text:
9.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 71/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 2. januar 2013 — Directeur général des douanes et droits indirects og Chef de l’agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières mod Humeau Beaupreau SAS
 (Sag C-2/13)
 2013/C 71/17
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Directeur général des douanes et droits indirects og Chef de l’agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières
 Sagsøgt: Humeau Beaupreau SAS
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal de fremstillingsprocesser for fodtøj, der består i formning af hælkappen i overlæderet og kartning af dette overlæder samt en ydersål forud for samlingen af disse, betegnes som »samlefunktioner« eller »bearbejdninger for at kunne indgå i den færdige vare«, jf. punkt VII i de forklarende bemærkninger til den almindelige tariferingsbestemmelse 2 a) vedrørende det harmoniserede system?


text:
C 47/10 DA Den Europæiske Unions Tidende 21.2.2004
 DOMSTOLENS DOM af registreringen af lægemidlet, eller et dokument udfærdiget af
 dette agentur, som attesterer, at der af Det Europæiske
 Fællesskab er udstedt en markedsføringstilladelse for det indførte
 (Tredje Afdeling) lægemiddel.
 2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 af 11. december 2003
 (1) EUT C 112 af 10.5.2003.
 i sag C-122/03: Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Franske Republik (1)
 (»Traktatbrud — foranstaltninger med tilsvarende virkning
 — importører og forhandlere af lægemidler — forpligtelse
 til at forevise en bekræftet kopi af eller en attestation for
 markedsføringstilladelsen«)
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (2004/C 47/16) (Anden Afdeling)
 (Processprog: fransk) af 16. oktober 2003
 i sag C-244/02, Kauppatalo Hansel Oy mod Imatran
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- kaupunki (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet
 gjort i Samling af Afgørelser) af Korkein hallinto-oikeus) (1)
 (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — offentlige kon-
 trakter — direktiv 93/36/EØF — fremgangsmåder ved
 I sag C-122/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- offentlige indkøb — urigtig bedømmelse af tildelingskriteriet
 ber (befuldmægtigede: H. Støvlbæk og B. Stromsky) mod for at vælge det økonomisk mest fordelagtige bud —
 Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. de Bergues og beslutning om ikke at tildele en kontrakt«)
 C. Bergeot-Nunes), angående en påstand om, at det fastslås, at
 Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold (2004/C 47/17)
 til artikel 28 EF, idet den i medfør af artikel R. 5142-15 i code
 de la santé publique pålægger erhvervsdrivende, som indfører
 lægemidler til eller forhandler lægemidler i Frankrig, der (Processprog: finsk)
 allerede har en fransk markedsføringstilladelse eller en fælles-
 skabsmarkedsføringstilladelse, en forpligtelse til på forlangende
 fra kontrolmyndighederne at forevise enten en bekræftet kopi, (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 udleveret af Agence française de sécurité sanitaire des produits gjort i Samling af Afgørelser)
 de santé, af den franske markedsføringstilladelse eller af
 registreringen af lægemidlet, eller et dokument udfærdiget af
 dette agentur, som attesterer, at der af Det Europæiske
 Fællesskab er udstedt en markedsføringstilladelse for det I sag C-244/02, angående en anmodning, som Korkein
 indførte lægemiddel, har Domstolen (Tredje Afdeling), sam- hallinto-oikeus (Finland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet
 mensat af dommerne C. Gulmann (refererende dommer), som til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 fungerende formand for Tredje Afdeling, J.-P. Puissochet og Kauppatalo Hansel Oy mod Imatran kaupunki, at opnå
 F. Macken; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets
 R. Grass, den 11. december 2003 afsagt dom, hvis konklusion direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af
 lyder således: fremgangsmåderne ved offentlige indkøb (EFT L 199, s. 1),
 som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/
 52/EF af 13. oktober 1997 om ændring af direktiv 92/50/EØF,
 1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold 93/36/EØF og 93/37/EØF om samordning af fremgangsmå-
 til artikel 28 EF, idet den i medfør af artikel R. 5142-15 i derne med hensyn til indgåelse af henholdsvis offentlige
 code de la santé publique pålægger erhvervsdrivende, som tjenesteydelsesaftaler, aftaler om offentlige indkøb og offentlige
 indfører lægemidler til eller forhandler lægemidler i Frankrig, bygge- og anlægskontrakter (EFT L 328, s. 1), har Domstolen
 der allerede har en fransk markedsføringstilladelse eller en (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 fællesskabsmarkedsføringstilladelse, en forpligtelse til på forlan- R. Schintgen, og dommerne V. Skouris (refererende dommer)
 gende fra kontrolmyndighederne at forevise enten en bekræftet og N. Colneric; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær:
 kopi, udleveret af Agence française de sécurité sanitaire des R. Grass, den 16. oktober 2003 afsagt kendelse, hvis konklu-
 produits de santé, af den franske markedsføringstilladelse eller sion lyder således:

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
18.12.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 366/23
 Sag anlagt den 28. oktober 1999 af Kommissionen for De Slettelse af sag C-116/99 (1)
 Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 (1999/C 366/40)
 (Sag C-411/99)
 Ved kendelse af 21. september 1999 har præsidenten for De
 (1999/C 366/38)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-116/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 28. okto- Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 ber 1999 anlagt sag mod Republikken Østrig af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Josef
 Christian Schiferer, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 (1) EFT C 188 af 3.7.1999.
 befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 Wagnercentret C 254, Kirchberg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine
 forpligtelser efter Europa-Parlamentet og Rådets direktiv
 95/47/EF (1) 24. oktober 1995 om standarder for transmis-
 sion af tv-signaler, idet Republikken Østrig ikke har sat de Slettelse af sag C-349/98 (1)
 nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for
 at gennemføre dette direktiv i national ret og ikke har
 oplyst Kommissionen herom. (1999/C 366/41)
 2. Republikken Østrig betaler sagens omkostninger.
 Ved kendelse af 22. september 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-349/98,
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de i sag Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 C-386/99 (2) anførte. Den fastsatte frist i direktivets artikel 8 Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 udløb den 23. august 1996.
 (1) EFT C 340 af 7.11.1998.
 (1) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 51.
 (2) Jf. s. 32 i dette nummer af Tidende.
 Slettelse af sag C-474/98 (1) Slettelse af sag C-12/99 (1)
 (1999/C 366/39) (1999/C 366/42)
 Ved kendelse af 20. september 1999 har præsidenten for De Ved kendelse af 23. september 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-474/98, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-12/99,
 Clinique Grégoire SA mod Direction régionale des impôts du Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Nord-Pas-de-Calais (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.
 Tribunal administratif de Lille), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 71 af 13.3.1999.
 (1) EFT C 71 af 13.3.1999.


