text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/42
 Rettens dom af 5. december 2012 — Consorzio vino Chianti Classico mod KHIM — FFR (F.F.R.)
 (Sag T-143/11) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket »F.F.R.« - de ældre nationale figurmærker CHIANTI CLASSICO - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), og stk. 5, i forordning nr. 207/2009)
 2013/C 26/80
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Italien) (ved advokaterne S. Corona, G. Ciccone og A. Loffredo)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (først ved V. Melgar og G. Mannucci, derefter ved V. Melgar og D. Walicka, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Fédération française de rugby (FFR) (Marcoussis, Frankrig)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 10. januar 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 43/2010-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Consorzio vino Chianti Classico og Fédération française de rugby (FFR)
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 10. januar 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 43/2010-4) annulleres, for så vidt som appelkammeret har forkastet indsigelsen i det omfang, den var støttet på artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker.
 2)
 I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.
 3)
 Consorzio vino Chianti Classico og Harmoniseringskontoret bærer de omkostninger, de hver især har afholdt i forbindelse med sagen ved Retten.
 (1) EUT C 152 af 21.5.2011.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/43
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 11. december 2007 — Portela & Companhia mod KHIM — Torrens Cuadrado og Gilbert Sanz (Bial)
 (Sag T-10/06) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket Bial - det ældre nationale ordmærke BIAL - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 - bevis for eksistensen af det ældre varemærke - samtidig eksistens af ældre varemærker - anbringende, der ændrer sagens genstand - beviser, der for første gang forelægges for Retten - omkostninger i forbindelse med indsigelsessagen)
 (2008/C 22/79)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Portela & Companhia, SA (S. Mamede do Coronado, Portugal) (ved avocat J. Conceição Pimenta)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Novais Gonçalves, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Juan Torrens Cuadrado og Josep Gilbert Sanz (Gava, Spanien)
 Sagens genstand
 Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. september 2005 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 897/2004-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Juan Torrens Cuadrado og Josep Gilbert Sanz på den ene side og Portela & Companhia, SA på den anden.
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 14. september 2005 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 897/2004-1) annulleres i det omfang, den pålægger sagsøgeren at betale et beløb på 600 EUR for omkostninger, som Juan Torrens Cuadrado og Josep Gilbert Sanz har afholdt under indsigelsessagen.
 2)
 I øvrigt frifindes Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).
 3)
 Portela & Companhia, SA betaler ud over sine egne omkostninger halvdelen af Harmoniseringskontorets omkostninger.
 (1) EUT C 60 af 11.3.2006.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
16.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 14/49
 Sag anlagt den 10. november 2016 — De Geoffroy m.fl. mod Parlamentet
 (Sag T-788/16)
 (2017/C 014/59)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Dominique De Geoffroy (Bruxelles, Belgien) og 14 andre sagsøgere (ved advokaterne N. de Montigny og J.-N. Louis)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgernes påstande
 —
 Parlamentets retningslinjer vedrørende ferie (»Guidelines on leave«), offentliggjort den 21. marts 2016, annulleres.
 —
 Afgørelsen af 13. juni 2016 om afslag på en ferie, som Stéphane Grosjean havde ansøgt om, annulleres.
 —
 Afgørelsen af 12. april 2016 om at imødekomme Francoise Joostens’ ansøgning om ferie, men om at integrere de ansøgte feriedage i kvoten på 3,5 feriedage, annulleres.
 —
 Afgørelsen af 2. juni 2016 om afslag på en ferie, som Francoise Joostens havde ansøgt om, annulleres.
 —
 Parlamentet tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført seks anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører en fuldstændig manglende begrundelse fra sagsøgtes side, eftersom der ikke foreligger noget svar på de klager, som sagsøgeren har indgivet over Parlamentets retningslinjer vedrørende ferie, offentliggjort den 21. marts 2016 (herefter »de anfægtede retningslinjer«).
 2.
 Andet anbringende vedrører en ulovlighedsindsigelse, idet Parlamentet begik en ulovlighed med vedtagelsen af de anfægtede retningslinjer som følge af en tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægten og af de rettigheder, som er fastsat i de interne regler vedrørende administration af ferie, samt at sagsøgernes velerhvervede rettigheder er blevet tilsidesat.
 —
 De to sagsøgere, som er adressater for de tre anfægtede individuelle afgørelser, af henholdsvis den 2. juni 2016, den 13. juni 2016 og den 12. april 2016, idet de to første afgørelser er afslag på ferie, som sagsøgerne havde ansøgt om, og den sidste afgørelse imødekommer en af sagsøgernes ansøgning om ferie, men integrerer de ansøgte feriedage i kvoten på 3,5 feriedage, er af den opfattelse, at de nævnte individuelle afgørelser gør det samme anbringende gældende med henblik på en annullation af disse afgørelser.
 3.
 Tredje anbringende er, at de ansatte ved Parlamentet ikke blev hørt i forbindelse med sidstnævntes vedtagelse af de anfægtede retningslinjer, hvilket er en tilsidesættelse af artikel 27 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 4.
 Fjerde anbringende vedrører institutionens manglende afvejning af institutionens interesser og tolkenes interesser, tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, retsmisbrug, anlæggelse af et urigtigt skøn og tilsidesættelse af princippet om god forvaltning og af omsorgsprincippet i forbindelse med vedtagelsen af de anfægtede retningslinjer.
 5.
 Femte anbringende er, at vedtagelsen af de anfægtede retningslinjer medfører forskelsbehandling mellem tolke og andre tjenestemænd og øvrige ansatte.
 6.
 Sjette anbringende er, at der foreligger tilsidesættelse af principperne om lighed og om forbud mod forskelsbehandling samt tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og af princippet om forudsigelighed hvad angår de undtagelser og specielle tilfælde, der er fastsat i de nævnte retningslinjer.


