli 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2000/52/EF af 26. juli 2000 om ændring af direktiv 80/723/EØF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder, idet den ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
 2)
 Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 112 af 10.5.2003.


text:
2 . 3 . 96 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 64/23
 Sag anlagt den 22. december 1995 af Lando Tinelli mod 118 436,52 DM med rente 8% fra 19 . maj 1992 ,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ligesom de sagsøgte tilpligtes in solidum at betale sagens
 ( Sag T-242/95 ) omkostninger samt omkostninger til syn og skøn med
 1 961,90 DM .
 ( 96/C 64/44 )
 — Sagen udsættes .
 (Processprog: italiensk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22 . december 1995 anlagt sag mod Kommissionen for Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 De Europæiske Fællesskaber af Lando Tinelli, forhenvæ samme som i sag T-20/94 .
 rende tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, Rom, ved advokat med møderet for Corte di
 Cassazione della Rebubblica italiana Giuseppe Marchesini
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Ernest
 Arendt, 8-10, rue Mathias Hårdt.
 Sag anlagt den 3 . januar 1996 af Neue Maxhiitte Stahlwerke
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber
 — Sagsøgerens pensionsopgørelse for januar 1995 og de
 følgende måneder annulleres af de i stævningen anførte ( Sag T-2/96 )
 grunde. ( 96/C 64/46 )
 — Kommissionen tilpligtes at betale de skyldige tillægsbe
 løb med renter 8 % fra de respektive forfaldsdatoer . (Processprog: tysk)
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3 . januar 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Europæiske Fællesskaber af Neue Maxhiitte Stahlwerke
 GmbH, Sulzbach-Rosenberg ( Forbundsrepublikken Tysk
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til land ), ved advokat Rainer M. Bierwagen, Bruxelles, og med
 dem, der er gjort gældende i sag T-238/95 , Francesco valgt adresse i Luxembourg hos advokat Victor Elvinger,
 Mongelli mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska Advokatfirmaet Elvinger & Dessoy, 31 , rue d'Eich, Luxem
 ber . bourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Kommissionens beslutning af 18 . oktober 1995 annul
 leres i det omfang, den vedrører sagsøgeren.
 Sag anlagt den 2 . januar 1996 af interessentskabet Bernhard
 Bocker-Lensing og Ludger Schulze-Beiering mod Rådet for — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæi ger .
 ske Fællesskaber
 ( Sag T-l/96 ) Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 ( 96/C 64/45
 Sagsøgeren, EKSF-stålværket Neue Maxhiitte Stahlwerke
 (Processprog: tysk) GmbH, Sulzbach-Rosenberg, der har modtaget lån, som
 Kommissionen anser for støtte, har gjort gældende, at
 væsentlige formelle regler og processuelle principper er
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der blevet tilsidesat ved den anfægtede beslutning.
 den 2 . januar 1996 anlagt sag mod Rådet for Den
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske De konstateringer, der er indeholdt i beslutningen, er
 Fællesskaber af interessentskabet Bernhard Bocker-Lensing ukorrekte og utilstrækkelige, for så vidt angår kriterierne
 og Ludger Schulze-Beiering mod Rådet, ved advokaterne for den påståede støtte .
 Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich Manstetten,
 Dr. Frank Schulze og Dr. Winfried Haneklaus, Miinster, og De to procedurer — privatiseringen af Neue Maxhiitte og
 med valgt adrese i Luxembourg hos advokatfirmaet Dupong tildelingen af lånene — hører efter deres natur sammen, idet
 & Associés, 14 a, rue des Bains, Luxembourg. lånene indgik i bestræbelserne på at sikre privatiseringen et
 tilfredsstillende forløb. Den omstændighed, at Kommissio
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : nen har indledt to procedurer, men uden at forene disse,
 indebærer, at den kunstigt opsplitter omstændigheder, der
 — Sagsøgte tilpligtes in solidum at betale sagsøgeren en hører sammen. Beslutningen bør annulleres som følge af, at
 erstatning for perioden 2 . april 1984 til 13 . juni 1991 på procedurerne retsstridigt er blevet opdelt.