text:
28.3.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 94/29
 Sagsùgerne gùr til stùtte for deres påstande desuden gñl- foranstaltninger må imidlertid betragtes som utilstrñkke-
 dende, at der er sket en tilsidesñttelse af proportionalitets- lige, da de tidsmñssigt var begrñnset til at gñlde i et år,
 princippet, princippet om beskyttelse af den berettigede og da forordningen ikke havde nogen bindende virkninger
 forventning og billighedsprincippet og en krñnkelse af i forhold til medlemsstaterne. Desuden var den af Fñlles-
 ejendomsretten og retten til fri erhvervsudùvelse. skabet planlagte aktion alene rettet mod enkelte regioner,
 der blev givet en fortrinsstilling. Sagsùgerne understreger i
 denne forbindelse, at skaden var definitiv den 1. januar
 1993, da forordning (EéF) nr. 3904/92 trådte i kraft, og
 at de heri planlagte foranstaltninger derfor ikke var effek-
 tive, idet virksomhederne var nùdsagede til at trñffe de
 nùdvendige ùkonomiske foranstaltninger uden nogen stùt-
 Sager anlagt den 31. december 1997 af Alberny FreÁres teforanstaltninger på samme tidspunkt for at begrñnse
 m.fl. mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber deres tab. De foreslåede foranstaltninger kunne, uanset
 og Rådet for Den Europñiske Union deres karakter, fùrst trñffes lñnge efter de nùdvendige
 (Sagerne T-615/97 - T-618/97) omstruktureringsforanstaltninger.
 (98/C 94/73)
 Sagsùgerne gùr gñldende, at der i forhold til dem er sket
 en tilsidesñttelse af princippet om beskyttelse af velerhver-
 (Processprog: fransk)
 vede rettigheder, retssikkerhedsprincippet, princippet om
 beskyttelse af den berettigede forventning og forbuddet
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er mod forskelsbehandling.
 der den 31. december 1997 anlagt flere sager mod Kom-
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber og Rådet for Sagsùgerne har herved sñrlig henvist til, at enhver hand-
 Den Europñiske Union af Alberny FreÁres m.fl., Frankrig, ling, som blev foretaget af virksomhederne inden den
 ved advokat Jean-FrancËois Bournilhas, Paris, og solicitor 31. december 1992 under hensyntagen til, at toldformali-
 Mark Clough, Law Society of England and Wales, og med teterne inden for Fñllesskabet ville bortfalde den 1. januar
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31, 1993, herunder afskedigelser i forbindelse med virksomhe-
 Grand-rue. dernes sñrlige planer, ikke kunne ske på grundlag af en
 forordning, som fùrst blev kendt den 31. december 1992,
 Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande: dvs. på selve det tidspunkt, hvor tabet opstod. Desuden
 indebñrer forordning (EéF) nr. 3904/92 en ens behandling
 af situationer, der er meget forskellige i de enkelte med-
 Ð Det fastslås, at de sagsùgte er ansvarlige efter trakta- lemsstater. Endelig indebñrer forordningens bestemmelser
 tens artikel 215, stk. 2, for den skade, der er påfùrt en forskelsbehandling mellem dem, der havde truffet for-
 sagsùgerens virksomhed som autoriserede speditùrer, anstaltninger inden januar 1993, og dem, der traf foran-
 som fùlge af de bestemmelser, Rådet har vedtaget for staltninger efter offentliggùrelsen af forordningen.
 at sikre frie varebevñgelser inden for det store indre
 marked fra den 1. januar 1993, uden at trñffe de nùd-
 vendige foranstaltninger med henblik på at beskytte Sagsùgerne har subsidiñrt påberåbt sig et objektivt ansvar
 sagsùgernes interesser, og som fùlge af, at Kommissio- for Fñllesskabet stùttet på begrebet »rupture de l'eÂgaliteÂ
 nen ikke har stillet forslag om, og Rådet ikke gennem- devant les charges publiques« (ulige fordeling af de offent-
 fùrt, de nùdvendige foranstaltninger til beskyttelse af lige byrder). Efter deres opfattelse kan fñllesskabsinstituti-
 sagsùgernes rettigheder. onernes indgreb sidestilles med en ekspropriation, idet den
 situation, sagsùgerne befinder sig i, går ud over de nor-
 male ùkonomiske risici i den pågñldende branche.
 Ð De sagsùgte tilpligtes in solidum at betale erstatning til
 hver enkelt sagsùger for den nñvnte skade, forrentet (1) Rådets forordning (EéF) nr. 3904/92 af 17. december 1992
 med 8 % p.a. fra den 1. januar 1993. om tilpasning af erhvervet som toldklarerer og speditùr til det
 indre marked (EFT L 394 af 31.12.1992, s. 1).
 Ð De sagsùgte tilpligtes in solidum at betale sagsomkost-
 ningerne.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Sager anlagt den 24. december 1997 af SPRL NoeÈl Boone
 Sagsùgerne, som er franske autoriserede speditùrer, gùr m.fl. mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 gñldende, at fñllesskabsinstitutionerne ikke har truffet og Rådet for Den Europñiske Union
 passende foranstaltninger for at modvirke det tab, der for (Sagerne T-620/97 - T-627/97)
 deres vedkommende fulgte af oprettelsen af det indre mar-
 ked, som blev indfùrt ved den europñiske fñlles akt. (98/C 94/74)
 Ifùlge sagsùgerne er den eneste reaktion fra fñllesskabs- (Processprog: fransk)
 myndighedernes side i relation til den situation, sagsùgerne
 blev stillet i, indeholdt i Rådets forordning (EéF) nr. 3904/ Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans
 92 af 17. december 1992 (1). De i forordningen indeholdte er der den 24. december 1997 anlagt flere sager mod
 ---pagebreak--- C 94/30 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 28.3.98
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber og Rådet pligtet til at udùve deres virksomhed uforandret, inden de
 for Den Europñiske Union af SPRL NoeÈl Boone m.fl., Bel- nye regler trådte i kraft.
 gien, ved advokaterne Pierre Cavenaile og Koenraad
 Tanghe, LieÁge, og med valgt adresse i Luxembourg hos Endelig tog Rådet ifùlge sagsùgerne ved vedtagelsen af for-
 advokat Alex Schmitt, 62, avenue Guillaume. ordning (EéF) nr. 3904/92 slet ikke hensyn til virksomhe-
 dernes stùrrelse eller geografiske placering.
 Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande:
 (1) Rådets forordning (EéF) nr. 3904/92 af 17. december 1992
 om tilpasning af erhvervet som toldklarerer og speditùr til det
 Ð De sagsùgte tilpligtes in solidum at betale et forelùbigt indre marked (EFT L 394 af 31.12.1992, s. 1).
 ansat belùb, idet der tages forbehold om forhùjelse (2) Rådets forordning (EéF) nr. 3632/85 af 12. december 1985
 eller nedsñttelse heraf under sagen, forrentet med 8 % om fastlñggelse af betingelserne for, at en person kan udfñr-
 fra den 1. januar 1993, hvor tabet faktisk opstod, ind- dige en toldangivelse (EFT L 350 af 27.12.1985, s. 1).
 til fuldstñndig betaling sker.
 Ð De sagsùgte tilpligtes in solidum at betale samtlige
 sagsomkostninger.
 Sag anlagt den 3. januar 1998 af Carlo De Nicola mod
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: Den Europñiske Investeringsbank
 (Sag T-7/98)
 De sagsùgende selskaber, som er belgiske toldklarerervirk- (98/C 94/75)
 somheder, krñver erstatning for den skade, de hñvder at
 have lidt som fùlge af, at det indre marked blev oprettet, (Processprog: italiensk)
 uden at fñllesskabsinstitutionerne traf effektive overgangs-
 foranstaltninger, der kunne give toldklarererne og speditù- Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 rerne mulighed for at tilpasse sig de nye begrñnsninger der den 3. januar 1988 anlagt sag mod Den Europñiske
 gradvist. Ifùlge sagsùgerne er den eneste reaktion fra insti- Investeringsbank af Carlo De Nicola ved advokaterne
 tutionernes side indeholdt i Rådets forordning (EéF) Luigi Isola og Fergus Randolph, henholdsvis Rom og Lon-
 nr. 3904/92, som blev offentliggjort den 31. december don, og med valgt adresse i Luxembourg hos dr. Carlo De
 1992 (1) Ð dvs. dagen fùr ikrafttrñdelsen af de regler, der Nicola, 16, rue du Kiem.
 ùdelagde deres ùkonomiske virksomhed Ð og fastsñtter
 nogle foranstaltninger, der slet ikke lever op til sagsùgernes
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 og hele branchens berettigede forventninger.
 Ð Annullation af de forfremmelser, der blev meddelt den
 Sagsùgerne gùr til stùtte for deres krav gñldende, at der er 23. juli 1997, for så vidt som disse i punkt 1.1 ikke
 sket en tilsidesñttelse af princippet om beskyttelse af veler- indeholder sagsùgerens navn, annullation af beslutnin-
 hvervede rettigheder og princippet om beskyttelse af den gen ifùlge skrivelse RH/DIR/97-101 af 3. oktober
 berettigede forventning samt forbuddet mod forskelsbe- 1997 samt endelig annullation af alle dermed for-
 handling. bundne akter, herunder bedùmmelsen af sagsùgeren
 for 1996, for så vidt som den ikke indeholder et for-
 slag om forfremmelse af sagsùgeren til
 De henviser i denne forbindelse til, at Rådet i forordning
 stillingsgruppe D.
 (EéF) nr. 3632/85 (2) anerkendte speditùrerhvervets eksi-
 stens og berettigelse, uden at der indirekte eller direkte
 blev fastsat et tidspunkt, hvor denne situation skulle Ð Den Europñiske Investeringsbank dùmmes til at
 ophùre. Der er efter sagsùgernes opfattelse herved tale om erstatte sagsùgeren de tab, han har lidt, herunder tab
 en anerkendelse af en ñgte velerhvervet rettighed forud for som fùlge af ikke-ùkonomisk skade.
 vedtagelsen af fñllesakten, dvs. på et tidspunkt, hvor det
 planlagte omfang af den europñiske konstruktion ikke Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 krñvede, at grñnserne inden for Fñllesskabet blev fjernet.
 Sagsùgeren, der er ansat i Den Europñiske Investerings-
 bank, har anfñgtet ansñttelsesmyndighedens afslag på at
 For så vidt angår princippet om beskyttelse af den beretti-
 forfremme ham fra stillingsgruppe E til stillingsgruppe D i
 gede forventning finder sagsùgerne, at hvis det som fùlge
 forbindelse med de forfremmelser, der blev besluttet den
 af afledte retsakter bliver ùkonomisk umuligt at udùve et
 23. juli 1997.
 bestemt erhverv, er der sket en tilsidesñttelse af de
 erhvervsdrivendes berettigede forventninger til Fñllesska-
 bets institutioner. Efter deres opfattelse er der tale om en Sagsùgeren har efter en redegùrelse for forskellige sñrlige
 sñrlig alvorlig tilsidesñttelse, når den pågñldende umulig- forhold, der har gjort sig gñldende under hans ansñttelse,
 hed Ð som i deres tilfñlde Ð er fuldstñndig og indtrñder fremfùrt fùlgende grunde og argumenter til stùtte for sine
 ùjeblikkeligt. Desuden har tilsidesñttelsen haft sñrlig påstande:
 alvorlige konsekvenser i det foreliggende tilfñlde, fordi
 sagsùgerne i medfùr af ovennñvnte forordning (EéF) Ð Myndighedsmisbrug ved tilsidesñttelse af vedtñgten
 nr. 3632/85 indtil dagen fùr den 1. januar 1993 var for- for personalet og forskelsbehandling, for så vidt som


text:
20.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 207/60
 Sag anlagt den 8. maj 2013 — ZZ m.fl. mod EIB
 (Sag F-41/13)
 2013/C 207/104
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved advokat L. Levi)
 Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Dels påstand om annullation af afgørelserne i lønsedlerne for februar 2013 om fastsættelse af en årlig tilpasning af lønningerne begrænset til 1,8 % for 2013, af de orienteringsskrivelser, som EIB fremsendte til sagsøgerne den 5. februar 2013 og den 15. februar 2013 og af de efterfølgende lønsedler. Dels påstand om, at institutionen tilpligtes at betale erstatning for det økonomiske og ikke-økonomiske tab, der angiveligt er lidt.
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af afgørelsen i sagsøgernes lønsedler for februar 2013 om fastsættelse af en årlig tilpasning af lønningerne begrænset til 1,8 % for 2013 og følgelig annullation af lignende afgørelser i de efterfølgende lønsedler, og, om fornødent, annullation af to orienteringsskrivelser, som EIB fremsendte til sagsøgerne den 5. februar 2013 og den 15. februar 2013.
 —
 EIB tilpligtes som erstatning for det økonomiske tab at betale hver sagsøger (i) restlønnen svarende til anvendelsen af den årlige tilpasning for 2013, dvs. en forhøjelse på 1,8 % for perioden fra den 1. januar 2013 til den 31. december 2013; (ii) restlønnen svarende til følgerne af anvendelsen af den årlige tilpasning på 1,8 % for 2013 på størrelsen af de lønninger, der betales fra januar 2014; (iii) morarenter af de skyldige restlønninger indtil fuld betaling af de skyldige beløb, idet satsen for de morarenter, der finder anvendelse, skal beregnes på grundlag af den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for de vigtigste refinansieringstransaktioner i den pågældende periode, forhøjet med tre procentpoint og (v) erstatning som følge af tabt købekraft; Det samlede økonomiske tab er foreløbigt fastsat til 30 000 EUR pr. sagsøger.
 —
 EIB tilpligtes at betale hver sagsøger 1 000 EUR i erstatning for det ikke-økonomiske tab.
 —
 EIB tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
5.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 135/57
 Sag anlagt den 3. marts 2014 — EE mod KHIM (gengivelse af et elfenbenshvidt prikket mønster)
 (Sag T-144/14)
 2014/C 135/75
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: EE Ltd (Hatfield, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor P. Brownlow)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet 7. januar 2014 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) i sag (R 705/2013-1), annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Et EF-figurmærke, der gengiver et elfensbenshvidt prikket mønster, for varer og tjenesteydelser i klasse 7, 9, 16, 25, 35-39, 41, 42 og 45 — EF-varemærkeansøgning nr. 11 388 493
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra b).