text:
Nr . C 333/ 10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 . 12 . 95
 sektor, der udtømmende og eksklusivt er reguleret af den forhold i sin retsorden for at retfærdiggøre manglende
 fælles markedsordning. overholdelse af pligter og frister, som er fastsat i Fællesska
 bets forordninger.
 (') EFT nr . 172 af 30 . 9 . 1966 , s . 3025/66 .
 (') EFT nr . L 119 af 11 . 5 . 1990, s . 32 .
 ( 2 ) EFT nr. L 41 af 14 . 2 . 1991 , s . 15 .
 Sag anlagt den 17. oktober 1995 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 ( Sag C-328/95 ) Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 95/C 333/ 18 ) afsagt den 18 . september 1995 af Value Added Tax
 Tribunal, Manchester, i sagen Goldsmiths (Jewellers ) Ltd
 mod Commissioners of Custom and Excise
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den ( Sag C-330/95 )
 17. oktober 1995 anlagt sag mod Den Italienske Republik af ( 95/C 333/ 19 )
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk
 konsulent Eugenio de March, som befuldmægtiget, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirch
 Ved kendelse afsagt den 18 . september 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 19 . oktober 1995 , har Value
 berg.
 Added Tax Tribunal, Manchester, i sagen Goldsmiths
 (Jewellers ) Ltd mod Commissioners of Customs and Excise
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 1 . Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat
 sine pligter, dels efter Rådets forordning ( EØF ) 1. Skal den fravigelse, der er hjemlet i artikel 1 1 , punkt C,
 nr . 1186/90 af 7. maj 1990 om udvidet anvendelse af stk . 1 , i EF's sjette momsdirektiv af 17. maj 1977 om
 Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsæt
 voksent kvæg (') og Kommissionens forordning ( EØF ) ningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem : ensartet
 nr. 344/91 ( 2 ) om gennemførelsesbestemmelser til først beregningsgrundlag ( ! ) ( 77/388/EØF ) ( herefter » sjette
 nævnte forordning, dels EF-traktatens artikel 189 , direktiv «), fortolkes således, at en medlemsstat, der indfører
 stk . 2 , da Den Italienske Republik ikke har vedtaget de bestemmelser om tilbagebetaling af afgift i forbindelse med
 nødvendige foranstaltninger til en korrekt og fuldstæn uerholdelige fordringer, kan udelukke tilbagebetaling,
 dig gennemførelse af de nævnte forordninger. såfremt den tabte modydelse består af andet end penge ?
 2 . Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens
 (!) EFT nr . L 145 af 13 . 6 . 1977, s . 1 .
 omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Artikel 3 i forordning ( EØF ) nr . 1186/90, som pålægger
 medlemsstaterne at træffe alle nødvendige foranstaltninger
 for at sikre, at bestemmelserne i forordningen overholdes,
 og at sanktioner bringes i anvendelse ved eventuelle over Anmodninger om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel
 trædelser, kræver derfor, at medlemsstaterne i deres rets ser afsagt den 4. oktober 1995 af Pretura Circondariale di
 system vedtager samtlige de lov- og forvaltningsforskrifter, Roma, Tivoli Afdeling, i straffesagerne mod Giuseppe
 der er nødvendige for en effektiv gennemførelse af Fælles Piccolo ( sag C-331/95 ), Mario Corbo m.fl. ( sag C-332/95 )
 skabets handelsklasseskema .
 og Viola Miranda ( sag C-342/95 )
 ( Sag C-331 /95 , C-332/95 og C-342/95 )
 Den Italienske Republik har endnu ikke truffet de foran ( 95/C 333/20 )
 staltninger, den havde pligt til, for fuldstændigt og korrekt
 at gennemføre forordning ( EØF ) nr. 1186/90 og ( EØF )
 nr. 344/91 , hvorved den har krænket sine pligter dels efter Ved kendelser afsagt den 4 . oktober 1995 , indgået til
 de nævnte forordninger og dels efter EF-traktatens arti Domstolens Justitskontor henholdsvis den 19 . oktober
 kel 189, stk . 2 . Ifølge Domstolens faste praksis kan en 1995 ( sag C-331 /95 og C-332/95 ) og den 30 . oktober 1995
 medlemsstat ikke påberåbe sig bestemmelser, praksis eller ( sag C-342/95 ), har Pretura Circondariale di Roma, Tivoli
 ---pagebreak--- 9 . 12 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 333/ 11
 Afdeling, i straffesagerne mod Giuseppe Piccolo ( sag C Skal EØF-traktatens artikel 177, stk . 2, fortolkes
 331 /95 ), Mario Corbo m.fl . ( sag C-332/95 ) og Viola således, at den er til hinder for, at Finanzgericht i et
 Miranda ( sag C-342/95 ) forelagt De Europæiske Fællesska tilfælde som det foreliggende giver tilladelse til kære i
 bers Domstol anmodninger om præjudiciel afgørelse af de henhold til FGO's § 128 , stk . 3 , sidste komma, jf. § 1 15 ,
 samme spørgsmål som dem, der blev forelagt i sag C stk . 2, nr . 1 ?
 187/95 (').
 ( ] ) EFT nr. L 148 af 28 . 6 . 1968 ,s . 13 .
 EFT nr . C 208 af 12 . 8 . 1995 , s . 14 . ( 2 ) EFT nr . L 41 , af 18 . 2 . 1992 , s . 9 .
 ( 3 ) EFT nr . L 302 af 19 . 10 . 1992, s . 1 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 21 . september 1995 af Finanzgericht Hamburg i afsagt den 12 . september 1995 af Bundesfinanzhof i sagen
 sagen firmaet Kriiger GmbH & Co. KG mod Hauptzollamt Wiener S. I. GmbH mod Hauptzollamt Emmerich
 Hamburg-Jonas
 ( Sag C-338/95 )
 ( Sag C-334/95 )
 ( 95/C 333/22 )
 ( 95/C 333/21 )
 Ved kendelse afsagt den 12 . september 1995 , indgået til
 Ved kendelse afsagt den 21 . september 1995 , indgået til Domstolens Justitskontor den 26 . oktober 1995 , har
 Domstolens Justitskontor den 23 . oktober 1995 , har den Bundesfinanzhof, VII. Afdeling, i sagen Wiener S. I. GmbH
 fælles afdeling ved Finanzgericht Hamburg fur die Lander mod Hauptzollamt Emmerich forelagt De Europæiske
 Freie und Hansestadt Hamburg, Niedersachsen und Schles Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgø
 wig-Holstein, Fjerde Afdeling, i sagen firmaet Kriiger relse af følgende spørgsmål :
 GmbH & Co . KG mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod » Skal begrebet » anden natbeklædning « ( Nachthemden ) i
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål : den forstand, udtrykket er anvendt i position 60.04 i den
 1 . Er forordning ( EØF ) nr. 804/68 (') jf. forordningens fælles toldtarif 1985 , navnlig i underposition
 bilag som ændret ved forordning ( EØF ) nr. 374/92 ( 2 ), i 60.04 B IV b 2 bb, fortolkes således, at det udelukkende
 strid med EØF-traktatens artikel 40, stk . 3 , andet afsnit, omfatter » andre « underbeklædningsgenstande, som i kraft
 og dermed ugyldig i det omfang, den ikke foreskriver af deres beskaffenhed entydigt er bestemt til kun at bæres
 nogen eksportrestitution for mælk og mejeriprodukter, som natbeklædning, eller omfatter det også produkter, der
 som er indeholdt i næringsmidler i position 2101 10 i på grund af deres udformning ikke kun, men dog hovedsa
 den kombinerede nomenklatur, som fremstilles på geligt er bestemt til at bæres i sengen ?«
 grundlag af ekstrakter, essenser og koncentrater af
 kaffe ?
 2 . Er den omstændighed, at diskriminationsforbuddet er
 tilsidesat, til hinder for at kræve tilbagebetaling af Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 eksportrestitutioner for mælk og mejeriprodukter, som afsagt den 25 . oktober 1 995 af Hof van Beroep, Antwerpen,
 er indeholdt i næringsmidler i position 2101 10 i den i sagen Peter Schepens mod Belgische Staat
 kombinerede nomenklatur, som fremstilles på grundlag
 af kaffeekstrakter ? ( Sag C-340/95 )
 ( 95/C 333/23 )
 3 . Finder artikel 244 i forordning ( EØF ) nr. 2913/92 ( 3 )
 om indførelse af en EF-toldkodeks anvendelse på Ved dom afsagt den 25 . oktober 1995 , indgået til Domsto
 udsættelse af at gennemføre afgørelser, hvormed der lens Justitskontor den 30 . oktober 1995 , har Hof van
 rejses krav om tilbagebetaling af tidligere udbetalte Beroep, Antwerpen, i sagen Peter Schepens mod Belgische
 eksportrestitutioner ? Staat forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 4 . Såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende, skal spørgs mål :
 målet om udsættelsen af en afgørelses gennemførelse
 vurderes på grundlag af artikel 244 i forordningen om 1 . Har artikel 18 , stk. 4, og artikel 27 i Rådets sjette
 EF's toldkodeks eller efter hvilke andre betingelser i de direktiv af 17. maj 1977 om harmonisering af medlems
 tilfælde, hvor der er tvivl om gyldigheden af de staternes lovgivning om omsætningsafgifter ( momsdi
 EF-retsforskrifter, som afgørelsen er truffet på grundlag rektiv 77/388/EØF ( ] )) direkte virkning i medlemssta
 af? ternes interne retsorden, i dette tilfælde i den interne
 belgiske retsorden ?
 5 . Såfremt spørgsmål 3 besvares benægtende : Efter hvilke
 betingelser skal det vurderes, om gennemførelsen af en 2 . Såfremt spørgsmålet besvares bekræftende, opstiller
 afgørelse skal udsættes, når der er tvivl om gyldigheden direktivets artikel 18 , stk . 4, da et forbud mod, at en
 af de EF-forskrifter, som afgørelsen er truffet på medlemsstat — for så vidt angår en bestemt periode eller
 grundlag af? bestemte perioder, hvori overskydende moms er opstået


text:
27.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 123/26
 Sag anlagt den 14. marts 2013 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-148/13)
 2013/C 123/45
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved S. Centeno Huerta)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Meddelelsen om den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AST/125/12-Assistenter (AST 3) annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Spanien anfægter meddelelsen om ovennævnte udvælgelsesprøve i henhold til artikel 263 TEUF, idet der er sket en tilsidesættelse af artikel 22 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 342 TEUF, artikel 1 og 6 i forordning nr. 1 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (Serie I bind 1952-1958, s. 59), artikel 1d og artikel 27 i vedtægten, og idet fast retspraksis i dommen i sagen C-566/10 P, Italien mod Kommissionen, er blevet tilsidesat.
 Til støtte for søgsmålet har Kongeriget Spanien gjort gældende, at den anfægtede meddelelse:
 —
 Forskelsbehandler de ansøgere, hvis første sprog ikke er engelsk, fransk, eller tysk.
 —
 Ikke objektivt og konkret begrunder begrænsningen i antallet af sprog henset til de arbejdsområder, der gives meddelelse om. Det er i denne henseende ikke tilstrækkeligt generelt at henvise til tjenestens interesse.
 —
 Ikke sikrer opfyldelsen af målet om at udvælge de ansøgere, der besidder de bedste kvalifikationer for så vidt angår sagkundskab, ydeevne og integritet.
 —
 Tilsidesætter proportionalitetsprincippet, idet den ikke sikrer ligevægt mellem tjenestens effektivitet og iagttagelsen af princippet om Unionens flersprogethed.