 ---pagebreak--- Nr . C 64/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2 . 3 . 96
 Ved beslutningens artikel 2 kræves det, at den berørte — Kommissionen tilpligtes at betale renter af lønsupple
 virksomhed skal tilbagebetale den påstående støtte . Som mentet for perioden 1 . oktober 1990 til 31 . december
 allerede nævnt indgår de to procedurer i en uadskillig 1994 svarende til 10% p.a . i samme periode.
 sammenhæng. Såfremt rettens afgørelse falder ud i privati
 seringskonceptets favør, modregnes lånene, hvorefter den
 anden procedure bliver genstandsløs . Under disse omstæn
 digheder er sagsøgeren tvunget til at anfægte Kommissio — For så vidt det er nødvendigt, annulleres Kommissionens
 nens beslutning af 18 . oktober 1995 . En effektiv retsbeskyt afgørelse af 9 . marts 1995 , hvorved sagsøgernes anmod
 telse af sagsøgeren tilsiger, at undersøgelsen eller tilbagebe ning blev afslået, og Kommissionens afgørelse af 4 . ok
 talingsforpligtelsen i henhold til artikel 2 stilles i bero, indtil tober 1995 , hvorved sagsøgernes klage blev afslået.
 retten har truffet afgørelse om privatiseringen .
 Kommissionen har ikke hørt sagsøgeren korrekt, før den — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 vedtog sin beslutning, idet den ikke har fremsendt konkur ger .
 rentens stillingtagen til sagsøgeren til udtalelse .
 De lån, der er ydet, er ikke støtte i EKSF-traktatens artikel 4,
 litra c)'s forstand . Dette følger i realiteten allerede af, at Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 sagsøgte har bedømt de faktiske omstændigheder, der
 foranledigede fristaten Bayern til at yde de pågældende lån,
 forkert. Juridisk er der alene tale om støtte, såfremt en privat Sagsøgerne, der er tjenestemænd ved Kommissionen i
 investor under tilsvarende omstændigheder ikke ville have Luxembourg, anfører, at de i overensstemmelse med den ret,
 ydet et tilsvarende lån. Denne betingelse var imidlertid ikke de har i henhold til bilag VII til tjenestemandsvedtægten, har
 opfyldt. ladet overføre en del af deres løn til Tyskland . I henhold til
 artikel 17, stk. 3 , i bilag VII er de overførte beløb blevet
 reguleret med en koefficient, der er lig med forholdet mellem
 justeringskoefficienten for Tyskland og justeringskoeffi
 cienten for Luxembourg. Indtil den 1 . juli 1994, fra hvilken
 dato Rådets forordning ( EKSF, EF, Euratom ) nr. 3161 /94 af
 19 . december 1994 om tilpasning med virkning fra 1 . juli
 1994 af vederlag til tjenestemænd og øvrige anstatte i De
 Europæiske Fællesskaber samt af justeringskoefficienterne
 for disse vederlag og pensioner ( EFT L 335 , s . 1 ) finder
 anvendelse, blev justeringskoefficienten for Tyskland fastsat
 Sag anlagt den 10. januar 1996 af Roland Haas og fire andre efter leveomkostningsniveauet i Bonn, selv om Berlin blev
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber udråbt til Tysklands hovedstad den 3 . oktober 1990 .
 ( Sag T-3/96 ) Sagsøgerne gør gældende, at de har ret til et lønsupplement,
 ( 96/C 64/47 ) svarende til, at der på den del af lønnen, der efter 1 . oktober
 1990 er overført til Tyskland, anvendes en justeringskoef
 ficient for Tyskland, der beregnes på grundlag af leveom
 kostningsniveauet i Berlin . Deres anmodning herom er
 (Processprog: fransk) blevet afslået af Kommissionen .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 10 . januar 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De Sagsøgerne anfører, at dette afslag for det første er i strid
 Europæiske Fællesskaber af Roland Haas, Hans-Werner med artikel 63-65a og bilag XI til vedtægten . Ifølge disse
 Schmidt, Siegfried Schweikle, Albert Veith og Horst Wohl bestemmelser skal justeringskoefficienten for hver enkelt
 feil, Luxembourg, ved advokaterne Georges Vandersanden medlemsstat fastsættes på grundlag af leveomkostningsni
 og Laure Levi, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem veauet i hovedstaden. Berlin blev Tysklands hovedstad den
 3 . oktober 1990 . Kommissionen kunne ikke anvende en
 bourg hos Fiduciaire Myson SARL, 1 , rue Glesener.