text:
17.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 94/41
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 16. januar 2004
 i sag T-113/02, Gustaaf van Dyck mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).
 (Personalesag - annullationssøgsmål - bebyrdende retsakt - afvisning)
 (2004/C 94/117)
 Processprog: nederlandsk
 I sag T-113/02, Gustaaf van Dyck, tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Wuustwezel (Belgien), ved avocat S. Corbanie og solicitor A.E. Bywater, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: F. Clotuche-Duvieusart og H.M.H. Speyart), angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 10. januar 2002 om afvisning af sagsøgerens klage af 14. august 2001, om annullation af Kommissionens beslutning af 5. juli 2001 om afvisning af sagsøgerens administrative klage af 1. juli 2001 og om annullation af den ifølge sagsøgeren af Kommissionen trufne beslutning (dato ukendt) om ændring af sagsøgerens bedømmelsesrapport, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiili og M. Vilaras; justitssekretær: H. Jung, den 16. januar 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 131 af 1.6.2002.


text:
26.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/30
 Sag anlagt den 12. september 2005 — Procter & Gamble mod KHIM
 (Sag T-347/05)
 (2005/C 296/65)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger(e): The Procter & Gamble Company (Cincinnati, USA) [ved: lawyer G. Kuipers]
 Sagsøgt(e): Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. juli 2005 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1182/2004-1) og meddelt P&G ved skrivelse af 13. juli 2005, annulleres, for så vidt som det heri fastslås, at varemærket ikke opfylder betingelserne i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 EF-varemærket, der søges registreret: Tredimensionalt varemærke bestående af en firkantet hvid tablet med et grønt mønster i form af en blomst med fem kronblade for varer i klasse 3 (vaske- og blegemidler og andre midler til vask og rensning af tøj; præparater til rengøring, polering og fjernelse af pletter samt slibemidler; præparater til vask, rensning og pleje af tallerkner; sæbe) — ansøgning nr. 1 683 473.
 Undersøgerens afgørelse: Ansøgningen afslås for alle de omfattede varer.
 Appelkammerets afgørelse: Klagen afvises.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94.


text:
8.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/23
 Sag anlagt den 27. februar 2006 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-113/06)
 (2006/C 86/45)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 27. februar 2006 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxembourg af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Joanna Hottiaux og Florence Simonetti, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2004/57/EF (1) af 23. april 2004 om identificering af pyrotekniske artikler og visse former for ammunition i henhold til Rådets direktiv 93/15/EØF om harmonisering af bestemmelserne om markedsføring af og kontrol med eksplosivstoffer til civil brug, idet det ikke har vedtaget alle de love og administrative foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme dette, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 2.
 Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2004/57/EF udløb den 31. december 2004.
 (1) EUT L 127, s. 73.


text:
1.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/20
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 11. december 2013 — A mod Kommissionen
 (Sag F-142/12) (1)
 (Personalesag - social sikring - arbejdsulykke eller erhvervssygdom - vedtægtens artikel 73 - vedvarende delvis invaliditet - erstatningskrav)
 2014/C 31/34
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: A (S., Frankrig) (ved advokaterne B. Cambier, A. Paternostre og G. Ladrière)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved V. Joris, som befuldmægtiget, og advokat C. Mélotte)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse vedrørende den ansøgning om anerkendelse af en erhvervssygdom, som sagsøgeren indgav i henhold til vedtægtens artikel 73, hvori det anerkendes, at sagsøgerens vedvarende, delvise invaliditetsgrad er på 20 % og hvori datoen for konsolideringen fastsættes til den 25. februar 2010, samt om erstatning af det af sagsøgeren lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionens afgørelse af 11. januar 2012 om afslutning af den procedure, der blev iværksat i henhold til artikel 73 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union som følge af den erhvervssygdom, sagsøgeren var udsat for, annulleres.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler A et beløb på 3 500 EUR.
 3)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 4)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af A afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 26 af 26.1.2013, s. 77.


text:
29.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 295/28
 Sag anlagt den 30. juli 2012 — Gandia Blasco mod KHIM — Sachi Premium — Outdoor Furniture (lænestole)
 (Sag T-339/12)
 2012/C 295/50
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Gandia Blasco, SA (Valencia, Spanien) (ved advokat I. Sempere Massa)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Sachi Premium — Outdoor Furniture, Lda (Estarreja, Portugal)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 25. maj 2012 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 970/2011-3), annulleres.
 —
 Det anfægtede EF-design nr. 1512633-0001 erklæres for ugyldigt.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: Et design for »lænestole, drømmesenge« — EF-design registrering nr. 1512633-0001
 Indehaver af EF-designet: Sachi Premium — Outdoor Furniture, Lda
 Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Gandia Blasco, SA
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Sagsøgeren indgav begæring om, at EF-designet erklæres ugyldigt i henhold til artikel 4-9 i Rådets forordning nr. 6/2002; EF-designregistrering nr. 52113-0001, for »lænestole«
 Ugyldighedsafdelingens afgørelse: Afslag på ugyldighedsbegæringen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 4-9 i Rådets forordning nr. 6/2002.


text:
30.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/58
 Sag anlagt den 9. december 2016 — repowermap mod EUIPO — Repower (REPOWER)
 (Sag T-872/16)
 (2017/C 030/67)
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: repowermap.org (Bern, Schweiz) (ved advokat P. González Bueno Catalán de Ocón)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Repower AG (Brusio, Schweiz)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Repower AG
 Det omtvistede varemærke: International registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret, af EU-ordmærket »REPOWER« — International registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret, nr. 1 020 351
 Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Anden afgørelse (efter tilbagekaldelse) truffet den 26. september af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2311/2014-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Den anfægtede afgørelse omgøres, idet det omtvistede varemærke erklæres ugyldigt for alle de varer og tjenesteydelser, for hvilke det ikke blev erklæret ugyldigt ved den anfægtede afgørelse, med undtagelse af vareemballering og -opmagasinering (klasse 39), organisering af rejser (klasse 39) og slukningsapparater (klasse 9).
 —
 EUIPO og Repower AG tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75, i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med artikel 296 TEUF.


text:
10.1.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/4
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. november 2008 — The Competition Authority mod Beef Industry Development Society Ltd og Barry Brothers (Carrigmore) Meat Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court (Irland))
 (Sag C-209/07) (1)
 (Konkurrence - artikel 81, stk. 1, EF - begrebet »aftale, som har til formål at begrænse konkurrencen« - aftale om begrænsning af produktionskapaciteten - oksekød)
 (2009/C 6/07)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Supreme Court
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: The Competition Authority
 Sagsøgte: Beef Industry Development Society Ltd og Barry Brothers (Carrigmore) Meat Ltd
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supreme Court — fortolkning af artikel 81, stk. 1, EF — foranstaltninger bestående i begrænsning af eller kontrol med produktionen — spørgsmålet, om en aftale, som bevirker en engangsnedsættelse af den strukturelle kapacitet, er omfattet
 Konklusion
 En aftale, der har kendetegn som den standardaftale, der er indgået mellem de ti førende forarbejdningsvirksomheder af oksekød i Irland, som er medlem af Beef Industry Development Society Ltd, og hvori der bl.a. er fastsat en nedsættelse af forarbejdningskapaciteten på 25 %, har til formål at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen i artikel 81, stk. 1, EF's forstand.
 (1) EUT C 140 af 23.6.2007.


text:
8.9.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/27
 Appel iværksat den 11. juli 2007 af 3F, tidligere Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) til prøvelse af dom afsagt den 23. april 2007 af Retten i Første Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-319/07 P)
 (2007/C 211/49)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: 3F, tidligere Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (ved barrister A. Bentley og advokat A. Worsøe)
 De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Kongeriget Danmark og Kongeriget Norge
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Retten i Første Instans' kendelse af 23. april 2007 i sag T-30/03 Specialarbejderforbundet i Danmark mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ophæves, og
 —
 appellantens søgsmål i sag T-30/03 realitetsbehandles, og
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes under alle omstændigheder at bære appellantens omkostninger i forbindelse med nærværende appel.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Appellanten har nedlagt påstand om annullation af den anfægtede kendelse af følgende grunde:
 1.
 Retten i Første Instans foretog urigtig retsanvendelse ved med henvisning til sag C-67/96, Albany, at fastslå, at appellanten ikke kunne påberåbe sig sin egen konkurrencesituation under forhandlingerne af kollektive aftaler med henblik på at påvise, at appellanten var individuelt berørt.
 2.
 Retten i Første Instans foretog urigtig retsanvendelse ved at fastslå, at appellanten ikke kunne påberåbe sig sociale elementer med henblik på at påvise, at appellanten var individuelt berørt.
 3.
 Retten i Første Instans anvendte Plaumann-sagen og ARE-sagen urigtigt ved at fastslå, at appellanten ikke kan anses som individuelt berørt alene under henvisning til, at den omhandlede støtte blev ydet modtagerne gennem reduktion af lønkrav fra sømænd, der har ret til en indkomstskatteundtagelse.
 4.
 Retten i Første Instans anvendte Van der Kooy-sagen og CIRFS-sagen urigtigt ved at fastslå, at appellantens egen interesse som forhandler ikke var påvirket af skattemæssige foranstaltninger.


text:
8.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/30
 Sag anlagt den 15. april 2015 — TMG Landelijke Media og Willems mod Kommissionen
 (Sag T-189/15)
 (2015/C 190/34)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøgere: TMG Landelijke Media BV (Amsterdam, Nederlandene) og Menzo Willems (Voorburg, Nederlandene) (ved advokaterne R. Le Poole og L. Broers)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse af 17. februar 2015 annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålet er rettet mod Kommissionens afgørelse, hvormed Kommissionen afslog anmodningen om aktindsigt i skriftvekselen mellem Nederlandene og Kommissionen vedrørende den europæiske afgørelse om efteropkrævning mod Nederlandene fra 2014.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført fire anbringender.
 1.
 Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra a), i forordning nr. 1049/2001 (1): Kommissionen har med urette ikke udbredt bestemte dokumenter med den begrundelse, at dette ville være til skade for beskyttelsen af offentlighedens interesser med hensyn til Unionens finanspolitik, valutapolitik eller økonomiske politik
 2.
 Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001: Kommissionen har ikke på tilstrækkelig måde bevist, at udbredelsen ville være til alvorlig skade for beslutningsprocessen. Desuden har den med urette ikke efterprøvet, om der foreligger en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af de pågældende dokumenter.
 3.
 Tredje anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 ved anonymiseringen af medarbejdere uden ledelsesfunktioner. Derved kunne sagsøgerne ikke konstatere, på hvilket niveau skriftvekselen var blevet foretaget og om sådanne medarbejdere reelt var berørt.
 4.
 Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 5, i forordning nr. 1049/2001: Kommissionen har med urette taget Nederlandenes anmodning om ikke at udbrede bestemte dokumenter, der hidrører fra Nederlandene, af de grunde der er anført i artikel 4, stk. 1 og stk. 3, i forordning nr. 1049/2001, til følge. Sagsøgerne har i denne henseende henvist til det inden for rammerne af det tredje og det fjerde anbringende anførte.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).