text:
C 233/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.9.2002
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 25. februar — Annullation af Kommissionens afgørelse af 27. juli 2001
 2002, hvorved sagsøgeren i henhold til vedtægtens om ikke at udnævne sagsøgeren i den højeste lønklasse i
 artikel 86, stk. 2, litra f), pålægges en disciplinær sanktion stillingsgruppen, jf. tjenestemandsvedtægtens artikel 31,
 bestående i fjernelse fra tjenesten uden frakendelse af stk. 2.
 retten til alderspension.
 — Om fornødent annulleres Revisionsrettens udtrykkelige
 — Annullation af enhver afgørelse, som er forbundet hermed afgørelse af 26. februar 2002 om afvisning af den
 og/eller følger heraf. klage, sagsøgeren havde indgivet i henhold til vedtægtens
 artikel 90, stk. 2.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 12 500 EUR
 i erstatning for ikke-økonomiske skade. — Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren i den foreliggende sag, der er tidligere tjenestemand
 Sagsøgeren er ved Cour d’appel i Bruxelles blevet dømt skyldig ved Kommissionen og ved Revisionsretten for De Europæiske
 i flere kriminelle forhold. Cour d’appel har imidlertid bestemt, Fællesskaber, har anfægtet Ansættelsesmyndighedens afgørelse
 at den afsagte dom under visse betingelser skal gøres betinget om ikke at indplacere ham i den højeste lønklasse i hans
 i en periode på fem år med henblik på ikke at udsætte stillingsgruppe, efter at han er blevet udnævnt i lønklasse B5,
 sagsøgeren for en social deroute. løntrin 3, som følge af, at han havde bestået udvælgelsesprøve
 KOM/B/340.
 Efterfølgende har Kommissionen bl.a. under hensyn til forhol-
 denes alvorlige karakter pålagt sagsøgeren en disciplinær Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført, at der er tale om
 sanktion bestående i fjernelse fra tjenesten uden frakendelse af
 retten til pension. — materielle fejl og åbenbare fejlvurderinger med hensyn til
 sagsøgerens eksamensbeviser, længden og relevansen af
 hans faglige erfaring i forhold til den stilling, der skulle
 Til støtte for påstandene gør sagsøgeren gældende, at Kommis- besættes, samt det lønniveau, han havde i sine tidligere
 sionens afgørelse er utilstrækkeligt begrundet, og at retten til stillinger
 kontradiktion er tilsidesat. Endvidere anfører sagsøgeren, at
 den disciplinære sanktion ikke står i rimeligt forhold til dens
 — tilsidesættelse af begundelsespligten.
 betydning for institutionen og til sagsøgerens tjenesteperiode.
 Endelig gør sagsøgeren gældende, at artikel 7 i vedtægtens
 bilag IX er overtrådt.
 Sag anlagt den 2. juli 2002 af The Sunrider Corporation
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 Sag anlagt den 28. juni 2002 af Pierre Tomarchio mod (Varemærker og Design)
 Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-203/02)
 (Sag T-201/02)
 (2002/C 233/49)
 (2002/C 233/48)
 (Processprog: fransk) (Processprog: engelsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 28. juni 2002 anlagt sag mod Revisionsretten for De den 2. juli 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i
 Europæiske Fællesskaber af Pierre Tomarchio, Nancy (Frank- det Indre Marked (Varemærker og Design) af The Sunrider
 rig), ved avocat Nicolas Lhoëst, og med valgt adresse i Corporation ved Axel Kockläuner fra advokatfirmaet Meissner,
 Luxembourg. Bolte & Partner, München (Tyskland).
 ---pagebreak--- 28.9.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 233/27
 Den anden part i sagen for appelkammeret var Juan Espadafor Søgsmålsgrunde: — Tilsidesættelse af artikel 43 i
 Caba, Granada (Spanien). forordning nr. 40/94 (1), idet
 der ikke var tilstrækkeligt
 bevis for reel brug af det
 modholdte varemærke
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Tilsidesættelse af artikel 8,
 stk. 1, litra b), i forordning
 — Afgørelse af 8. april 2002 fra Første Appelkammer ved nr. 40/94, idet der ikke er
 Harmoniseringskontoret i sag R 1046/2000-1 annulleres. forvekslingsrisiko i forhold
 til visse varer.
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 ker (EFT L 11 af 1994, s. 1).
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 EF-varemærkets ansø- Sagsøgeren
 ger:
 Det omhandlede EF-va- Ordmærket »VITAFRUIT« for Sag anlagt den 10. juli 2002 af Commune de Champagne
 remærke: visse varer i klasse 5, 29 og 32 m.fl. mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommis-
 (bl.a. øl, mineralvand og kulsyre- sionen for De Europæiske Fællesskaber.
 holdige vande og andre ikke-alko-
 holholdige drikke, frugt- og grønt-
 sagsdrikke, frugtsaft; saft og andre (Sag T-212/02)
 præparater til fremstilling af drik-
 ke; urte- og vitamindrikke)
 (2002/C 233/50)
 Indehaveren af det under Juan Espadafor Caba
 indsigelses-sagen påbe-
 råbte varemærke:
 Processprog: fransk
 Det påberåbte varemær- Det nationale varemærke »VITA-
 ke: FRUT« for varer i klasse 30 og 32
 (bl.a. ikke-alkoholholdige og ikke-
 terapeutiske kulsyreholdige drik-
 ke, ugærede frugt- og grøntsags- Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 drikke, lemonade, orangeade, den 10. juli 2002 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske
 kolde drikkevarer, sodavand) Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af
 Commune de Champagne m.fl., Kanton Vaud (Schweiz), ved
 advokaterne Denis Waelbroeck og Annick Vroninks.
 Indsigelsesafdelingens Indsigelsen blev taget til følge,
 afgørelse: for så vidt den vedrørte »ugærede
 frugt- og grøntsagsdrikke, lemo-
 nade, orangeade«, og for så vidt Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 den var rettet mod varerne »mine-
 ralvand og kulsyreholdige vande
 og andre ikke-alkoholholdige — Annullation af artikel 1 i afgørelse 2002/309/EF, Euratom
 drikke, frugt- og grøntsagsdrikke, truffet af Rådet og Kommissionen, »for så vidt angår
 frugtsaft; saft og andre præparater aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde, den
 til fremstilling af drikke; urte- og 4. april 2002 om indgåelse af syv aftaler med Det
 vitamindrikke« Schweiziske Forbund«, idet Rådet og Kommissionen har
 godkendt artikel 5, stk. 8 i bilag 7, afsnit II, til aftalen
 mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske
 Appelkammerets afgø- Afvisning af sagsøgerens klage Forbund om handel med landbrugsprodukter (»Cham-
 relse: pagne-klausulen«).


text:
C 144/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.6.2002
 6) Note 2 i niende rubrik vedrørende ansjos i bilag I D til Rådets fortolkningen af EF-traktatens artikel 9 (efter ændring nu
 forordning (EF) nr. 2848/2000 af 15. december 2000 om artikel 23 EF), EF-traktatens artikel 12 (efter ændring nu
 fastsættelse for år 2001 af fiskerimuligheder og dertil knyttede artikel 25 EF), EF-traktatens artikel 16 (ophævet ved Amster-
 betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande dam-traktaten), EF-traktatens artikel 93 (nu artikel 88 EF) og
 gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, EF-traktatens artikel 95 (efter ændring nu artikel 90 EF), har
 som er omfattet af fangstbegrænsninger, annulleres. Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af formanden for
 Anden Afdeling, N. Colneric, som fungerende formand for
 Sjette Afdeling, og dommerne C. Gulmann, R. Schintgen,
 7) Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger. V. Skouris (refererende dommer) og J.N. Cunha Rodrigues;
 generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: R. Grass, den
 23. april 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 8) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne
 omkostninger.
 (1) EFT C 133 af 4.5.1996.
 1) En afgift, der i henhold til identiske kriterier opkræves af et
 offentligretligt organ af svin, der er produceret i en medlemsstat
 til slagtning på det nationale marked eller til eksport i levende
 live til andre medlemsstater, og hvis provenu anvendes til
 aktiviteter, som kommer begge produktionstyper til gode, er
 ikke omfattet af forbuddet mod afgifter med tilsvarende virkning
 som udførselstold i henhold til EF-traktatens artikel 9 (efter
 ændring nu artikel 23 EF), EF-traktatens artikel 12 (efter
 ændring nu artikel 25 EF) og EF-traktatens artikel 16 (ophævet
 DOMSTOLENS DOM ved Amsterdam-traktaten). Den nævnte afgift kan derimod
 anses for en diskriminerende intern afgift, der er forbudt i
 henhold til EF-traktatens artikel 95 (efter ændring nu artikel 90
 EF), såfremt og i det omfang de fordele, der følger af anvendelsen
 (Sjette Afdeling)
 af dens provenu, delvist udligner afgiftsbyrden for svin, der er
 produceret til slagtning i den pågældende medlemsstat, og
 dermed belaster produktionen af svin til eksport i levende live til
 af 23. april 2002 andre medlemsstater.
 i sag C-234/99, Niels Nygård mod Svineafgiftsfonden
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vestre Lands-
 ret) (1)
 2) Den omstændighed, at en national afgift er beregnet til
 at finansiere en støtteordning, der er blevet godkendt af
 (»National svineafgift — afgift med tilsvarende virkning — Kommissionen i henhold til traktatens bestemmelser om stats-
 intern afgift — afgiftsordning godkendt af Kommissionen støtte, er ikke til hinder for, at en national ret foretager en
 som en med fællesmarkedet forenelig statsstøtteordning vurdering af denne afgifts forenelighed med andre traktatbe-
 — afgiftens uforenelighed med andre bestemmelser i EF- stemmelser, der har direkte virkning.
 traktaten end EF-traktatens artikel 92 (efter ændring nu
 artikel 87 EF) og EF-traktatens artikel 93 (nu artikel 88 EF)
 — den nationale rets vurdering «)
 (2002/C 144/02)
 (1) EFT C 246 af 28.8.1999.
 (Processprog: dansk)
 I sag C-234/99, angående en anmodning, som Vestre Landsret
 (Danmark) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 for i den for nævnte ret verserende sag, Niels Nygård mod
 Svineafgiftsfonden, støttet af Ministeriet for Fødevarer, Land-
 brug og Fiskeri, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende


text:
Nr. C 212/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12 . 7 . 97
 miljø H har fastlagt programmer med kvalitetsmålsæt i) Sagsøgeren har været ansat hos sagsøgte .
 ninger med henblik på at formindske forureningen
 med stoffer, som er opført på direktivets liste II. ii ) Mens ansættelsesforholdet bestod, fremsatte sag
 søgeren et krav mod sagsøgte i anledning af for
 skelsbehandling på grundlag af køn , hvorom der
 2 ) Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale blev indgået forlig.
 sagens omkostninger.
 iii ) Efter ansættelsesforholdets ophør har sagsøgeren
 forsøgt at opnå fuldtidsarbejde, hvilket ikke er lyk
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: kedes .
 iv) Sagsøgte har forårsaget eller bidraget til sagsøge
 Det fremgår klart af ordlyden af direktivets artikel 7, rens vanskeligheder ved at finde arbejde ved at
 stk . 1 , sammenholdt med artikel 1 , at medlemsstaterne er nægte at give en anbefaling til potentielle arbejds
 forpligtet til at fastlægge programmer med kvalitetsmål givere, når sagsøgte er blevet bedt herom.
 sætninger med henblik på at formindske forureningen af
 vandområderne inden for et nærmere angivet tidsrum . For v ) Arbejdsgiverens beslutning om at nægte at give en
 bundsregeringen kan heroverfor ikke med føje påberåbe anbefaling er blevet truffet, efter at sagsøgerens
 sig, at de fleste af de pågældende stoffer er omfattet af ansættelsesforhold ophørte .
 samlede parametre, ligesom den har forsøgt at godtgøre,
 at de pågældende nationale ordninger svarer til emissions vi ) Årsagen, eller en væsentlig årsag, til arbejdsgive
 normerne for de enkelte stoffer, og at bevise deres fordele . rens beslutning om at nægte at give sagsøgeren en
 Heller ikke det af forbundsregeringen anførte om, at der anbefaling har været, at hun tidligere har fremsat
 findes generelle programmer til sanering af vandområ et krav mod sagsøgte i anledning af forskelsbe
 der ( 2 ), kan antages at være en tilstrækkelig gennemførelse handling på grundlag af køn.
 af direktivets artikel 7 .
 2 ) Opstiller Rådets direktiv 76/207/EØF om gennem
 (') EFT nr. L 129 af 18 . 5 . 1976 , s . 23 . førelse af princippet om ligebehandling af mænd og
 ( 2 ) Bl.a . det af » Den Internationale Kommission til Beskyttelse af
 Elben « ( IKSE ) udarbejdede handlingsprogram for Elben og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse,
 IKSE's handlingsplan frem til år 2000, det af » Den Internatio erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår
 nale Kommission for Beskyttelse af Rhinen « ( IKSR) udarbej en forpligtelse for medlemsstaterne til i deres nationale
 dede handlingsprogram for Rhinen samt det handlingspro retsordener at indføre en ordning, der gør det muligt
 gram , der er udarbejdet forud for vedtagelsen af Donau-kon at gennemføre et krav ved domstolene, når de i
 ventionen . spørgsmål 1 angivne omstændigheder foreligger, bort
 set fra at
 i) sagsøgtes beslutning om at nægte at give en anbe
 faling blev truffet, før sagsøgerens ansættelsesfor
 hold ophørte med at bestå, men
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse ii ) sagsøgte faktisk først har nægtet at give en anbefa
 afsagt den 20. november 1996 af Employment Appeal ling, efter at sagsøgerens ansættelsesforhold er
 Tribunal i sagen B. J. Coote mod Granada Hospitality Ltd ophørt.
 ( Sag C-185/97)
 O EFT nr. L 39 af 14 . 2 . 1976 , s . 40 .
 ( 97/C 212/28 )
 Ved kendelse afsagt den 20 . november 1996 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 12 . maj 1997, har
 Employment Appeal Tribunal i sagen B. J. Coote mod Sag anlagt den 15 . maj 1997 af Kommissionen for
 Granada Hospitality Ltd forelagt De Europæiske Fælles De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 skabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse Tyskland
 af følgende spørgsmål :
 ( Sag C-186/97)
 ( 97/C 212/29 )
 1 ) Opstiller Rådets direktiv 76/207/EØF af 9 . februar
 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehand
 ling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt 15 . maj 1997 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tysk
 arbejdsvilkår (*) en forpligtelse for medlemsstaterne til land af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 i deres nationale retsordener at indføre en ordning, der ved Klaus-Dieter Borchardt, Kommissionens Juridiske Tje
 gør det muligt for en sagsøger at indbringe et krav for neste, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxem
 domstolene under de nedenfor angivne omstændighe bourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Kommissionens Juri
 der : diske Tjeneste, Wagner-Centret C 254, Kirchberg.
 ---pagebreak--- 12 . 7 . 97 [ DA I De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 212/ 17
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : kommunens område, og dette sker med henblik på at
 beskytte den kommunen tilhørende forsyningsvirksom
 1 ) Det fastlås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsi hed mod konkurrence ved benyttelse af transitrørled
 desat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten og ningen på kommunens område ?
 Kommissionens direktiv 93/71/EØF ( 1 ), idet den ikke
 rettidigt har truffet de foranstaltninger, som er nødven 3 ) Såfremt spørgsmål 1 og 2 besvares bekræftende, spør
 dige for at efterkomme direktivet. ges :
 2 ) Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale Må en kommune eller en kommunen tilhørende, retligt
 sagens omkostninger. selvstændig forsyningsvirksomhed ( med hvilken kom
 munen har indgået en aftale om eneret til at benytte
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: kommunens veje ) med hensyn til den lokale forsyning
 med naturgas til endelige forbrugere antages at have
 EF-traktatens artikel 189 , stk. 3 , og artikel 5 , stk. 1 , er fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig
 bindende og forpligter medlemsstaterne til at gennemføre økonomisk interesse som omhandlet i EF-traktatens
 et direktivs bestemmelser i den nationale retsorden på en artikel 90, stk. 2 , når overdragelsen af denne — også
 sådan måde, at direktivet udfolder sin fulde virkning, når for rent private virksomheder tilgængelige — opgave
 gennemførelsesfristen er udløbet. I denne sag udløb fristen ikke er sket ved en myndighedsakt, men kommunen
 den 3 . august 1994, uden at Tyskland havde truffet de kan betragte den pågældende opgave som et anlig
 nødvendige foranstaltninger. gende for det lokale samfund og kommunen ( eller
 dens forsyningsvirksomhed) ved gennemførelsen af for
 (') EFT nr. L 221 af 31 . 8 . 1993 , s . 27. syningsvirksomheden — på linje med private virksom
 heder — er underlagt et statsligt tilsyn og en generel
 tilslutnings- og forsyningsforpligtelse ?
 4 ) Såfremt spørgsmål 1 , 2 og 3 besvares bekræftende,
 spørges :
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 11 . marts 1997 af Bundesgerichtshof i sagen Skal der ved afgørelsen af, om aftaler af ovennævnte
 WINGAS GmbH ( tidligere: Wintershall Gas GmbH) mod karakter i henhold til EF-traktatens artikel 90, stk. 2,
 Stadt Detmold ikke er omfattet af bestemmelsen i EF-traktatens
 ( Sag C-187/97) artikel 85 , kun tages omstændigheder i betragtning,
 97/C 212/30 der vedrører sikkerheden og prisen i forbindelse med
 den lokale naturgasforsyning, eller skal også andre
 omstændigheder, der vedrører særlige hensyn til almen
 Ved kendelse afsagt den 11 . marts 1997, indgået til Dom vellet ( navnlig miljøbeskyttelseshensyn ), tages i
 stolens Justitskontor den 15 . maj 1997, har Bundesge betragtning ?
 richtshof — Kartelafdelingen — i sagen WINGAS GmbH
 (tidligere: Wintershall Gas GmbH ) mod Stadt Detmold, 5 ) Såfremt spørgsmål 1 , 2 og 3 besvares bekræftende og
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod konkurrencereglerne i aftalen i henhold til EF-trakta
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål : tens artikel 90, stk. 2 , ikke finder anvendelse, spørges :
 1 ) Er EF-traktatens artikel 85 til hinder for en aftale,
 hvorved en kommune indrømmer en retligt selvstæn Må det antages, at aftaler af den i spørgsmål 1 og 2
 dig, men kommunen tilhørende forsyningsvirksomhed, nævnte karakter mellem kommuner og naturgasforsy
 eneret til at benytte kommunens offentlige veje til læg
 ningsvirksomheder, hvorved det tilsigtes at udelukke
 konkurrence med hensyn til den lokale naturgasforsy
 ning og vedligeholdelse af rørledninger med henblik på
 direkte forsyning af endelige forbrugere med naturgas
 ning, hindrer udviklingen af samhandelen i et omfang,
 der er i strid med Fællesskabets interesse ?
 og således reelt udelukker konkurrence med hensyn til
 forsyningen på kommunens område, når aftalen er et
 led i en række lignende ( koncessions-)aftaler, som —
 også i forbindelse med demarkationsaftaler, der er ind
 gået mellem forsyningsvirksomhederne indbyrdes —
 afskærer samtlige indenlandske forsyningsmarkeder fra
 konkurrence fra konkurrenter fra indlandet og fra Appel iværksat den 15 . maj 1997 af Lars Bo Rasmussen
 andre medlemsstater ? til prøvelse af dom afsagt den 18 . marts 1997 af De Euro
 pæiske Fællesskabers Ret i Første Instans ( Femte Afdeling )
 2 ) Er EF-traktatens artikel 85 under de i spørgsmål 1 i sag T-35/96, Lars Bo Rasmussen mod Kommissionen for
 nævnte omstændigheder til hinder for en bestemmelse, De Europæiske Fællesskaber
 hvorved en kommune i forbindelse med en aftale med ( Sag C-188/97 P)
 en forsyningsvirksomhed om udlægning af en ( 97/C 212/31 )
 naturgastransitrørledning gennem kommunens område
 forpligter forsyningsvirksomheden til ikke at benytte
 den rørledning, der skal lægges, med henblik på Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 direkte naturgasforsyning af endelige forbrugere på 15 . maj 1997 iværksat appel af Lars Bo Rasmussen ved