 forordning, der ikke indeholdt bestemmelser om, at juste
 ringskoefficienten med tilbagevirkende kraft fra 1 . oktober
 1990 skulle beregnes på grundlag af leveomkostningsni
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : veauet i Berlin, men ifølge sagsøgerne skulle Kommissionen
 have foretaget en ny beregning af den koefficient, der skulle
 anvendes på den del af løn, som blev overført efter den
 — Kommissionen tilpligtes for perioden 1 . oktober 1990 til 3 . oktober 1990 , og have udbetalt differencen til dem.
 3 1 . december 1 994 som lønsupplement at betale et beløb
 svarende til, at der på den del af lønnen, der er overført i
 tyske mark, anvendes en justeringskoefficient for Tysk
 land, der fra 1 . oktober 1990 beregnes på grundlag af Sagsøgerne gør ligeledes gældende, at Kommissionen ikke
 leveomkostningsniveauet i Berlin . har handlet i overensstemmelse med, hvad der følger af


text:
27.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/20
 Rettens dom af 19. september 2012 — Fraas mod KHIM (ternet motiv i sort, grå, beige og mørkerød)
 (Sag T-329/10) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om EF-figurmærke, der gengiver et ternet motiv i sort, grå, beige og mørkerød - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), artikel 75 og artikel 76, stk. 1, i forordning (EF) nr. 207/2009)
 (2012/C 331/33)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Tyskland) (ved advokaterne R. Kunze og G. Würtenberger)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (først ved B. Schmidt, derefter ved D. Walicka, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 7. juni 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 191/2010-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ternet motiv i sort, grå, beige og mørkerød som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 V. Fraas GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 288 af 23.10.2010.


text:
12.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/41
 Sag anlagt den 24. oktober 2014 — Vnesheconombank mod Rådet
 (Sag T-737/14)
 (2015/C 007/46)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (Moskva, Rusland) (ved advokaterne J. Viñals Camallonga og J. Iriarte Ángel)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Artikel 1 i Rådets afgørelse 2014/512/FUSP af 31. juli 2014 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren, og sagsøgeren udelades af bilaget til denne afgørelse.
 —
 Artikel 5 Rådets forordning (EU) nr. 833/2014 af 31. juli 2014 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren, og sagsøgeren udelades af bilag III til denne forordning.
 —
 Den nye artikel 1 i henhold til Rådets afgørelse 2014/659/FUSP af 8. september 2014 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren, og sagsøgeren udelades af bilag I til denne afgørelse.
 —
 Den nye artikel 5 i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 960/2014 af 8. september 2014 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren, og sagsøgeren udelades af det bilag, hvori denne er opført.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Dette søgsmål er rettet mod de ovennævnte retsakter om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat seks anbringender.
 1.
 Første anbringende om manglende opfyldelse af begrundelsespligten, idet de anfægtede forskrifter ikke indeholder nogen begrundelse for så vidt angår VEB, hvilket er til hinder for en hensigtsmæssig tilrettelæggelse af forsvaret.
 2.
 Andet anbringende om et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til de faktiske omstændigheder, som ligger til grund for de anfægtede bestemmelser, idet de savner reelt faktisk og bevismæssigt grundlag.
 3.
 Tredje anbringende om tilsidesættelse af retten til adgang til effektive retsmidler for så vidt angår begrundelsen for bestemmelserne, manglen på bevis for den anførte begrundelse, retten til forsvar og ejendomsretten, idet begrundelseskravene og nødvendigheden af at fremlægge reelle beviser ikke er blevet respekteret, hvilket indvirker på de øvrige rettigheder. Retten til forsvar er særligt blevet tilsidesat, idet Rådet, på trods af den relevante og rettidige anmodning, først meget sent fremlagde sagsakterne, som var sparsomme og lette at tilvejebringe, og herved hindrede sagsøgeren i en hensigtsmæssig forberedelse af sit forsvar.