text:
C 71/24 DA Den Europæiske Unions Tidende 20.3.2004
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 3. december 2003
 den 3. december 2003
 i sag T-16/02, Audi AG mod Kontoret for Harmonisering
 i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 i sag T-208/01, Volkswagen AG mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — absolutte
 registreringshindringer — beskrivende varemærke — fornø-
 dent særpræg opnået ved brug — ordmærket TDI — retten
 (»Konkurrence — bilforhandling — artikel 81, stk. 1, EF — til at blive hørt — rækkevidden af begrundelsespligten —
 prisaftale — aftalebegrebet — bevis for en aftales eksistens«) konsekvenserne af en tilsidesættelse af begrundelsespligten«)
 (2004/C 71/43)
 (2004/C 71/42)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: tysk)
 I sag T-16/02, Audi AG, Ingolstadt (Tyskland), ved Rechtsan-
 walt L. von Zumbusch, mod Kontoret for Harmonisering i det
 Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtige-
 de: A. von Mühlendahl og G. Schneider), angående en påstand
 I sag T-208/01, Volkswagen AG, Wolfsburg (Tyskland), ved om annullation af afgørelsen truffet den 8. november 2001 af
 avocat R. Bechtold, mod Kommissionen for De Europæiske Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det
 Fællesskaber (befuldmægtiget: W. Mölls), hvorunder der princi- Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 652/2000-1),
 palt er nedlagt påstand om annullation af Kommissionens som ændret ved afgørelse af 19. november 2001, vedrørende
 beslutning 2001/711/EF af 29. juni 2001 om en procedure i registrering af ordmærket TDI som EF-varemærke, har Retten
 henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/F-2/36.693 — (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, N.J. For-
 Volkswagen) (EFT L 262, s. 14) og subsidiært om nedsættelse wood, og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær:
 af den sagsøgeren pålagte bøde, har Retten (Fjerde Afdeling), fuldmægtig D. Christensen, den 3. december 2003 afsagt dom,
 sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne hvis konklusion lyder således:
 P. Mengozzi og M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig
 D. Christensen, den 3. december 2003 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således: 1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker
 og Design) frifindes.
 2) Sagsøgeren bærer tre fjerdedele af sine egne omkostninger og
 1) Kommissionens beslutning 2001/711/EF af 29. juni 2001 betaler tre fjerdedele af de omkostninger, der er afholdt af
 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker
 COMP/F-2/36.693 — Volkswagen) annulleres. og Design).
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger. 3) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker
 og Design) bærer en fjerdedel af sine egne omkostninger og
 betaler en fjerdedel af de omkostninger, der er afholdt af
 sagsøgeren.
 (1) EFT C 331 af 24.11.2001.
 (1) EFT C 97 af 20.4.2002.


text:
2.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 157/8
 Sag anlagt den 20. marts 2012 — Interroll mod KHIM (Inspired by efficiency)
 (Sag T-126/12)
 2012/C 157/14
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Interroll Holding AG (Sant’ Antonino, Schweiz) (ved advokat R. Böhm)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 12. januar 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1280/2011-1) annulleres.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Inspired by efficiency« (ansøgning nr. 9725359) for varer og tjenesteydelser i klasse 6, 7, 9, 20, 35, 39 og 42
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009, da det ansøgte varemærke har fornødent særpræg og ikke er beskrivende for de varer og tjenesteydelser, der er genstand for sagen


text:
12.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 337/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione Tributaria Regionale di Roma (Italien) den 16. juli 2015 — Mercedes Benz Italia SpA mod Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
 (Sag C-378/15)
 (2015/C 337/05)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Commissione Tributaria Regionale di Roma
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Mercedes Benz Italia SpA
 Sagsøgt: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
 Præjudicielt spørgsmål
 Med hensyn til udøvelsen af fradragsretten, er den italienske lovgivning (nærmere bestemt artikel 19, stk. 5, og artikel 19a i D.P.R. 633/1972) og den nationale skatteforvaltnings praksis, hvorefter det kræves, at den erhvervsdrivendes omsætning tages i betragtning, bl.a. for at identificere de såkaldte bitransaktioner, uden at foreskrive en beregningsmetode, der er støttet på, hvilke erhvervelser der er tale om, og den faktiske anvendelse heraf, og som på objektiv måde afspejler den faktiske andel af omkostningerne, der kan henføres til hver — afgiftspligtig eller afgiftsfritaget — virksomhed, som den afgiftspligtige person udøver, til hinder for en fortolkning af artikel 168, 173, 174 og 175 i direktiv 2006/112/EF (1), som tager udgangspunkt i de EU-retlige principper om proportionalitet, effektivitet og neutralitet?
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
5.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 72/3
 Appel iværksat den 26. november 2010 af Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 9. september 2010 i sag T-387/08, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-561/10 P)
 2011/C 72/05
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (ved Attorneys at Law N. Korogiannakis, M. Dermitzakis)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 —
 Rettens dom ophæves.
 —
 Den Europæiske Unions Publikationskontors beslutning om at afvise appellantens bud og at tildele det samme udbud til en anden bydende samt om at afvise erstatning annulleres.
 —
 Sagen henvises til Retten, således at den behandler de resterende spørgsmål i begge partier, herunder erstatningskravet, der endnu ikke er påkendt af Retten.
 —
 Den Europæiske Unions Publikationskontor tilpligtes at betale appellantens sagsomkostninger og øvrige omkostninger inklusive omkostningerne, der er afholdt i forbindelse med førsteinstansbehandlingen, uanset om nærværende appel forkastes, og dertil også appelsagens omkostninger, hvis appellen tages til følge.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten gør gældende, at Retten i den appellerede dom begik retlige fejl og anlagde en urigtig fortolkning af artikel 100, stk. 2, i finansordningen (1) og artikel 149 i gennemførelsesbestemmelserne ved at anerkende, at idet appellantens bud lå under tærskelen på 70 %, var det med rette, at Kommissionen ikke oplyste appellanten om den valgte tilbudsgivers fortjenester. Endvidere har appellanten gjort gældende, at dommen er utilstrækkeligt begrundet, idet Retten har undladt at foretage en grundig og individuel undersøgelse af anbringendet vedrørende tilsidesættelse af principperne om klarhed og ligebehandling.
 Appellanten gør endvidere gældende, at Retten har tilsidesat begrundelsespligten, idet den fastslog at »begrundelsen med hensyn til talrige andre tildelingskriterier og delkriterier er tilstrækkelig«, på trods af at den erkendte, at bemærkningerne i talrige delkriterier i den anfægtede beslutning var vage og generelle og ikke forklarer de point, appellantens bud har fået, samt at den anfægtede beslutning er mangelfuldt begrundet med hensyn til de særlige tildelingsdelkriterier. Derudover har Retten anlagt en fejlagtig fortolkning af begrundelsespligten, idet den har fastslået, at en række af vurderingsudvalgets bemærkninger opfyldte begrundelsespligten, ligesom appellantens argumenter vedrørende tilsidesættelsen af principperne om klarhed og ligebehandling ikke er behandlet grundigt eller begrundet individuelt eller tilstrækkeligt.
 (1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248, s. 1).


text:
Nr . C 133 / 18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4 . 5 . 96
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse Sag anlagt den 19. marts 1996 af Kongeriget Nederlandene
 afsagt den 15 . februar 1996 af Tribunale civile e penale di mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Trento — Afdelingen for Civilsager — i sagen Grundig ( Sag C-84/96 )
 Italiana Spa mod Ministero delle Finanze dello Stato
 ( 96/C 133/39 )
 ( Sag C-68/96 )
 ( 96/C 133/37 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 19 . marts 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Ved kendelse afsagt den 15 . februar 1996 , indgået til Europæiske Fællesskaber af Kongeriget Nederlandene ved
 Domstolens Justitskontor den 14 . marts s.å ., har Tribunale advokat J. S. van den Oosterkamp og advokat Drs M. A.
 civile e penale di Trento — Afdelingen for Civilsager — i Fierstra som befuldmægtigede og med valgt adresse i
 sagen Grundig Italiana Spa mod Ministero delle Finanze Luxembourg på den nederlandske ambassade , 5 rue C. M.
 dello Stato forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol Spoo .
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 mål :
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Skal EØF-traktatens artikel 95 fortolkes således , at der
 gælder et forbud mod, at en medlemsstat indfører og — Debetnotaen af 15 . januar 1 996 samt Kommissionens
 opkræver en statslig forbrugsafgift som den afgift, der er afgørelser af 16 . februar 1996 om afslutning af projek
 omhandlet i artikel 4 i lovdekret af 30 . december 1982 som terne EFRU nr . 80.07.03.002 ( Veendam-Musselkana
 konverteret ved lov nr . 53 af 28 . februar 1983 , og for hvis len ) og EFRU nr. 84.07.03.004 ( Veendam-vejen ), som
 anvendelse der senere er givet bestemmelser i Finansminis for 1989 blev medfinansieret af Den Europæiske Fond
 teriets dekret af 23 . februar i 1983 , for så vidt som der for Regional Udvikling, annulleres .
 herefter gælder forskellige regler om afgiftsgrundlagets
 beregning for henholdsvis indenlandsk fremstillede varer og — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 varer indført fra andre medlemsstater og er fastsat forskel
 lige regler for opkrævning af afgiften for identiske varer ?
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag C-308/95 ( 1 ).
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse ( 1 ) EFT nr. C 299 , 1995 , s . 13 .
 afsagt den 12 . marts 1996 af Raad van State i sagen
 Borgmesteren og viceborgmestrene for Haarlemmerliede og
 Spaarnwoude m.fl. mod provinsregeringen for Noord-
 Holland
 ( Sag C-81 /96 )
 ( 96/C 133/38 )
 Anmodninger om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel
 Ved kendelse afsagt den 12 . marts 1996 , indgået til ser afsagt henholdsvis den 1 , februar og den 7, marts 1996 af
 Domstolens Justitskontor den 18 . marts 1 996 , har Raad van Tribunale di Genova — Første Afdeling for Civilsager — i
 State i sagen Borgmesteren og viceborgmestrene for Haar sagerne 1 ) Palmera SpA 2 ) Cesare Rognoli & Figlio SrL og
 lemmerliede og Spaarnwoude m.fl . mod provinsregeringen 3 ) Igino Mazzola mod Ministero delle Finanze dello
 for Noord-Holland forelagt De Europæiske Fællesskabers Stato
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende ( Sag C-86/96, C-87/96, og C-88/96 )
 spørgsmål :
 ( 96/C 133 /40 )
 Tillader Rådets direktiv 85/357/EØF af 27. juni 1985 om
 vurdering af visse offentlige og private projekters indvirk Ved kendelser afsagt henholdsvis den 1 , februar og den
 ning på miljøet ('), at der gives tilladelse til et projekt, der er 7, marts 1996 , indgået til Domstolens Justitskontor den
 nævnt i direktivets bilag I, uden at der ved udarbejdelsen af 21 . marts 1996 , har Tribunale di Genova — Første Afdeling
 denne tilladelse er blevet foretaget en miljøvurdering som for Civilsager — i sagerne 1 ) Palmera SpA, 2 ) Cesare
 omhandlet i direktivet, når tilladelsen vedrører et projekt, Rognoli & Figlio Sri og 3 ) Igino Mazzola mod Ministero
 der allerede var givet tilladelse til før den 3 , juli 1988 , skønt delle Finanze dello Stato forelagt De Europæiske Fællesska
 der ikke er blevet gjort brug af sidstnævnte tilladelse, og bers Domstol anmodninger om præjudiciel afgørelse af
 skønt der ved udarbejdelsen af sidstnævnte tilladelse ikke er spørgsmål, der er de samme som spørgsmålene i de forenede
 blevet foretaget nogen miljøvurdering, som opfylder de sager C-47/95 m.fl .(').
 krav, som direktivet stiller hertil ?
 (') Se EFT nr . C 119 af 13 . 5 . 1995 , s . 5 .
 (M EFT nr . L 175 , 1985 , s . 40 .