text:
C 295/ 10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27 . 9 . 97
 Sag anlagt den 10. juli 1997 af Den Franske Republik eller andre medlemsstater måtte have . Den omstændig
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber hed, at et ikke ubetydeligt antal virksomheder ikke har
 ønsket at gå med i den pågældende ordning om ned
 ( Sag C-251 /97 ) sættelse af de sociale udgifter, idet den modydelse , sta
 { 97IC 295/ 16 ) ten forlangte, efter deres opfattelse var for byrdefuld,
 viser klart, at foranstaltningerne ikke medførte nogen
 åbenbar konkurrencemæssig fordel for de berørte virk
 somheder.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 10 . juli 1997 anlagt sag mod Kommissionen for De Euro
 pæiske Fællesskaber af Den Franske Republik ved kontor — Kommissionen har anlagt en åbenbart fejlagtig vurde
 chef Kareen Rispal-Bellanger og ekspeditionssekretær Gau ring af de faktiske omstændigheder, når den ikke har
 tier Mignot, begge Juridisk Tjeneste, Udenrigsministeriet, villet anerkende , at de pågældende foranstaltninger i
 som befuldmægtigede , og med valgt adresse i Luxembourg finansiel og økonomiske henseende var neutrale for de
 på Den Franske Ambassade, 8 B, boulevard Joseph II . berørte virksomheder.
 Den Franske Republik har nedlagt følgende påstande :
 — Kommissionens beslutning KOM(97) 1162 endelig Appel iværksat den 11 . juli 1997 af D. Coussios til prø
 udg . af 9 . april 1997 om støtte ydet af Frankrig til velse af dom afsagt den 15 . maj 1997 af De Europæiske
 tekstil -, beklædnings-, læder- og fodtøjssektoren annul Fællesskabers Ret i Første Instans ( Fjerde Afdeling ) i sag
 leres .
 T-273 /94 , D. Coussios mod Kommissionen for De Euro
 pæiske Fællesskaber
 ( Sag C-252/97 P)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ( 97/C 295/ 17 )
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 11 . juli 1997 iværksat appel af D. Coussios ved advokat
 Xavier Magnée, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem
 Den anfægtede beslutning er en tilsidesættelse af EF-trak
 bourg hos advokat Louis Schiltz, 2 , rue du Fort Rheins
 tatens artikel 92 , stk . 1 .
 heim , til prøvelse af dom afsagt den 15 . maj 1997 af De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans ( Fjerde
 Afdeling ) i sag T-273/94 , D. Coussios mod Kommissionen
 — Kommissionen har gjort sig skyldig i en retsvildfarelse for De Europæiske Fællesskaber.
 ved at fastslå , at foranstaltninger, der består i , at der
 ydes særlige økonomiske fordele til virksomheder til
 gengæld for modydelser, hvor udgifterne udligner støt Appellanten har nedlagt følgende påstande :
 ten, er statsstøtte, som omhandlet i traktatens
 artikel 92 , stk . 1 , idet de overstiger den bagatelgrænse ,
 der er fastsat i Kommissionens meddelelse af 24 . januar
 Appellen antages til realitetsbehandling, og der gives
 1996 . De argumenter, den franske regering er frem
 appellanten medhold , idet den appellerede dom ophæves ,
 kommet med til støtte for påstanden , er reelt de og Domstolen træffer den afgørelse , Retten burde have
 samme som de synspunkter, den fremsatte i Kimberly truffet :
 Clark-sagen ( sag C-241 /94 , Sml . 1996 I , s . 4551 ), og
 som Domstolen ikke afviste i realiteten, nemlig at en
 økonomisk fordel , som en stat yder en virksomhed til
 gengæld for et fakultativt tiltag fra virksomhedens side — Annullerer Kommissionens afgørelse af 4 . oktober
 over for dens ansatte, ikke er en støtte, som fordrejer 1993 om at fjerne appellanten fra tjenesten samt afgø
 eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene , som relsen af 2 . maj 1994 , hvorved appellantens klage blev
 afvist .
 omhandlet i traktatens artikel 92 , stk . 1 , når en sådan
 fordel ikke overstiger den udgift, det pågældende tiltag
 påfører virksomheden, eller kun overstiger den med et
 beløb, der er lavere end bagatelgrænsen . 1 det forelig — Træffer bestemmelse om , at appellanten genindsættes i
 gende tilfælde udligner de foranstaltninger, der er truf sin stilling med tilbagevirkende gyldighed fra den
 fet med henblik på at lette de sociale udgifter, kun den 1 . december 1993 og tilpligter Kommissionen at betale
 yderligere udgift, der er forbundet med en ændring af hele hans løn for den pågældende periode med renter
 arbejdstiden , som de berørte virksomheder har måttet 8% p.a . med virkning fra de tidspunkter, hvor hver
 acceptere, og ikke den normale udgift i forbindelse enkelt af de pågældende månedslønninger skulle have
 med en sådan ændring, virksomheder i andre sektorer været udbetalt .
 ---pagebreak--- 27 . 9 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 295/ 11
 — Tilpligter Kommissionen at betale appellanten godtgø alle beløbene vedrørende de transaktioner, hvor der
 relse for ikke-økonomisk skade med 3 mio . bfr. eller et konstateret uregelmæssigheder, er blevet tilbagesøgt.
 beløb efter Domstolens skøn .
 B ) Flerårig udtagning af landbrugsarealer
 — Subsidiært, såfremt appellanten ikke genindsættes i sin
 stilling, fastslår, at fjernelsen af ham fra stillingen var Uenigheden beror på en » sproglig « tvetydighed med
 ubegrundet, og som følge heraf tilpligter Kommissio hensyn til fortolkningen af begrebet » braklægning «,
 nen at betale ham erstatning for økonomisk skade med som ifølge EUGFL betyder » traditionel braklægning «,
 57 443 399 bfr. samt 20 mio . bfr. som godtgørelse for mens landbrugsproducenterne og lederne af undersø
 ikke-økonomisk skade eller et beløb fastsat efter Dom
 gelseskontorerne ved udtrykket » braklægning « forstod
 stolens skøn .
 » braklægning med henblik på dyrkning af foder kom
 bineret med grøngødning «.
 — Tilpligter Kommissionen at betale sagens omkostnin
 ger. Det må herefter fastslås, at den pågældende finansielle
 korrektion er retsstridig som følge af, at det tekniske
 Anbringender og væsentligste argumenter: udtryk, der er anvendt i den relevante forordning, ikke
 er entydigt.
 — Rettergangsfejl ved Retten i Første Instans, navnlig for
 så vidt angår de faktiske konstateringer. I den forbindelse må også en anden omstændighed
 tages i betragtning: Selv om der havde været tale om
 — Tilsidesættelse af fællesskabsretten . Appellanten har på traditionel braklægning, ville den pågældende praksis
 det punkt fastholdt de argumenter, han fremførte for som følge af den ordning med vekseldrift, der i den
 Retten ('). forbindelse følges, kun have berørt en del af land
 brugsarealet og ikke nødvendigvis den del , for hvilken
 (') EFT C 275 at 1 . 10 . 1994 , s . 32 .
 præmien var ydet.
 C ) Tilbagebetaling af udgifterne til oplagring
 Der er tale om en korrektion vedrørende perioden fra
 den 15 . oktober 1992 til den 31 . december 1992 .
 Sag anlagt den 10 . juli 1997 af Den Italienske Republik
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ifølge Kommissionen har den manglende kontrol med
 ( Sag C-253/97 ) ført en forhøjet risiko for EUGFL, hvorfor der lovligt
 har kunnet foretages en korrektion på 10% .
 ( 97/C 295/ 18 )
 Over for de specialiserede forhandlere anvendtes der
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den en administrativ kontrolordning, der var særlig grun
 10 . juli 1997 anlagt sag mod Kommissionen for De Euro dig og effektiv med hensyn til oplagret sukker. Den
 pæiske Fællesskaber af Den Italienske Republik ved pro pågældende kontrolordning, kombineret med alvorlige
 fessor Umberto Leanza , bistået af statens advokat Gianni sanktioner, såfremt den ikke blev overholdt, var ifølge
 De Bellis, og med valgt adresse i Luxembourg på Den Ita den italienske regering af en sådan art, at det kunne
 lienske Ambassade , 5 , rue Marie-Adelaide . garanteres, at der stort set ikke forekom uregelmæssig
 heder. Dette er indirekte blevet bekræftet af de kon
 Den Italienske Republik har nedlagt følgende påstande : trolforanstaltninger, AIMA efterfølgende har foretaget,
 og hvorved det blev fastslået, at der heller ikke for den
 foregående periode var sket tilsidesættelser.
 Kommissionens beslutning KOM(97 ) 1180 endelig udg . (')
 af den 23 . april 1997 annulleres, for så vidt som det ved
 afslutningen af de af Den Italienske Republik forelagte Ifølge den italienske regering må korrektionen derfor
 regnskaber over udgifterne for regnskabsåret 1993 afvises annulleres, subsidiært nedsættes med et passende
 beløb .
 at lade EUGFL afholde de udgifter, der omtvistes i nærvæ
 rende sag .
 I )) Tilbagebetaling af udgifterne til oplagring ( sukker)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Der er tale om en indsigelse svarende til den fore
 A ) Forudbetalinger vedrørende oksekød gående, men for perioden mellem den 1 . januar 1993
 og den 30 . juni 1993 , hvor der er foretaget en skøns
 mæssigt fastsat korrektion på 2% .
 Den italienske regering har anført, at der må foretages
 en passende nedsættelse af den skønsmæssigt fastsatte
 korrektion , idet beløbet er fastsat alt for højt i forhold F ) Støtte til forbruget af olivenolie
 til den risiko, der har været for EUGFL, og uden at
 der er taget hensyn hverken til de fortolkningsproble Kommissionen har ensidigt foretaget to korrektioner,
 mer, bestemmelserne giver anledning til , eller til , at den ene en konkret korrektion vedrørende beløb, som


text:
11.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 300/6
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. juli 2017 — Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft — KABEG mod Mutuelles du Mans assurances — MMA IARD SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)
 (Sag C-340/16) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i civile sager - forordning (EF) nr. 44/2001 - artikel 9, stk. 1 - artikel 11, stk. 2 - retternes kompetence i forsikringssager - skadelidtes direkte sagsanlæg mod forsikringsgiveren - sagsanlæg fra skadelidtes arbejdsgiver, der er et offentligretligt organ, som lovmæssigt er indtrådt i sin arbejdstagers rettigheder mod forsikringsgiveren for det involverede køretøj - subrogation))
 (2017/C 300/07)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Gerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft — KABEG
 Sagsøgt: Mutuelles du Mans assurances — MMA IARD SA
 Konklusion
 Artikel 9, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, sammenholdt med denne forordnings artikel 11, stk. 2, skal fortolkes således, at en arbejdsgiver med hjemsted i én medlemsstat, der har opretholdt aflønningen af sin medarbejder under dennes fravær efter en trafikulykke, og som er indtrådt i denne medarbejders rettigheder mod det forsikringsselskab, hvor der er tegnet ansvarsforsikring for det i denne ulykke involverede køretøj — hvilket selskab har hjemsted i en anden medlemsstat — som »skadelidt« i denne sidstnævnte bestemmelses forstand kan sagsøge dette forsikringsselskab ved retterne i den første medlemsstat, når et direkte sagsanlæg er muligt.
 (1) EUT C 305 af 22.8.2016.