 4.
 Fjerde anbringende om magtfordrejning, idet der foreligger objektive, præcise og samstemmende indicier, som giver grundlag for at antage, at Rådet ved vedtagelsen af sanktionerne tilsigtede at opnå andre mål end de mål, som det henviste til.
 5.
 Femte anbringende om tilsidesættelse af ejendomsretten, for så vidt som den er blevet betydeligt indskrænket uden nogen reel begrundelse og uden overholdelse af proportionalitetsprincippet.
 6.
 Sjette anbringende om tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, idet VEB’s stilling på de forskellige markeder er blevet skadet, uden at dette er begrundet.


text:
4.1.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 1/5
 Hagelgren og Solweig Arrborn at opnå en prñjudiciel DOMSTOLENS DOM
 afgùrelse vedrùrende fortolkningen af EF-traktatens
 (Sjette Afdeling)
 artikel 30 og artikel 2 i Rådets direktiv 87/328/EéF af
 18. juni 1987 om godkendelse af racerent avslkvñg til af 19. november 1998
 avlsbrug (EFT L 167 af 26. 6. 1987, s. 54), har Domstolen
 (Femte Afdeling), sammensat af formanden for Fùrste i sag C-210/97, Haydar Akman mod Oberkreisdirektor
 Afdeling, P. Jann, som fungerende formand for Femte des Rheinisch-Bergischen-Kreises; procesdeltager: Vertreter
 Afdeling, og dommerne J. C. Moitinho de Almeida, C. des öffentlichen Interesses beim Verwaltungsgericht Köln
 Gulmann, L. Sevón (refererende dommer) og M. Wathelet; (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Verwaltungs-
 generaladvokat: J. Mischo; justitssekretñr: assisterende gericht Köln) (1)
 justitssekretñr H. von Holstein, den 19. november 1998
 (Associeringsaftalen EéF-Tyrkiet Ð arbejdskraftens frie
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 bevñgelighed Ð artikel 7, stk. 2, i associeringsrådets afgù-
 relse nr. 1/80 Ð retten for et barn af en tyrkisk arbejds-
 tager til at modtage ethvert tilbud om beskñftigelse i
 vñrtslandet, hvor han har gennemfùrt en erhvervsuddan-
 1) EF-traktatens artikel 30 og artikel 2, stk. 1, i Rådets nelse Ð retsstillingen for et barn, der afslutter sin uddan-
 direktiv 87/328/EéF af 18. juni 1987 om godkendelse nelse på et tidspunkt, hvor hans far, som har vñret lovligt
 af racerent avlskvñg til avlsbrug er ikke til hinder for beskñftiget i vñrtslandet i mere end tre år, er rejst tilbage
 nationale bestemmelser, hvorefter der krñves en god- til Tyrkiet)
 kendelse til distribution af sñd og til udfùrelse af inse-
 (1999/C 1/08)
 minering med sñd fra racerent avlskvñg fra en anden
 medlemsstat, for så vidt som godkendelsen kun skal
 sikre, at den der har opnået godkendelse, er i besid-
 (Processprog: tysk)
 delse af de fornùdne kvalifikationer til at udfùre virk-
 somheden.