text:
2.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/42
 Rettens kendelse af 15. marts 2016 — Larymnis Larko mod Kommissionen
 (Sag T-575/14) (1)
 ((Annullationssøgsmål - statsstøtte - privatisering - støtteforanstaltninger til fordel for sagsøgerens debitor - afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked - manglende retlig interesse - afvisning))
 (2016/C 156/56)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE (Kallithea, Grækenland) (ved advokat V. Koulouris)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Bouchagiar, som befuldmægtiget, bistået af advokat V. Chatzopoulos)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2014/539/EU af 27. marts 2014 om statsstøtte SA.34572 (13/C) (ex 13NN) iværksat af Grækenland til Larko General Mining & Metallurgical Company SA (EUT L 254, s. 24).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 395 af 10.11.2014.


text:
2.4.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 103/23
 Sag anlagt den 24. januar 2011 — Verenigde Douaneagenten mod Kommissionen
 (Sag T-32/11)
 2011/C 103/41
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Verenigde Douaneagenten BV (Rotterdam, Nederlandene) (ved advokat J. van der Meché)
 Sagsøgt: Den Europæiske Union, repræsenteret ved Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens afgørelse af de nedennævnte grunde.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Europa-Kommissionens afgørelse af 1. oktober 2010 med nummer REK 02/09.
 Kommissionen har på grundlag af artikel 220, stk. 2, litra b), i forordning nr. 2913/92 (1) og artikel 871 i forordning nr. 2454/93 (2) fastslået, at sagsøgeren har handlet i god tro og iagttaget alle gældende forskrifter vedrørende toldangivelsen, men at de kompetente myndigheder ikke har begået fejl, hvorfor der ikke kan dispenseres fra efteropkrævningen.
 Efter sagsøgerens opfattelse er der i det foreliggende tilfælde tale om en fejl som omhandlet i artikel 220, stk. 2, litra b), andet afsnit, i forordning nr. 2913/92. Det fremgår således af dette afsnit, at såfremt præferencebehandlingen af varen er indrømmet på grundlag af et administrativt samarbejde med myndighederne i et tredjeland, anses et ukorrekt certifikat udstedt af disse myndigheder for en fejl. Dette er tilfældet i den foreliggende sag.
 Endvidere skulle de nederlandske toldmyndigheder ved efteropkrævningen af told bevise, at udstedelsen af det ukorrekte certifikat skyldtes eksportørens videregivelse af urigtige oplysninger.
 Det må følge heraf, at udstedelsen af ukorrekte certifikater fra toldmyndighederne i Curaçao er en fejl som omhandlet i artikel 220, stk. 2, litra b), andet afsnit, i forordning nr. 2913/92.
 Kommissionen har i sin undersøgelse endvidere fastslået, at sagsøgeren hverken har handlet svigagtigt eller udvist åbenbar forsømmelighed, men at der ikke forelå særlige omstændigheder, hvorfor en fritagelse ikke var begrundet.
 Sagsøgeren har i denne sammenhæng anført, at den i den anfægtede afgørelse trufne afgørelse om fritagelse i henhold til artikel 239 i forordning nr. 2913/92 ikke er truffet inden for den i artikel 907 i forordning nr. 2452/93 fastsatte frist. Derfor skal de nederlandske myndigheder efterkomme anmodningen om fritagelse.
 Kommissionen har i forbindelse med undersøgelsen endvidere ikke fulgt den korrekte procedure, idet sagsøgeren ikke er blevet hørt og ikke har haft lejlighed til virkningsfuldt at tage til genmæle, hvilket er i strid med retten til at blive hørt i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 Endvidere foreligger der særlige omstændigheder eftersom sagsøgeren med hensyn til påberåbelsen af artikel 220, stk. 2, litra b), i forordning nr. 2913/92 er afhængig af dokumenter, som den ikke selv er i besiddelse af og heller ikke ville kunne komme i besiddelse af.
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s.1).
 (2) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2.7.1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (EFT L 253, s.19).


text:
4.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/14
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 14. juni 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-321/06) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2002/14/EF - information og høring af arbejdstagerne - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2007/C 183/22)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Enegren og G. Rozet, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg (ved C. Schiltz, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab — Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens fælles erklæring om arbejdstagerrepræsentation (EFT L 80, s. 29)
 Konklusion
 1)
 Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab — Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens fælles erklæring om arbejdstagerrepræsentation, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 2)
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 212 af 2.9.2006.


text:
3.8.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 254/16
 Sag anlagt den 15. maj 2015 — Gmina Miasto Gdynia og Port Lotniczy Gdynia Kosakowo mod Kommissionen
 (Sag T-263/15)
 (2015/C 254/20)
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøgere: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Polen) og Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia) (ved advokaterne T. Koncewicz, K. Gruszecka Spychała og M. Le Berre)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse af 26. februar 2015 vedrørende foranstaltning S.A.35 388 (2013/C) (ex 2013/NN og ex 2012/N) Polen — »Etablering af Gdynia-Kosakowo-lufthavnen« annulleres i sin helhed.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren bl.a. fremsat følgende anbringender.
 1.
 Første anbringende:
 —
 De faktiske omstændigheder, som blev lagt til grund i den anfægtede afgørelse, blev fastslået vilkårligt og åbenbart fejlagtigt, og Kommissionen overskred som følge deraf sine skønsmæssige beføjelser og foretog en åbenbart urigtig bevisbedømmelse.
 2.
 Andet anbringende:
 —
 Kommissionen undlod at undersøge de forhold og omstændigheder, der var relevante for den retlige vurdering af investeringen i Gdynia-Kosakowo-lufthavnen.
 3.
 Tredje anbringende:
 —
 Kommissionen overskred sine beføjelser som fastlagt i retspraksis, i henhold til hvilken et organ, der råder over et skøn, har pligt til angive, hvorfor der tages hensyn til visse beviser og faktiske omstændigheder, mens andre forkastes.
 4.
 Fjerde anbringende:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, sammenholdt med et generelt princip i EU-lovgivningen — princippet om retssikkerhed og den loyalitetsforpligtelse, som institutionerne har over for retssubjekterne — på grund af fejlagtig anvendelse og fortolkning.
 5.
 Femte anbringende:
 —
 Fejlagtig retlig kvalifikation af De faktiske omstændigheder og beviser er blevet fejlagtigt kvalificeret retligt, og som følge deraf er den anfægtede afgørelse i strid med artikel 107, stk. 1, TEUF, idet Kommissionen lagde til grund, at forudsætningen om, at sagsøgernes foranstaltninger var i overensstemmelse med kriteriet om den private investor, ikke forelå, og at det ikke var godtgjort, at en privat investor ville have foretaget investeringsprojektet med den følge, at investeringerne i Gdynia-Kosakowo-lufthavnen blev anset for retsstridig statsstøtte.


text:
21.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 235/3
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 10. april 2014 — Ralph Prankl
 (Sag C-175/14)
 2014/C 235/04
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ralph Prankl
 Sagsøgt: Bundesfinanzgericht
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 7, stk. 1 og 2, og artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (1) i den affattelse, der følger af Rådets direktiv 92/108/EØF af 14. december 1992 (2), fortolkes således, at de er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter der også i transitmedlemsstaten skal betales punktafgifter (tobaksafgift) på punktafgiftspligtige varer (cigaretter), som er overgået til forbrug i en (første) medlemsstat, og uden anvendelse af et ledsagedokument som omhandlet i direktivets artikel 7, stk. 4, er blevet transporteret ad landevej igennem en eller flere andre medlemsstater (transitmedlemsstater) til en anden medlemsstat (bestemmelsesmedlemsstaten) med henblik på dér at blive solgt?
 (1) EFT L 76, s. 1.
 (2) Rådets direktiv 92/108/EØF af 14.12.1992 om ændring af direktiv 92/12/EØF om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed samt om ændring af direktiv 92/81/EØF (ETF L 390, s. 124).