text:
8.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 39/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kammarrätten i Sundsvall (Sverige) den 25. november 2013 — OKG AB mod Skatteverket
 (Sag C-606/13)
 2014/C 39/14
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Kammarrätten i Sundsvall
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: OKG AB
 Sagsøgt: Skatteverket
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Ifølge energibeskatningsdirektivets (1) artikel 4, stk. 2, er »afgiftssats« den samlede byrde, der pålægges i form af alle indirekte afgifter (undtagen moms), der beregnes direkte eller indirekte af mængden af energiprodukter eller elektricitet ved overgangen til forbrug. Af samme direktivs artikel 21, stk. 5, fremgår, at afgiften forfalder på elektricitet ved levering fra distributøren eller forhandleren. Er disse artikler til hinder for opkrævning af en afgift på termisk effekt i atomkraftsreaktorer?
 2)
 Udgør afgift på termisk effekt en sådan punktafgift, der direkte eller indirekte pålægges forbruget af sådanne varer (punktafgiftspligtige varer), som er nævnt i artikel 1, stk. 1, i direktivet om punktafgifter (2)?
 (1) Rådets direktiv 2003/96/EF af 27.10.2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, EUT L 283, s. 51.
 (2) Rådets direktiv 2008/118/EF af 16.12.2008 om den generelle ordning for punktafgifter og om ophævelse af direktiv 92/12/EØF, EUT L 9, s. 12.


text:
C 94/16 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 28.3.98
 Slettelse af sag C-120/96 (1) Slettelse af sag C-79/97 (1)
 (98/C 94/33) (98/C 94/37)
 Ved kendelse af 1. december 1997 har prñsidenten for De Ved kendelse af 1. december 1997 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-79/
 C-120/96, FRUKO-Handelsgesellschaft mbH mod Haupt- 97, Happy Sports Michl OHG mod Finanzamt Landshut
 zollamt Emmerich (anmodning om prñjudiciel afgùrelse (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Finanzgericht
 fra Finanzgericht Düsseldorf), skal slettes af registret. München), skal slettes af registret.
 (1) EFT C 180 af 22.6.1996. (1) EFT C 131 af 26.4.1997.
 Slettelse af sag C-300/96 (1) Slettelse af sag C-99/97 (1)
 (98/C 94/34) (98/C 94/38)
 Ved kendelse af 1. december 1997 har prñsidenten for De Ved kendelse af 1. december 1997 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-99/
 C-300/96, Erika Reimer mod Amt für Land- und Wasser- 97, Verein zur Förderung des freien Wettbewerbs im
 wirtschaft Flensburg (anmodning om prñjudiciel afgùrelse Medienwesen mod TV Spielfilm Verlag Gesellschaft mbH
 fra Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht), skal slet- (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Oberlandesge-
 tes af registret. richt Wien), skal slettes af registret.
 (1) EFT C 131 af 26.4.1997.
 (1) EFT C 336 af 9.11.1996.
 Slettelse af sag C-135/97 (1)
 Slettelse af sag C-345/96 (1)
 (98/C 94/39)
 (98/C 94/35)
 Ved kendelse af 1. december 1997 har prñsidenten for De
 Ved kendelse af 1. december 1997 har prñsidenten for De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-135/97, Verein zur Förderung des freien Wettbewerbs
 C-345/96, Landeshauptstadt Hannover mod Almut Sattler im Medienwesen mod MVF Magazin-Verlag am Fleetrand
 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Landesarbeitsge- Gesellschaft mbH (anmodning om prñjudiciel afgùrelse
 richt Niedersachsen), skal slettes af registret. fra Oberlandesgericht Wien), skal slettes af registret.
 (1) EFT C 370 af 7.12.1996. (1) EFT C 166 af 31.5.1997.
 Slettelse af sag C-414/96 (1) Slettelse af sag C-223/97 (1)
 (98/C 94/36) (98/C 94/40)
 Ved kendelse af 1. december 1997 har prñsidenten for De Ved kendelse af 1. december 1997 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-414/96, Mechthild Kehrl mod Allgemeine Ortskranken- C-223/97, HDM Flugservice GesmbH mod Hauptverband
 kasse Hamburg, adciteret: Bundesanstalt für Arbeit der österreichischen Sozialversicherungsträger (anmodning
 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Sozialgericht om prñjudiciel afgùrelse fra Bundesvergabeamt), skal slet-
 Hamburg), skal slettes af registret. tes af registret.
 (1) EFT C 131 af 26.4.1997. (1) EFT C 228 af 26.7.1997.


text:
10.1.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 7/33
 RETTENS DOM Senningerberg (Luxembourg), ved avocats G. Bouneou og
 F. Frabetti, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommis-
 af 22. oktober 2003 sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget:
 D. Martin), angående dels en påstand om annullation af
 i sag T-311/01, Les Éditions Albert René mod Kontoret Kommissionens afgørelser, hvorved sagsøgerens klager med
 for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og krav om godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, hun har
 Design) (KHIM) (1) lidt som følge af den forsinkede udfærdigelse af hendes
 bedømmelsesrapporter for perioderne 1993-1995, 1995-
 (»EF-varemærker — indsigelsessag — det ældre EF-varemær- 1997 og 1997-1999 blev afvist, dels en påstand om godtgørel-
 ke ASTERIX — ansøgning om EF-figurmærke indeholdende se for nævnte ikke-økonomiske skade, har Retten (en enkelt
 ordet »starix« — relative registreringshindringer — artikel 8, dommer: V. Tiili); justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den
 stk. 1, litra b), og artikel 5 i forordning (EF) nr. 40/94«) 23. oktober 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (2004/C 7/59) 1) Kommissionen betaler sagsøgeren 2 500 EUR ud over de
 1 500 EUR, ansættelsesmyndigheden allerede har ydet hende.
 (Processprog: tysk)
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen.
 I sag T-311/01, Les Éditions Albert René, Paris (Frankrig), ved 3) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 avocat J. Pagenberg, mod Kontoret for Harmonisering i det
 Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtige-
 de: A. von Mühlendahl og G. Schneider), den anden part i (1) EFT C 109 af 4.5.2002.
 sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i
 det Indre Marked (Varemærker og Design) var Trucco sistemi
 di telecomunicazione SpA, Milano (Italien), angående en
 påstand om annullation af afgørelsen, der blev truffet den
 2. oktober 2001 af Første Appelkammer ved Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (KHIM) (sag R 1030/2000-1), har Retten (Fjerde Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 P. Mengozzi og M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig D. Chri-
 stensen, den 22. oktober 2003 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således: den 23. oktober 2003
 1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker i sag T-25/02, Michel Sautelet mod Kommissionen for De
 og Design) frifindes. Europæiske Fællesskaber (1)
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (Tjenestemænd — bedømmelsesrapport — forsinket udarbej-
 (1 ) EFT C 56 af 2.3.2002. delse — erstatningssøgsmål)
 (2004/C 7/61)
 (Processprog: fransk)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 23. oktober 2003
 I sag T-25/02, Michel Sautelet, tjenestemand ved Kommissio-
 i sag T-24/02, Maddalena Lebedef-Caponi mod Kommis- nen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Luxembourg
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1) (Luxembourg), ved avocats G. Bouneou og F. Frabetti, og med
 valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De
 (Tjenestemænd — bedømmelsesrapport — forsinket udfær- Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og C. Be-
 digelse — erstatningssøgsmål) rardis-Kayser), angående dels en påstand om annullation af
 Kommissionens afgørelser, hvorved sagsøgerens klager med
 krav om godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, han
 (2004/C 7/60) har lidt som følge af den forsinkede udarbejdelse af hans
 bedømmelsesrapporter for perioderne 1993/1995, 1995/
 (Processprog: fransk) 1997 og 1997/1999, delvist blev afvist, dels en påstand om
 godtgørelse for nævnte ikke-økonomiske skade, har Retten (en
 enkelt dommer: V. Tiili); justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas,
 I sag T-24/02, Maddalena Lebedef-Caponi, tjenestemand ved den 23. oktober 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i således:
 ---pagebreak--- C 7/34 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.1.2004
 1) Kommissionen betaler sagsøgeren 3 000 EUR ud over de KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 1 500 EUR, ansættelsesmyndigheden allerede har ydet ham. FØRSTE INSTANS
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen.
 den 9. juli 2003
 3) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 i sag T-288/02 R, Asian Institute of Technology (AIT) mod
 (1) EFT C 118 af 18.5.2002. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Særlige rettergangsformer — uopsættelighed — foreligger
 ikke)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (2004/C 7/63)
 den 21. oktober 2003
 (Processprog: fransk)
 i sag T-392/02, Solvay Pharmaceuticals BV mod Rådet for
 Den Europæiske Union (1)
 (Direktiv 70/524/EØF — fællesskabsgodkendelse knyttet til I sag T-288/02 R, Asian Institute of Technology (AIT),
 den ansvarlige for markedsføringen af et tilsætningsstof Pathumthani (Thailand), ved advokat H. Teissier du Cros, og
 til foderstoffer — overgangsordning — tilbagekaldelse af med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De
 godkendelse — annullationssøgsmål — formaliteten — Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: P.-J. Kuijper og B.
 betingelser for tilbagekaldelse — forsigtighedsprincippet — Schöfer), angående en begæring om udsættelse af gennemfø-
 principperne om ligebehandling, retssikkerhed, god forvalt- relsen af Kommissionens beslutning af 22. februar 2002 om
 ningsskik og god tro) indgåelse af en forskningskontrakt inden for rammerne af
 Asia-Invest-programmet med Center for Energy-Environment
 (2004/C 7/62) Research and Development, har Rettens præsident den 9. juli
 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (Processprog: fransk)
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 I sag T-392/02, Solvay Pharmaceuticals BV, Weesp (Nederlan- 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 dene) ved advokaterne C. Meijer, F. Herbert og L. Struys, og
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæi-
 ske Union (befuldmægtigede: M. Balta og M. Ruggeri Laderchi),
 støttet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtiget: A. Bordes), angående en påstand om annulla-
 tion af Rådets forordning (EF) nr. 1756/2002 af 23. september
 2002 om ændring af Rådets direktiv 70/524/EØF om tilsæt-
 ningsstoffer til foderstoffer for så vidt angår tilbagekaldelse af
 godkendelse af et tilsætningsstof og om ændring af Kommissio-
 Sag anlagt den 8. oktober 2003 af Deutsche Post AG og
 nens forordning (EF) nr. 2430/1999 (EFT L 265, s. 1), har
 Securicor Omega Express Limited mod Kommissionen
 Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 for De Europæiske Fællesskaber
 N.J. Forwood, og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij;
 justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio González, den
 21. oktober 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: (Sag T-343/03)
 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 (2004/C 7/64)
 2) Solvay Pharmaceuticals BV bærer sine egne og Rådets omkost-
 ninger, herunder omkostningerne ved sagen om foreløbige
 forholdsregler. (Processprog: tysk)
 3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine
 egne omkostninger, herunder omkostningerne ved sagen om
 foreløbige forholdsregler. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 8. oktober 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 (1) EUT C 55 af 8.3.2003. Europæiske Fællesskaber af Deutsche Post AG, Bonn (Tyskland)
 og Securicor Omega Express Limited, Sutton (Det Forenede
 Kongerige), ved Rechtsanwalt Th. Lübbig.