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 2) Artikel 2, stk. 1, andet led, i direktiv 87/328/EéF er
 til hinder for, at nationale bestemmelser forbyder eller
 stiller krav om godkendelse til anvendelse på medlems- I sag C-210/97, angående en anmodning, som Verwal-
 statens område af sñd fra tyre af racen belgisk blå- tungsgericht Köln (Tyskland) i medfùr af EF-traktatens
 hvidt kvñg, for så vidt som de er godkendt til kunstig artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte
 sñdoverfùring i en anden medlemsstat efter prùver, ret verserende sag, Haydar Akman mod Oberkreisdirektor
 som er udfùrt i overensstemmelse med Kommissionens des Rheinisch-Bergischen-Kreises; procesdeltager: Vertreter
 beslutning 86/130/EéF af 11. marts 1986 om fastsñt- des öffentlichen Interesses beim Verwaltungsgericht Köln,
 telse af metoder til individprùver og til vurdering af at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen
 kvñgets genetiske vñrdi. Den nationale myndighed i af artikel 7, stk. 2, i afgùrelse nr. 1/80, som det associe-
 importmedlemsstaten har ikke ret til at bestemme, at ringsråd, der er oprettet ved aftalen om oprettelse af en
 sñd fra denne race ikke må anvendes, med den associering mellem Det Europñiske ékonomiske Fñlles-
 begrundelse, at den er bñrer af anlñg for muskelhyper- skab og Tyrkiet, traf den 19. september 1980 om udvik-
 trofi, eller at anvendelsen af sñden vil kunne medfùre ling af associeringen, har Domstolen (Sjette Afdeling),
 lidelser for dyrene eller påvirke deres naturlige adfñrd, sammensat af afdelingsformanden, P. J. G. Kapteyn, og
 eller at racen af den nationale myndighed anses for at dommerne G. F. Mancini, H. Ragnemalm, R. Schintgen
 vñre bñrer af genetiske defekter. (refererende dommer) og K. M. Ioannou; generaladvokat:
 P. LeÂger; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr H. A. Rühl,
 den 19. november 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således:
 3) Prñamblen til direktiv 87/328/EéF giver ikke en med-
 lemsstat ret til at forbyde eller stille krav om godken- Artikel 7, stk. 2, i afgùrelse nr. 1/80, som det associerings-
 delse til, at der på dens område anvendes sñd fra race- råd, der er oprettet ved aftalen om oprettelse af en associe-
 rene tyre, som er godkendt til kunstig sñdoverfùring i ring mellem Det Europñiske ékonomiske Fñllesskab og
 en anden medlemsstat efter prùver, der er udfùrt i Tyrkiet, traf den 19. september 1980 om udvikling af asso-
 overensstemmelse med beslutning 86/130/EéF, men cieringen, skal fortolkes således:
 som af den nationale myndighed i importmedlemssta-
 ten anses for at vñre bñrere af uùnskede arveanlñg.
 En tyrkisk statsborger som sagsùgeren i hovedsagen har
 ret til at modtage ethvert tilbud om beskñftigelse i vñrts-
 (1) EFT C 181 af 14.6.1997.
 medlemsstaten efter at have gennemfùrt en erhvervsuddan-
 nelse deÂr og har som fùlge heraf ret til at få opholdstil-
 ladelse, såfremt en af hans forñldre tidligere har vñret lov-
 ligt beskñftiget på denne stats område i en periode af
 mindst tre år.
 ---pagebreak--- C 1/6 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 4.1.1999
 Derimod krñver bestemmelsen ikke, at denne forñlder Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved
 stadig arbejder eller har bopñl i den pågñldende medlems- ledende juridisk konsulent R. B. Wainwright og O. Cou-
 stat på det tidspunkt, hvor vedkommendes barn ùnsker at vert-CasteÂra, nationalt tjenestemand, som er midlertidigt
 få adgang arbejdsmarkedet deÂr. udstationeret ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 befuldmñgtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 (1) EFT C 228 af 26.7.1997.
 Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 Kommissionen har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved dom forpligtelser efter Kommissionens direktiv 95/12/EF af
 afsagt den 30. oktober 1998 af Nederlandenes Hoge Raad 23. maj 1995 om gennemfùrelsesbestemmelser til
 i sagen 1) Assco Gerüste GmbH og 2) R. van Dijk, som Rådets direktiv 92/75/EéF for så vidt angår energi-
 driver virksomhed under navnet Assco Holland Steigers mñrkning af vaskemaskiner (1), da det ikke har ved-
 Plettac Nederland, mod 1) Wilhelm Layher GmbH & Co. taget eller givet Kommissionen meddelelse om de love
 KG og 2) Layher BV og administrative bestemmelser, som er nùdvendige for
 efterkomme direktivet.