text:
1.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 154/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) den 14. april 2006 — The Queen på begæring af British Telecommunications plc mod Commissioners for HM Revenue and Customs
 (Sag C-185/06)
 (2006/C 154/20)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales).
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: British Telecommunications plc
 Sagsøgt: Commissioners for HM Revenue and Customs.
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Gælder den i fællesskabsretten forankrede ret til tilbagebetaling af beløb, der med urette er blevet opkrævet af skattemyndighederne, hvilken Domstolen henviser til i præmis 84 i dommen Metallgesellschaft mod CIR (forenede sager C-397/98 og C-410/98), ligeledes tilbagebetaling af beløb, der frivilligt, men fejlagtigt, er betalt af en skatteyder til en afgiftsmyndighed (i tilfælde hvor afgiftsmyndigheden ikke bidrog til fejlen og ikke havde grund til at være opmærksom på den)?
 2)
 Hvis fællesskabsretten hjemler ret til tilbagebetaling af sådanne beløb under sådanne omstændigheder, medfører den da også en ret til rente af de tilbagebetalte beløb, eller afgøres dette spørgsmål efter national ret, således som det kan udledes af præmis 86 i Domstolens dom i Metallgesellschaft-sagen?
 3)
 Hvis fællesskabsretten hjemler ret til rente af tilbagebetalingen af sådanne beløb under sådanne omstændigheder, er der da tale om en ret til almindelig rente eller til renters rente?


text:
C 7/20 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 10. 1. 98
 Sag anlagt den 8. august 1997 af Lars Bo Rasmussen mod Ð Sagsùgte har ikke kunnet inddrage sagsùgerens »fortje-
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber nester«, idet hans personaleaktmappe under hele forlù-
 (Sag T-234/97) bet af forfremmelsesproceduren for de kompetente
 instanser manglede, idet de pågñldende dokumenter
 (98/C 7/59) var oversendt til De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Fùrste Instans. Hverken generaldirektùren for GD V,
 (Processprog: fransk) den begrñnsede gruppe eller forfremmelsesudvalget
 havde adgang til sagsùgerens personaleaktmappe i den
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er relevante periode.
 der den 8. august 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber af Lars Bo Rasmussen, Dal- Ð Ansñttelsesmyndigheden sammenlignede, i strid med
 heim (Luxembourg), ved advokat Carlo Revoldini, Luxem- princippet om forbud mod forskelsbehandling og kra-
 bourg, og med valgt adresse i Luxembourg hos denne, vene i henhold til vedtñgtens artikel 45, alene sagsùge-
 180, route de Longwy. rens »fortjenester« med »fortjenesterne« hos de tjene-
 stemñnd i GD V, der principielt kunne forfremmes.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande: Ð Ifùlge vedtñgtens artikel 45 er vurderingen af de
 pågñldende tjenestemñnds »fortjenester« det afgù-
 Ð Annullation af Kommissionens afgùrelse om ikke at rende kriterium ved forfremmelser. Det er kun i anden
 forfremme sagsùgeren til lùnklasse A 4 som led i for- rñkke, at ansñttelsesmyndigheden kan tage hensyn til
 fremmelsesproceduren for 1996. ansùgernes alder eller anciennitet i lùnklassen og i tje-
 nesten. Fùlgelig er den af Kommissionen ved fastlñg-
 Ð Annullation af Kommissionens afgùrelse om at for- gelsen af listen over mest forfremmelsesvñrdige tjene-
 fremme de 85 personer, som blev valgt fra listen over stemñnd anvendte metode, den såkaldte »MoeÈl-
 de tjenestemñnd, der blev anset for mest forfremmel- metode«, retsstridig, idet den ikke lñgger tilstrñkkelig
 sesvñrdige med henblik på en forfremmelse til vñgt på »fortjenesterne« hos de tjenestemñnd, der
 lùnklasse A 4. principielt kan forfremmes.
 Ð Sagsùgte tilpligtes at betale sagsùgeren en godtgùrelse
 for ikke-ùkonomisk skade på 500 000 lfr. eller ethvert
 andet belùb, som Retten ex aequo et bono måtte
 trñffe bestemmelse om.
 Sag anlagt den 12. august 1997 af Nicolaos Progoulis mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 Ð Sagsùgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Sag T-237/97)
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: (98/C 7/60)
 (Processprog: fransk)
 Sagsùgeren, der er tjenestemand i lùnklasse A 5, anfñgter
 ansñttelsesmyndighedens afgùrelse om ikke at forfremme Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 ham til lùnklasse A 4 som led i forfremmelsesproceduren der den 12. august 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 for 1996. for De Europñiske Fñllesskaber af Nicolaos Progoulis,
 Bruxelles, ved advokaterne Vassilios Akritidis og Konstan-
 Til stùtte herfor gùr sagsùgeren gñldende, at der er sket en tinos Adamantopoulos, Athen, og med valgt adresse i
 tilsidesñttelse af vedtñgtens artikel 45 og af det generelle Luxembourg hos advokat ArseÁne Kronshagen, 12, boule-
 ligebehandlingsprincip. vard de la Foire.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Sagsùgeren har nñrmere bestemt fremsat fùlgende argu-
 menter:
 Ð Annullation af sagsùgtes afgùrelse af 13. maj 1997 om
 afvisning af sagsùgerens klage, hvorved sagsùgeren
 Ð Sagsùgtes beslutning om, at der ved forfremmelsespro- havde forlangt at blive indplaceret i lùnklasse B 1,
 ceduren kunne tages hensyn til tidligere erhvervet lùntrin 2, med tilbagevirkende gyldighed fra den
 anciennietet i lùnklassen som midlertidigt ansat, og 1. marts 1983 og at få et belùb svarende til den
 dette princips tilsvarende anvendelse på tjenestemñnd, ñndrede indplacering udbetalt, således at beregningen
 der er overgået fra en kategori til en anden uden foretages med tilbagevirkende gyldighed fra den
 udvñlgelsesprùve, strider mod de gñldende vedtñgts- 1. marts 1983, tillige med sñdvanlige renter på 10 %
 mñssige bestemmelser, hvorfor hele forfremmelsespro- p.a. og renters rente.
 ceduren for 1996 er retsstridig. Der findes ingen ved-
 tñgtsmñssig bestemmelse om, at der kan tages hensyn Ð Sagsùgte tilpligtes at betale sagsùgeren et belùb sva-
 til anciennitet erhvervet som midlertidigt ansat ved rende til den ñndrede indplacering, således at dette
 fastlñggelsen af en tjenestemands anciennitet. I modsat beregnes med tilbagevirkende gyldighed fra den
 fald sidestilles ùvrigt ansatte med tjenestemñnd, hvor- 1. marts 1983, tillige med sñdvanlige renter på 10 %
 ved grundlaget for de forskellige bestemmelser om p.a. og renters rente.
 henholdsvis ùvrige ansatte og tjenestemñnd ville bort-
 falde. Ð Sagsùgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ---pagebreak--- 10. 1. 98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 7/21
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: sagerne vedrùrer to forskellige administrative procedurer,
 ùnskes det med dem begge afgjort, om Kommissionen lov-
 ligt kan afvise at betragte forbrugerorganisationer som
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til
 »berùrte parter« i relation til antidumpingprocedurer
 sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter i sag
 vedrùrende varer, der ikke normalt sñlges i detailleddet.
 T-16/97 (1).
 (1) EFT C 74 af 8. 3. 1997, s. 27.
 Sag anlagt den 20. oktober 1997 af GueÂrin Automobiles
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 Sag anlagt den 19. september 1997 af Kontoret for De (Sag T-275/97)
 Europñiske Forbrugerorganisationer (BEUC) mod Kom-
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber (98/C 7/62)
 (Sag T-256/97)
 (Processprog: fransk)
 (98/C 7/61)
 (Processprog: engelsk) Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 20. oktober 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber af selskabet GueÂrin Auto-
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er mobiles, ved advokat Xavier LemeÂe for advokat Jean
 der den 19. september 1997 anlagt sag mod Kommissio- Claude Fourgoux, Paris, og med valgt adresse i Luxem-
 nen for De Europñiske Fñllesskaber af Kontoret for De bourg hos advokat Pierrot Schiltz, 4, rue BeÂatrix de Bour-
 Europñiske Forbrugerorganisationer (BEUC) ved advokat bon.
 Bernard O'Connor, Law Society of Ireland, bistået af
 advokat Bonifacio Garcia Porras, Salamanca, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat ArseÁne Kronshagen, Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 22, rue Marie-Adelaïde.
 Ð Kommissionens beslutning af 25. april 1997 annulle-
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 res.
 Ð Annullation i medfùr af EF-traktatens artikel 173 og
 174 af Kommissionens beslutning, meddelt sagsùgeren Ð Retten tager til efterretning over for advokat LemeÂe, at
 ved skrivelse af 18. juli 1997, hvori Kommissionen sagsùgeren forbeholder sig ret til at anlñgge erstat-
 afviste at anse sagsùgeren for »berùrt part« i relation ningssag i henhold til traktatens artikel 215.
 til alle aspekter af en antidumpingprocedure, som
 Kommissionen indledte den 11. juli 1997, vedrùrende
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 import af ublegede bomuldsstoffer med oprindelse i
 Folkerepublikken Kina, Egypten, Indien, Indonesien,
 Pakistan og Tyrkiet, og afviste sagsùgerens begñring Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 om at få tilstillet klagen og at give sagsùgeren aktind-
 sigt i de ikke-fortrolige dokumenter og oplysninger,
 som alle parterne i den pågñldende procedure havde Det sagsùgende selskab anfñgter under sagen Kommissio-
 stillet til Kommissionens rådighed. nens endelige afslag på den klage, som selskabet har indgi-
 vet over selskabet Nissan France i henhold til EF-trakta-
 Ð Annullation i medfùr af EF-traktatens artikel 173 og tens artikel 85 og Kommissionens forordning (EéF)
 174 af den i samme skrivelse indeholdte beslutning, nr. 123/85 (1), og som vedrùrer Nissan Frances anvendelse
 for så vidt sagsùgeren og andre forbrugerorganisatio- af en eneforhandlingsordning, der ifùlge sagsùgeren strider
 ner herved nñgtes aktindsigt i ikke-fortrolige oplysnin- mod betingelserne i denne forordning.
 ger, der er meddelt under en antidumpingprocedure
 vedrùrende varer, der ikke normalt sñlges i detailled- Sagsùgeren har til stùtte herfor anfùrt, at Kommissionen i
 det. sit afslag på klagen hovedsagelig baserede sig på bestem-
 melserne i den nye forordning (EF) nr. 1475/95 (2), som
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. yder en mere vidtgående beskyttelse, og hvorefter Nissan i
 forhold til sine eneforhandlere er forpligtet til at ñndre
 den omtvistede kontrakt og sin handlemåde for fremtiden
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 og herved bringe eventuelle fortidige overtrñdelser til
 ophùr. I den forbindelse understreger det sagsùgende sel-
 Sagsùgeren i den foreliggende sag er den samme som i sag skab imidlertid, at klagen til Kommissionen kun vedrùrer
 T-84/97, BEUC mod Kommissionen. De retlige og faktiske forhold, som fandt sted, fùr nñvnte forordning trådte i
 argumenter er stort set de samme i de to sager. Selv om kraft.