text:
C 233/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.9.2002
 Slettelse af sag C-289/00 (1) Slettelse af sag C-210/01 (1)
 (2002/C 233/32) (2002/C 233/35)
 Ved kendelse af 3. juli 2002 har præsidenten for De Europæiske Ved kendelse af 15. juli 2002 har formanden for Første
 Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-289/00, Cantieri Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 Navali Italiani SpA (Fincantieri), Finmeccanica SpA mod at sag C-210/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 Federico Bianchi m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse ber mod Den Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 fra Corte d’appello di Genova), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 212 af 28.7.2001.
 (1) EFT C 285 af 7.10.2000.
 Slettelse af sag C-458/01 (1)
 Slettelse af sag C-352/00 (1)
 (2002/C 233/36)
 (2002/C 233/33)
 Ved kendelse af 19. juni 2002 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 2. juli 2002 har præsidenten for De Europæiske
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-458/01,
 Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-352/00, Den Italien-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 ske Republik mod Rådet for Den Europæiske Union, skal
 Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 slettes af registeret.
 (1) EFT C 84 af 6.4.2002.
 (1) EFT C 355 af 9.12.2000.
 Slettelse af sag C-86/01 (1) Slettelse af sag C-50/02 (1)
 (2002/C 233/34) (2002/C 233/37)
 Ved kendelse af 2. juli 2002 har præsidenten for De Europæiske Ved kendelse af 11. juli 2002 har præsidenten for De
 Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-86/01, Kommissio- Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-50/02,
 nen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 skal slettes af registeret. Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 118 af 21.4.2001. (1) EFT C 84 af 6.4.2002.


text:
22.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 52/39
 Appel iværksat den 16. december 2013 af Revisionsretten for Den Europæiske Union til prøvelse af Personalerettens dom af 17. oktober 2013 i sag F-69/11, BF mod Revisionsretten
 (Sag T-663/13 P)
 2014/C 52/75
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Revisionsretten for Den Europæiske Union (ved T. Kennedy og J. Vermer, som befuldmægtigede)
 Den anden part i appelsagen: BF (Luxembourg, Luxembourg)
 Appellantens påstande
 —
 Personalerettens dom i sag F-69/11 ophæves.
 —
 De påstande, som Revisionsretten nedlagde i første instans, tages til følge, dvs. frifindelse.
 —
 BF tilpligtes at betale omkostningerne i appelsagen og omkostningerne, der er afholdt i sagen ved Personaleretten.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten fremført fire anbringender.
 1)
 Første anbringende om en retlig fejl, idet Personaleretten har fortolket og anvendt artikel 6 i afgørelse nr. 45-2010 af 17. juni 2010 vedrørende udvælgelsesprocedurerne for kontorchefer og direktører på fejlagtig måde.
 2)
 Andet anbringende om en forkert gengivelse af et bevis fra Personalerettens side, da den antog, at de points, som ansøgerne blev tildelt af udvælgelseskomitéen, udgjorde en oplysning, som udvælgelseskomitéens rapport, der blev sendt til ansættelsesmyndigheden, skulle indeholde.
 3)
 Tredje anbringende om en forkert gengivelse af faktiske omstændigheder, idet Personaleretten tilsidesatte sin forpligtelse til at efterprøve de faktiske omstændigheder, som den støttede sin konstatering om procedurefejl på.
 4)
 Fjerde anbringende om en manglende begrundelse og en retlig fejl, der påvirker den ensartede retspraksis, idet Personaleretten fastslog, at ulovligheden, der består i, at der ikke blev anført en begrundelse, som krævet i henhold til artikel 6, stk. 1, i afgørelse 45-2010 for så vidt angår udvælgelseskomitéens rapport, kan medføre, at de afgørelser, der blev anfægtet i første instans, annulleres.


text:
12.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 8/26
 Sag anlagt den 21. november 2007 — RedEnvelope mod KHIM — Red Letter Days (REDENVELOPE)
 (Sag T-416/07)
 (2008/C 8/46)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: RedEnvelope Inc. (San Francisco, De Forenede Stater) (ved solicitor A. Poulter)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Red Letter Days Ltd (London, Det Forenede Kongerige)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 14. september 2007 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 765/2005-1) annulleres, for så vidt som der i afgørelsen blev taget hensyn til nye beviser fremlagt til støtte for indsigelsesgrundene.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: RedEnvelope Inc.
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »REDENVELOPE« for tjenesteydelser i klasse 35 og 42 — ansøgning nr. 1 601 392
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Red Letter Days Ltd
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: De registrerede og ikke-registrerede ord- og figurmærker »RED LETTER«, »RED LETTER DAYS« og »RED LETTER DAYS PLC« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 14, 16, 18, 21 22, 25, 26, 33, 36, 39, 41, 42, 43 og 44
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvis medhold i indsigelsen
 Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres og sagen hjemvises til Indsigelsesafdelingen til videre behandling, for så vidt som sagen vedrører artikel 8, stk. 4, i Rådets forordning nr. 40/94
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 74, stk. 2, i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret tog hensyn til nye beviser, hvilket vil give Indsigelsesafdelingen mulighed for at træffe afgørelse på grundlag af beviser, som ikke forelå tidligere i sagen, og som sagsøgeren ikke har haft lejlighed til at udtale sig om for Indsigelsesafdelingen.