 (Sag C-392/98)
 (1999/C 1/09)
 Ð Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Ved dom afsagt den 30. oktober 1998, indgået til Domsto-
 lens Justitskontor den 5. november 1998, har Nederlan-
 denes Hoge Raad i sagen 1) Assco Gerüste GmbH og 2) R. Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 van Dijk, som driver virksomhed under navnet Assco Hol-
 land Steigers Plettac Nederland, mod 1) Wilhelm Layher
 GmbH & Co. KG og 2) Layher BV forelagt De Europñ- Da EF-traktatens artikel 189, stk. 3, og artikel 5, stk. 1, er
 iske Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel bindende for medlemsstaterne, er de forpligtet til at ved-
 afgùrelse af fùlgende spùrgsmål: tage de foranstaltninger, som er nùdvendige for at gennem-
 fùre de direktiver, som er rettet til dem, inden den herfor
 fastsatte frist. For det foreliggende direktivs vedkommende
 1) Har Domstolen kompetence til at fortolke TRIPs-afta- udlùb fristen den 1. marts 1996, uden at Belgien havde
 lens artikel 50, også for så vidt som bestemmelsen i vedtaget de nùdvendige foranstaltninger.
 denne artikel ikke vedrùrer forelùbige foranstaltninger,
 der skal forhindre krñnkelse af en varemñrkeret?
 (1) EFT L 136 af 21.6.1995, s. 1.
 2) Har TRIPs-aftalens artikel 50, navnlig denne artikels
 stk. 6, direkte virkning?
 3) Såfremt eftergùrelse af et industrielt mùnster efter
 national borgerlig ret kan anfñgtes efter de alminde-
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 lige regler om retsstridige handlinger, navnlig om
 afsagt den 27. august 1998 af Bundesfinanzhof Ð Femte
 illoyal konkurrence, skal den beskyttelse, som tilkom-
 Afdeling Ð i sagen Grundstückgemeinschaft Schloûstraûe
 mer rettighedshaveren ad denne vej, da anses for en
 GbR mod Finanzamt Paderborn
 »intellektuel ejendomsret« i TRIPs-aftalens artikel 50,
 stk. 1's forstand? (Sag C-396/98)
 (1999/C 1/11)
 Ved kendelse afsagt den 27. august 1998, indgået til Dom-
 stolens Justitskontor den 6. november 1998, har Bundes-
 Sag anlagt den 5. november 1998 af Kommissionen for De finanzhof Ð Femte Afdeling Ð i sagen Grundstück-
 Europñiske Fñllesskaber mod Kongeriget Belgien gemeinschaft Schloûstraûe GbR mod Finanzamt Paderborn
 (Sag C-394/98) forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmod-
 ning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 (1999/C 1/10)
 Ifùlge De Europñiske Fñllesskabers Domstols praksis
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den (dom af 15. januar 1998, sag C-37/95 (1), Ghent Coal Ter-
 5. november 1998 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af minal NV, med henvisning til dom af 29. februar 1996,


text:
24.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italien) den 23. november 2016 — Emmea Srl og Commercial Hub Srl mod Comune di Siracusa m.fl.
 (Sag C-595/16)
 (2017/C 239/25)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Emmea Srl, Commercial Hub Srl
 Sagsøgte: Comune di Siracusa, Assessorato delle Attività Produttive per la Regione Siciliana, Libero Consorzio Comunale — tidligere Provincia di Siracusa, Camera di Commercio di Siracusa
 Ved kendelse af 27. april 2017 har Domstolen (Tiende Afdeling) fastslået, at det er åbenbart, at den af Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia ved kendelse af 20. oktober 2016 indgivne anmodning om præjudiciel afgørelse må afvises.


text:
22.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/12
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 23. april 2015 — LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-227/14 P) (1)
 ((Appel - konkurrence - karteller - artikel 101 TEUF og artikel 53 i EØS-aftalen - verdensmarkedet for skærme med flydende krystaller (LCD-skærme) - fastsættelse af priser - bøder - retningslinjer for beregningen af bøder (2006) - punkt 13 - fastlæggelse af afsætningens værdi - joint ventures - medregning af salg til moderselskaber - meddelelse om bødefritagelse og bødenedsættelse i kartelsager (2002) - punkt 23, litra b), sidste afsnit - delvis bødefritagelse - bevismateriale vedrørende forhold, som Kommissionen ikke tidligere har haft kendskab til))
 (2015/C 205/17)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: LG Display Co. Ltd og LG Display Taiwan Co. Ltd (ved advokaterne A. Winckler og F.-C. Laprévote)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Ronkes Agerbeek og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 LG Display Co. Ltd og LG Display Taiwan Co. Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 303 af 8.9.2014.