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/14
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 3. december 2009 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-476/08 P) (1)
 (Appel - forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 og nr. 2342/2002 - offentlige aftaler, som fællesskabsinstitutionerne indgår for egen regning - fejl i bedømmelsesudvalgets rapport - begrundelsespligt ved afslag af en tilbudsgivers bud)
 2010/C 24/23
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (ved dikigoros N. Korogiannakis)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved M. Wilderspin og E. Manhaeve, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 10. september 2008 i sag T-59/05, Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen, hvorved Retten ikke gav sagsøgeren medhold i en påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 23. november 2004 om ikke at antage sagsøgerens bud inden for rammerne af udbudsproceduren om levering af ydelser vedrørende informationssystemudvikling og -vedligeholdelse samt hertil knyttede støttetjenester til brug for finansinformationssystemerne i GD for Landbrug, og om at tildele kontrakten til en anden budgiver — Begrundelsespligt ved afslag af en tilbudsgivers bud
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 19 af 24.1.2009.


text:
C 20/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.1.2000
 Slettelse af sag T-11/96 (1) Slettelse af sag T-306/97 (1)
 (2000/C 20/58) (2000/C 20/61)
 (Processprog: engelsk) (Processprog: engelsk)
 Ved kendelse af 10. november 1999 har formanden for Fjerde Ved kendelse af 10. november 1999 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-11/96, Donald George Gage og David John besluttet, at sag T-306/97, M.C. Lewis, M.A. Lewis og D.C.
 Gage mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen Lewis mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret. for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 133 af 4.5.1996. (1) EFT C 94 af 28.3.1998.
 Slettelse af sag T-304/97 (1) Slettelse af sag T-90/98 (1)
 (2000/C 20/59) (2000/C 20/62)
 (Processprog: engelsk) (Processprog: engelsk)
 Ved kendelse af 25. oktober 1999 har formanden for Første
 Ved kendelse af 10. november 1999 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-90/98, Assidomän Kraft Products AB, AB
 besluttet, at sag T-304/97, W.J.C. Hilsdon mod Rådet for Den
 Iggesund Bruk, Korsnäs AB, Modo Paper AB, Södra Cell AB,
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Stora Kopparbergs Bergslags AB og Svenska Cellulosa AB
 Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (SCA) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 94 af 28.3.1998.
 (1) EFT C 234 af 25.7.1998.
 Slettelse af sag T-305/97 (1)
 Slettelse af sag T-135/98 (1)
 (2000/C 20/60)
 (2000/C 20/63)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 10. november 1999 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans Ved kendelse af 22. oktober 1999 har De Europæiske Fælles-
 besluttet, at sag T-305/97, Jimmy Hull mod Rådet for Den skabers Ret i Første Instans (enkelt dommer) besluttet, at
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske sag T-135/998, Elaine Spence mod Kommissionen for De
 Fællesskaber, skal slettes af registeret. Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 94 af 28.3.1998. (1) EFT C 327 af 24.10.1998.


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/55
 Sag anlagt den 4. november 2009 — Centre national de la recherche scientifique mod Kommissionen
 (Sag T-448/09)
 2010/C 24/99
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Centre national de la recherche scientifique (Paris, Frankrig) (ved avocat N. Lenoir)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling, og sagsøger gives medhold.
 —
 Kommissionen tilpligtes at tilbagebetale den påståede fordring på 110 102,26 EUR forhøjet med morarenter til den lovbestemte rentesats i henhold til belgisk ret, der finder anvendelse på kontrakten, som Kommissionen under påberåbelse af kontrakten gjorde krav på i sin debetnota af 29. juni 2009 (ref. 3230906067), og som gav anledning til en modregningshandling af 17. juni 2009 (ref. BUDG/C3 D2009 10.5 — 1232).
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med det foreliggende søgsmål har Centre national de la recherche scientifique (CNRS) nedlagt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at tilbagebetale fordringen på 110 102,26 EUR, sådan som angivet i debetnota nr. 3230906067 af 29. juni 2009, som sagsøgeren påstås at være skyldig i henhold til kontrakten EURO-THYMAIDE vedrørende et projekt fra sjette rammeprogram for forskning og udvikling, og som gav anledning til en modregningshandling af 17. august 2009, samt morarenter.
 Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål gjort følgende tre anbringender gældende:
 —
 Den manglende overholdelse af kriterierne for at begrunde kontraktfastsatte udgifter, idet Kommissionen tilsidesatte artikel II.19.1 i EURO-THYMAIDE-kontraktens almindelige vilkår vedrørende støtteberettigede udgifter. Subsidiært den manglende overholdelse af princippet om god tro, som fastsat i artikel 1134 i den belgiske borgerlige lovbog, idet Kommissionen afviste beviser for direkte omkostninger til projektansat personale, hvis bevisværdi imidlertid var åbenbar. Denne tilgang indebar, at visse direkte personaleomkostninger med urette blev afvist, og at der blev foretaget tilpasninger, som resulterede i den anfægtede fordring.
 —
 Hensættelsen til arbejdsløshedskassen (»Provision pour Perte d’Emploi« (PPE)) er blevet vurderet fejlagtigt i forhold til de kriterier, der er fastsat i artikel II.19.1, II.19.2.c og II.20 i EURO-THYMAIDE-kontraktens almindelige vilkår, eftersom PPE — på trods af sin misvisende betegnelse — er en personaleomkostning, som er knyttet til arbejdsløshedsforsikringen, og som ikke kan adskilles fra støtteberettigede udgifter til personale. Kommissionen tilsidesatte de ovennævnte kontraktvilkår, da den afslog støtteberettigede udgifter, som svarer til den PPE, der er fratrukket lønnen hos CNRS’s midlertidigt ansatte projektpersonale.
 —
 Den åbenbart fejlagtige vurdering af løn under sygefravær i forhold til de kontraktfastsatte kriterier for støtteberettigede udgifter, idet Kommissionen i strid med artikel 11.19 i EURO-THYMAIDE-kontraktens almindelige vilkår blandt de ikke-støtteberettigede udgifter medtog løn udbetalt til CNRS’s projektansatte personale under sygefravær.


text:
15.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/10
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. maj 2006 — Friesland Coberco Dairy Foods BV, der handler under navnet »Friesland Supply Point Ede« mod Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Gerechtshof te Amsterdam — Nederlandene)
 (Sag C-11/05) (1)
 (EF-toldkodeks - proceduren for forarbejdning under toldkontrol - afslag fra de nationale toldmyndigheder på en ansøgning om bevilling til forarbejdning under toldkontrol - bindende virkning af toldkodeksudvalgets konklusioner - foreligger ikke - Domstolens kompetence til at træffe afgørelse om gyldigheden af disse konklusioner i medfør af artikel 234 EF - foreligger ikke - fortolkning af toldkodeksens artikel 133, litra e) - fortolkning af artikel 502, stk. 3, og artikel 504, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2454/93 - samlet vurdering af alle omstændigheder ved ansøgningen om bevilling)
 (2006/C 165/16)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Gerechtshof te Amsterdam
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Friesland Coberco Dairy Foods BV, der handler under navnet »Friesland Supply Point Ede«
 Sagsøgt: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Gerechtshof te Amsterdam — fortolkning af artikel 133, litra e), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1) — fortolkningen af udtrykket »uden at væsentlige interesser hos Fællesskabets producenter af lignende varer berøres« (økonomiske forudsætninger) — proceduren for forarbejdning under toldkontrol — fortolkning af artikel 502, stk. 2, artikel 504, stk. 4, og artikel 552 i samt bilag 76, del B, til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2913/92 (EFT L 253, s. 1), som affattet ved forordning (EF) nr. 993/2001 (EFT L 141, s. 1) — bevilling — udtalelse fra udvalget — Domstolens vurdering — kompetence
 Konklusion
 1)
 Der skal i forbindelse med en vurdering af en ansøgning om bevilling til forarbejdning under toldkontrol i medfør af artikel 133, litra e), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2700/2000 af 16. november 2000, ikke blot tages hensyn til færdigvaremarkedet, men også til den økonomiske situation på markedet for de råvarer, der anvendes til at fremstille disse varer.
 2)
 De kriterier, der skal tages hensyn til ved vurderingen af »oprettelse eller opretholdelse af [...] forarbejdningsvirksomhed« som omhandlet i artikel 133, litra e), i forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 2700/2000, og artikel 502, stk. 3, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 993/2001 af 4. maj 2001, kan omfatte kriteriet vedrørende skabelse af et minimumsantal arbejdspladser som følge af den planlagte forarbejdningsvirksomhed, men er ikke begrænset til dette. Kriterierne afhænger af arten af den pågældende forarbejdningsvirksomhed, og de nationale toldmyndigheder, der har til opgave at undersøge de økonomiske forudsætninger i henhold til disse to bestemmelser, skal foretage en samlet vurdering af alle de relevante forhold, herunder antallet af skabte arbejdspladser, værdien af den foretagne investering eller varigheden af den planlagte virksomhed.
 3)
 Toldkodeksudvalgets konklusioner i henhold til artikel 133, litra e), i forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 2700/2000, kan ikke gøres til genstand for en gyldighedsundersøgelse i medfør af artikel 234 EF.
 4)
 Toldkodeksudvalgets konklusioner er ikke bindende for de nationale toldmyndigheder, der træffer afgørelse om en ansøgning om bevilling til forarbejdning under toldkontrol.
 (1) EUT C 82 af 2.4.2005.


text:
29.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 189/25
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 25. april 2013 — InterMune UK m.fl. mod EMA
 (Sag T-73/13 R)
 (Særlige rettergangsformer - aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter i EMA’s besiddelse indeholdende oplysninger, der er afgivet af en virksomhed i forbindelse med dennes ansøgning om tilladelse til at markedsføre et lægemiddel - afgørelse om at give tredjemand aktindsigt i dokumenterne - begæring om udsættelse af gennemførelsen - uopsættelighed - fumus boni juris - interesseafvejning)
 2013/C 189/52
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: UK Ltd (London, Det Forenede Kongerige), InterMune, Inc. (Brisbane, Californien, Amerikas Forenede Stater) og InterMune International AG (Muttenz, Schweiz) (ved solicitors I. Dodds-Smith og A. Williams, T. de la Mare, QC, og barrister F. Campbell)
 Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) (ved T. Jablonski, N. Rampal Olmedo og A. Spina, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om, at gennemførelsen af Det Europæiske Lægemiddelagenturs afgørelse EMA/24685/2013 af 15. januar 2013, der i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43) giver tredjemand aktindsigt i visse dokumenter, der indeholder oplysninger indgivet i forbindelse med en ansøgning om tilladelse til markedsføring af lægemidlet Esbriet, udsættes, i det omfang disse oplysninger endnu ikke er tilgængelige for offentligheden.
 Konklusion
 1)
 Gennemførelsen af Det Europæiske Lægemiddelagenturs afgørelse EMA/24685/2013 af 15. januar 2013, der i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, giver tredjemand aktindsigt i følgende dokumenter: »2.4 Detaljeret ikke-klinisk resumé«, »2.5 Detaljeret klinisk resumé«, »2.6 Ikke-klinisk resumé« og »2.7 Klinisk resumé« indgivet i forbindelse med en ansøgning om tilladelse til markedsføring af lægemidlet Esbriet, udsættes, i det omfang disse dokumenter indeholder oplysninger, der endnu ikke er tilgængelige for offentligheden.
 2)
 Det pålægges EMA at afholde sig fra at udlevere en udgave af de af denne afgørelses punkt 1 omfattede dokumenter, der er mere detaljeret end den beskårne udgave af disse dokumenter, som blev meddelt EMA den 8. oktober 2012 af InterMune UK Ltd, InterMune, Inc. og InterMune International AG.
 3)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
12.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 220/39
 Sag anlagt den 17. juli 2009 — Verband Deutscher Prädikats- und Qualitätsweingüter mod KHIM (GG)
 (Sag T-278/09)
 2009/C 220/82
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Verband Deutscher Prädikats- und Qualitätsweingüter (Gau-Algesheim, Tyskland) (ved Rechtsanwalt N. Schindler)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 30. april 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1568/2008-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »GG« for varer i klasse 33 (ansøgning nr. 6 388 284)
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 75 på grund af mangelfuld begrundelse af afgørelsen og af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 2007/2009 (1), da det ansøgte varemærke har det krævede minimum af særpræg, og da der ikke foreligger noget friholdelsesbehov.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
22.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/43
 Sag anlagt den 2. september 2008 — Federcoopesca m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-366/08)
 (2008/C 301/73)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Rom, Italien); Pappalardo (Cetara, Italien); Pescatori La Tonnara (Cetara, Italien); Fedemar (Cetara, Italien); I Ciclopi di Tudisco Matteo (Catania, Italien); Testa (Catania, Italien); Pescatori San Pietro Apostolo, Camplone (Pescara, Italien); og Pesca (Pescara, Italien) (ved avvocati P. Cavatola, V. Cannizzaro og G. Micucci).
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 530/2008 af 12. juni 2008 om indførelse af hasteforanstaltninger gældende for notfartøjer, der fisker efter tun i Atlanterhavet øst for 45° V og i Middelhavet.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag T-305/08, Den Italienske Republik mod Kommissionen, og sag T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. mod Kommissionen.


text:
4.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/58
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 30. september 2010 — Gudrun Schulze mod Europa-Kommissionen
 (Sag F-36/05) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - udnævnelse - ansøgere opført på en reserveliste før den nye vedtægts ikrafttrædelse - overgangsregler om indplacering i lønklasse ved ansættelsen - indplacering på løntrin - vedtægtens artikel 32 - artikel 2, 5 og 12 i bilag XIII til vedtægten - forskelsbehandling på grund af alder - lige løn for arbejde af samme værdi - princippet om god forvaltningsskik - administrationens omsorgspligt)
 2010/C 328/92
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Gudrun Schulze (Bruxelles, Belgien) (først ved advokaterne S. Rodrigues og A. Jaume, derefter ved advokaterne S. Rodrigues og C. Bernard-Glanz)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og H. Krämer, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Arpio Santacruz og I. Šulce, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Dels en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om at indplacere sagsøgeren, som blev opført på en reserveliste forud for ikrafttrædelsen af den nye vedtægt, i henhold til de mindre gunstige bestemmelser heri (artikel 12 i bilag XIII til forordning (EF, Euratom) nr. 723/2004 om ændring af vedtægten for tjenestemænd), dels en påstand om erstatning.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 193 af 6.8.2005, s. 36 (sagen er oprindelig registreret ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans under nr. T-207/05 og overført til EU-Personaleretten ved kendelse af 15.12.2005).


text:
18.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/29
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Appeal (England og Wales) (Civil Division) den 13. september 2010 — Churchill Insurance Company Limited, Tracy Evans mod Benjamin Wilkinson, ved faderen og procesværgen Steven Wilkinson, Equity Claims Limited
 (Sag C-442/10)
 ()
 2010/C 346/47
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Court of Appeal (England og Wales) (Civil Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Churchill Insurance Company Limited, Tracy Evans
 Sagsøgt: Benjamin Wilkinson, ved faderen og procesværgen Steven Wilkinson, Equity Claims Limited
 Præjudicielt spørgsmål
 1)
 Skal 2009-direktivets artikel 12, stk. 1, og artikel 13, stk. 1 (1), fortolkes således, at de udelukker nationale bestemmelser med den virkning i henhold til den relevante nationale lovgivning, at en skadelidt i forbindelse med et færdselsuheld, ikke er dækket af forsikringen under omstændigheder, hvor
 a)
 uheldet er forvoldt af en fører, der ikke er forsikret
 b)
 skadelidte gav føreren, der ikke er forsikret, lov til at føre køretøjet
 c)
 skadelidte var passager i køretøjet på uheldstidspunktet, og
 d)
 skadelidte var forsikret til at føre det pågældende køretøj?
 Navnlig:
 i)
 er en sådan national bestemmelse en bestemmelse, som bestemmer, at »forsikringen ikke dækker«, i den i 2009-direktivets artikel 13, stk. 1, omhandlede forstand?
 ii)
 under omstændighederne i denne sag er den forsikredes tilladelse til den, der ikke er forsikret, da »udtrykkelig eller stiltiende tilladelse« som omhandlet i 2009-direktivets artikel 13, stk. 1, litra a)?
 iii)
 påvirkes svaret på dette spørgsmål af det forhold, at nationale organer, der skal yde erstatning i tilfælde af skade forvoldt af ukendte køretøjer eller køretøjer, der ikke er forsikrede, i henhold til 2009-direktivets artikel 10 kan udelukke personer, der frivilligt har taget plads i det skadevoldende køretøj, fra organets intervention, når organet kan bevise, at de vidste, at dette ikke var forsikret?
 2)
 Afhænger svaret på spørgsmål 1 af, om den pågældende tilladelse (a) byggede på faktisk viden om, at den pågældende fører ikke var forsikret, (b) byggede på en formodning om, at føreren var forsikret, eller (c) om den pågældende tilladelse blev givet af en forsikret person, som ikke tænkte herover?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16.9.2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse (EUT L 263, s. 11).


text:
18.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 121/25
 Rettens dom af 7. marts 2017 — Neka Novin mod Rådet
 (Sag T-436/14) (1)
 ((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med henblik på at forhindre nuklear spredning - indefrysning af midler - opretholdelse af sagsøgerens navn på listen over de omfattede personer - retlig fejl - åbenbart urigtigt skøn - proportionalitet))
 (2017/C 121/35)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Neka Novin Co., Private Joint Stock (Teheran, Iran) (ved advokat L. Vidal)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved A. Vitro og M. Bishop, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand nedlagt i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af Rådets afgørelse om at opretholde opførelsen af sagsøgeren på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT 2010, L 195, s. 39), som ændret ved Rådets afgørelse 2011/299/FUSP af 23. maj 2011 (EUT 2011, L 136, s. 65), og på listen i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT 2012, L 88, s. 1), som meddelt ved en meddelelse af 15. marts 2014.
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Neka Novin Co., Private Joint Stock bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de omkostninger, som Rådet har afholdt.
 3)
 Rådet bærer halvdelen af sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 253 af 4.8.2014.


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/7
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 4. juni 2013 — ZZ mod Secretary of State for the Home Department (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-300/11) (1)
 (Fri bevægelighed for personer - direktiv 2004/38/EF - afgørelse om at forbyde en EU-borger indrejse til en medlemsstats område af hensyn til den offentlige sikkerhed - nævnte direktivs artikel 30, stk. 2 - pligt til at meddele den pågældende borger begrundelsen for denne afgørelse - videregivelse i strid med hensynet til statens sikkerhed - grundlæggende ret til effektiv domstolsbeskyttelse)
 2013/C 225/10
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: ZZ
 Sagsøgt: Secretary of State for the Home Department
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — fortolkning af artikel 30, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (EUT L 158, s. 77) i lyset af artikel 346, stk. 1, litra a, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde — retten til effektiv domstolsbeskyttelse — afgørelse, hvorved en statsborger fra en medlemsstat forbydes indrejse i en anden medlemsstat under hensyn til den offentlige sikkerhed — pligt til at oplyse den pågældende borger om årsagerne til, at han forbydes indrejse, uanset det forhold, at de ansvarlige myndigheder er af den opfattelse, at en sådan meddelelse vil være i strid med hensynet til statens sikkerhed
 Konklusion
 Artikel 30, stk. 2, og artikel 31 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF, sammenholdt med navnlig artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at de kræver, at den kompetente nationale dommer sikrer, at den kompetente nationale myndigheds tilbageholdelse i forhold til den pågældende af den præcise og fuldstændige begrundelse, som en afgørelse, der er truffet i henhold til dette direktivs artikel 27, er støttet på, samt de dertil hørende beviser begrænses til strengt nødvendige tilfælde, og at den pågældende under alle omstændigheder meddeles det væsentligste indhold af begrundelsen på en måde, som tager behørigt hensyn til den nødvendige grad af fortrolighed i forbindelse med disse beviser.
 (1) EUT C 252 af 27.8.2011.