text:
2.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/42
 Sag anlagt den 21. januar 2005 af Compañola de Tabaco en Rama, S.A. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-33/05)
 (2005/C 82/74)
 Processprog: spansk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 21. januar 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Compañola de Tabaco en Rama, S.A., Navalmoral de la Mata (Spanien), ved abogado Marcos Araujo.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1)
 Kommissionens beslutning af 20. oktober 2004 om en procedure om anvendelse af artikel 81, stk. 1, EF, [C(2004) 4030 endel.] i sagen COMP/C.38.238/B.2 – Råtobak Spanien, annulleres.
 2)
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Den anfægtede beslutning i denne sag er den samme som i sag T-24/05. Standard Commercial m.fl. mod Kommissionen (1).
 Alle argumenterne drejer sig om proportionalitetsprincippet. Navnlig springer det klart i øjnene, at den undersøgte praksis har fundet sted på et marked på 25 mio. EUR, og at de pålagte bøder næsten andrager samme beløb. Konkret har CETARSA været overrasket over en bøde, der er lig med 7,5 % af faktureringen i 2003.
 Til støtte for sagen har sagsøgeren fremført følgende søgsmålsgrunde:
 —
 Overtrædelse af ligebehandlingsprincippet på grund af pålæggelsen af alvorlige sanktioner over for forarbejdningsvirksomheder og af symbolske bøder til producenterne, på grundlag af argumenter, der kan anvendes i begge sektorer.
 —
 Fejlagtig bedømmelse af sagens omstændigheder (officiel støtte til reguleringen af branchen aftalt mellem producenter og forarbejdningsvirksomheder, det begrænsede omfang af de berørte markeder, fraværet af virkninger, osv.), som burde have ført til at vurdere, at den praksis, hvorom sagen drejer sig, var »alvorlig« i stedet for »meget alvorlig«.
 —
 En ukorrekt bedømmelse af varigheden af praksisen.
 —
 Ukorrekt bedømmelse af sagsøgerens deltagelse i den påtalte praksis, da bedømmelsen alene fandt sted på grundlag af sagsøgerens markedsandel uden hensyntagen til andre forhold, som er særlige for sagsøgerens situation.
 —
 Den af Kommissionen anvendte metode for at fastlægge grundbeløb medfører pålæggelsen af uforholdsmæssige bøder for små virksomheder, såsom sagsøgeren.
 —
 Den vilkårlige anvendelse af meddelelsen vedrørende »mildhed« uden at Kommissionen har retfærdiggjort denne forskelsbehandling, samt tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar.
 (1) Endnu ikke offentliggjort i EUT.


text:
6.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/51
 Sag anlagt den 13. september 2010 — ara mod KHIM — Allrounder (Gengivelse af en sportssko med bogstavet A på siden)
 (Sag T-397/10)
 ()
 2010/C 301/82
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: ara AG (Langenfeld, Tyskland) (ved Rechtsanwalt M. Gail)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Allrounder SARL (Sarrebourg, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 23. juni 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1543/2009-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Allrounder SARL
 Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke, der gengiver en sportssko med bogstavet »A« på siden, for varer i klasse 16, 18 og 25
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: ara AG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: det nationale ordmærke »A« for varer i klasse 9, 18 og 25
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet.
 Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 81 i forordning (EF) nr. 207/2009 (1) da appelkammeret fejlagtigt er gået ud fra, at den sagsgang, som sagsøgerens repræsentanter har skildret, ikke kan bevise, at den efter omstændigheder fornødne omhu er blevet iagttaget, og derfor ikke har taget begæringen om genindsættelse i fristen for at fremlægge en begrundelse for klagen til følge.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
C 372/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.12.2000
 Slettelse af sag T-121/98 (1) Slettelse af sag T-232/99 (1)
 (2000/C 372/35) (2000/C 372/37)
 (Processprog: tysk) (Processprog: engelsk)
 Ved kendelse af 29. september 2000 har formanden for Anden Ved kendelse af 6. september 2000 har formanden for Tredje
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-121/98, Taurus Beteiligungs-GmbH & Co. besluttet, at sag T-232/99, Margaret McKenzie-Cambell mod
 KG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 slettes af registeret. registeret.
 (1) EFT C 312 af 10.10.1998. (1) EFT C 20 af 22.1.2000.
 Slettelse af sag T-204/98 R (1)
 (2000/C 372/36) Slettelse af sag T-39/00 (1)
 (2000/C 372/38)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: tysk)
 Ved kendelse af 11. oktober 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag
 Ved kendelse af 27. september 2000 har formanden for Femte
 T-204/98 R, British Sugar plc mod Kommissionen for De
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 besluttet, at sag T-39/00, PlantaVet Vertrieb biologischer
 Tierarzneimittel GmbH mod Det Europæiske Agentur for
 (1) EFT C 48 af 20.2.1999. Lægemiddelvurdering, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 135 af 13.5.2000.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/32
 Appel iværksat den 21. november 2007 af Cain Cellars, Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 12. september 2007 i sag T-304/05 — Cain Cellars, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-508/07 P)
 (2008/C 22/57)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Cain Cellars, Inc. (ved Rechtsanwalt J. Albrecht)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom, der blev afsagt af Retten i Første Instans den 12. september 2007 i sag T-304/05, ophæves.
 —
 Det fastslås, at registreringshindringen i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 ikke er til hinder for registreringen af det ansøgte varemærke.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og omkostningerne i forbindelse med sagen for Retten samt appelsagen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Sammenfatning af appellantens anbringender i appellen iværksat til prøvelse af dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 12. september 2007 i sag T-304/05
 Første anbringende
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94:
 Appellanten har gjort gældende, at Retten i Første Instans ved sin vurdering ikke tog hensyn til de faktiske omstændigheder, der var relevante for bedømmelsen af, om det ansøgte pentagonformede varemærke havde fornødent særpræg, og til de relevante retlige omstændigheder og principper, idet den bedømte appellantens pentagonformede varemærke på grundlag af rent teoretiske og abstrakte overvejelser og undlod at tage hensyn til de almindelige, faktuelt baserede principper for at vurdere, om en gengivelse af et pentagon har fornødent særpræg, særligt spøgsmålet om figurens særlige karakter (»uniqueness«) inden for vinsektoren, der er relevant i den foreliggende sag. Retten betegnede tegnet som en simpel »geometrisk grundfigur« og lagde a priori og på en abstrakt måde til grund, at denne kategori af simple tegn manglede ethvert fornødent særpræg.
 Andet anbringende
 Tilsidesættelse af artikel 67, stk. 3, i Rettens procesreglement:
 a)
 I henhold til artikel 67, stk. 3, i Rettens procesreglement tager Retten kun hensyn til dokumenter, som parternes advokater og befuldmægtigede har kunnet gøre sig bekendt med, og som de har kunnet udtale sig om. I den appellerede doms præmis 34 blev der taget hensyn til dokumenter, som Harmoniseringskontoret fremlagde for første gang i sit svarskrift, og som sagsøgeren ikke fik lejlighed til at udtale sig om (den skriftlige forhandling blev afsluttet efter indgivelsen af svarskriftet). Dommen er derfor støttet på beviser, der ikke kunne indgå i sagen. Appellantens manglende mulighed for at fremkomme med sit synspunkt udgør en tilsidesættelse af retten til at blive hørt.
 b)
 Endelig har appellanten gjort gældende, at de afbildninger af varer, som med Harmoniseringskontorets samtykke blev fremlagt under den mundtlige forhandling med henblik på at godtgøre, at det ansøgte varemærke havde fornødent særpræg, og som var af særlig betydning for spørgsmålet, om det ansøgte varemærke havde fornødent særpræg, ikke blev nævnt i den appellerede dom og ikke blev taget i betragtning af Retten ved afgørelsen af, om der forelå fornødent særpræg. Dette udgør ligeledes en tilsidesættelse af retten til at blive hørt.