text:
11.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/27
 Sag anlagt den 15. maj 2014 — Klyuyev mod Rådet
 (Sag T-340/14)
 2014/C 261/51
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Andriy Klyuyev (Donetsk, Ukraine) (ved solicitor R. Gherson)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 For så vidt som de vedrører sagsøgeren annulleres følgende retsakter:
 —
 Rådets afgørelse 2014/119/FUSP af 5. marts 2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine
 —
 Rådets forordning (EU) nr. 208/2014 af 5. marts 2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort seks anbringender gældende.
 1.
 Med det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at artikel 29 TEU ikke var det korrekte retsgrundlag for den anfægtede afgørelse, idet det klagepunkt, der er rejst over for sagsøgeren, ikke identificerer ham som en person, der har krænket retsstatsprincippet eller menneskerettighederne i Ukraine som omhandlet i artikel 21, stk. 2, TEU og artikel 23 TEU. Sagsøgeren har gjort gældende, at eftersom den anfægtede afgørelse er ugyldig, kunne Rådet ikke anvende artikel 215, stk. 2, TEUF som retsgrundlag for gennemførelse af den anfægtede forordning. På det tidspunkt, hvor de restriktive foranstaltninger blev pålagt, var sagsøgeren ifølge sin egen opfattelse ikke tiltalt eller anklaget for, at hans aktiviteter truede med at undergrave retsstatsprincippet eller krænkede menneskerettighederne i Ukraine.
 2.
 Med det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet har tilsidesat hans ret til forsvar og effektiv domstolsbeskyttelse, idet grundlaget for sagsøgerens opførelse på listen svarer til en offentlig bekendtgørelse om skyld, inden der på nogen måde er taget retlig stilling til spørgsmålet, og idet sagsøgeren ikke har fået nogen konkrete oplysninger vedrørende den i de anfægtede foranstaltninger angivne begrundelse for sagsøgerens opførelse på listen over de personer, enheder og organer, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger, på trods af, at sagsøgeren har anmodet Rådet herom.
 3.
 Med det tredje anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet har undladt at give ham en tilstrækkelig begrundelse for hans opførelse på listen. Sagsøgeren har anført, at der ikke er blevet fremført nogen detaljer vedrørende karakteren af den adfærd hos sagsøgeren, der har ført til hans opførelse på listen. Sagsøgeren har endvidere anført, at der hverken er blevet fremført detaljer med hensyn til, hvilken enhed der er ansvarlig for den straffesag, som sagsøgeren angiveligt skulle være genstand for, eller med hensyn til, hvornår denne sag mod sagsøgeren blev indledt.
 4.
 Med det fjerde anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet ubegrundet og uforholdsmæssigt har tilsidesat hans grundlæggende ejendomsret og ret til omdømme, idet de restriktive foranstaltninger ikke var fastsat ved lov og blev pålagt uden de behørige garantier for, at sagsøgeren havde adgang til effektivt at tale sin sag over for Rådet.
 5.
 Med det femte anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet har lagt materielt forkerte faktiske omstændigheder til grund og foretaget et åbenbart fejlskøn. Sagsøgeren har gjort gældende, at ifølge de oplysninger, der er tilgængelige for ham, er han ikke genstand for nogen straffesager eller efterforskninger vedrørende underslæb med ukrainske statsmidler eller ulovlig overførsel heraf ud af Ukraine.
 6.
 Med det sjette anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet har undladt at sikre sig, at de beviser, der ligger til grund for sagsøgerens opførelse på listen, er relevante og gyldige, idet Rådet ikke tog hensyn til, om Ukraines fungerende rigsadvokat i henhold til Ukraines forfatning havde kompetence til at indlede en efterforskning mod sagsøgeren, og ikke tog i betragtning, at en efterforskning mod sagsøgeren i Østrig blev afsluttet på grund af, at der ikke forelå tilstrækkelige beviser til støtte for anklagerne mod sagsøgeren om underslæb med statsmidler.


text:
22.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/9
 Appel iværksat den 22. februar 2017 af Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 15. december 2016 i sag T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services Ltd mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret
 (Sag C-95/17 P)
 (2017/C 161/12)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 De andre parter i appelsagen: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, tidligere Cadbury Holdings Ltd og Société des produits Nestlé SA
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom ophæves.
 —
 Mondelez UK Holdings & Services Ltd tilpligtes at betale de omkostninger, der er opstået for kontoret.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Tilsidesættelse af artikel 36, første punktum, i statutten for Domstolen
 Retten har baseret sin afgørelse på en selvmodsigende begrundelse, idet den på den ene side har accepteret, at »der overordnet kan føres bevis for alle de berørte medlemsstater«, og på den anden side har krævet, at det godtgøres, at der individuelt er opnået fornødent særpræg i hver eneste medlemsstat (jf. den appellerede doms præmis 139).
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 3, og artikel 52, stk. 2, i forordning nr. 207/2009
 (1)
 Retten har anvendt Domstolens retningslinjer, således som de fremgår af dom af 24. maj 2012, C-98/11P, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG mod KHIM (formen på en chokoladehare med rødt bånd), ECLI:EU:C:2012:307, præmis 62 og 63, forkert, idet den har krævet at det godtgøres, at der individuelt er opnået fornødent særpræg i hver enkelt medlemsstat.
 Retten burde have undersøgt, om de beviser, der var blevet forelagt af indehaveren af EU-varemærket, godtgjorde, at der var opnået fornødent særpræg i Den Europæiske Union som helhed uden hensyn til landegrænser.
 Idet Retten udelukkende fokuserede på nationale markeder, ignorerede den med urette, at det territoriale omfang af varemærkets omdømme alene udgør én af de relevante faktorer, når det skal fastslås, om dette varemærke har opnået fornødent særpræg ved brug i Den Europæiske Union. Retten undlod således at tage hensyn til kriterier, der er relevante i forbindelse med et »indre marked«, navnlig (i) den andel af kundekredsen, med hensyn til hvilken det er blevet godtgjort, at den er bekendt med varemærket, sammenlignet med de europæiske forbrugere som helhed, (ii) det territoriale omfang og opdelingen af de områder, i hvilke der var blevet fastslået det fornødne særpræg og (iii) den økonomiske betydning af de områder, i hvilke der var blevet fastslået det fornødne særpræg for det europæiske marked for de pågældende varer og tjenesteydelser.
 Den appellerede doms tilgang kan ikke begrundes i den almene interesse, der ligger til grund for den pågældende absolutte ugyldighedsgrund. Der findes beskyttelsesforanstaltninger, der afbalancerer EU-varemærkeindehaverens mulighed for at håndhæve enerettighederne selv i medlemsstater, hvori EU-varemærket ikke har opnået den samme grad af fornødent særpræg som i andre medlemsstater.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT 2009 L 78, s. 1).


text:
10.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 73/23
 Appel iværksat den 11. januar 2012 af Sheilesh Shah og Akhil Shah til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 10. november 2011 i sag T-313/10 — Three-N-Products Private Ltd. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-14/12 P)
 2012/C 73/39
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: Sheilesh Shah og Akhil Shah (ved barrister M. Chapple)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) og Three-N-Products Private Ltd.
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen ophæves.
 —
 Afgørelsen stadfæstes.
 —
 EF-varemærkeansøgningen registreres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale appellantens omkostninger i forbindelse med denne appel, sagen for Retten og afgørelsen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl af følgende grunde.
 Retten fastslog fejlagtigt, at der ikke var nogen risiko for forveksling mellem det ansøgte varemærke og de to ældre registrerede varemærker, som Three N-Products Private Ltd har påberåbt til støtte for indsigelsen mod registreringen (ordmærket AYUR og et figurmærke, som indeholder ordet AYUR) med henvisning til, at de ældre varemærker kun har en svag grad af særpræg, og at der ud fra en helhedsvurdering kun er tale om en svag grad af lighed mellem de omtvistede tegn.
 Retten fastslog navnlig fejlagtigt, at selv om bogstaverne U og I — som står henholdsvis midt i og i slutningen af ordet AYUR — ganske vist indebærer, at det ansøgte varemærke adskiller sig fra de ældre varemærker, kan denne forskel ikke »vække den relevante forbrugers’ opmærksomhed«.
 Retten begik også en fejl, idet den fastslog, at der ikke var tale om nogen mærkbar og tilstrækkelig grad af visuel, fonetisk og begrebsmæssig lighed mellem de omtvistede varemærker.


text:
15.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 59/12
 Rettens dom af 17. december 2015 — Orange Polska mod Kommissionen
 (Sag T-486/11) (1)
 ((Konkurrence - misbrug af dominerende stilling - det polske telekommunikationsmarked - afgørelse, hvorved der fastslås en overtrædelse af artikel 102 TEUF - betingelser, der pålægges af den etablerede operatør, for betalt adgang for de nye operatører til nettet og engrosbredbåndstjenester - berettiget interesse i at fastslå en overtrædelse - bøder - begrundelsespligt - overtrædelsens grovhed - formildende omstændigheder - proportionalitet - fuld prøvelsesret - retningslinjerne for beregning af bøder af 2006))
 (2016/C 059/11)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Orange Polska S.A., tidligere Telekomunikacja Polska S.A. (Warszawa, Polen), (først ved advokaterne M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik og S. Hautbourg, barrister A. Howard og C. Vajda, QC, derefter ved advokaterne Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, A. Howard og D. Beard, QC)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved B. Gencarelli, K. Mojzesowicz og G. Koleva, derefter ved K. Mojzesowicz, G. Koleva og M. Malferrari og endelig ved G. Koleva, M. Malferrari, É. Gippini Fournier og J. Szczodrowski, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, (ved advokaterne P. Rosiak og K. Karasiewicz)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: European Competitive Telecommunications Association (først ved solicitors P. Alexiadis og J. MacKenzie, derefter ved J. MacKenzie)
 Sagens genstand
 Dels en påstand om hel eller delvis annullation af Kommissionens afgørelse K(2011) 4378 endelig af 22. juni 2011 vedrørende en procedure efter artikel 102 TEUF (sag COMP/39.525 — polsk telekommunikation), dels en påstand om nedsættelse af den bøde, der blev pålagt af Kommissionen i afgørelsens artikel 2
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Orange Polska S.A. bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 3)
 Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji og European Competitive Telecommunications Association bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 340 af 19.11.2011.


text:
25.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal da Relação do Porto (Portugal) den 1. juli 2010 — Companhia Siderúrgica Nacional og Csn Caymann Ltd mod Unifer Steel SL, BNP Paribas (Suisse), Colepccl SA og Banco Português de Investimento SA (BPI)
 (Sag C-315/10)
 ()
 2010/C 260/06
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal da Relação do Porto
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Companhia Siderúrgica Nacional og Csn Caymann Ltd
 Sagsøgte Unifer Steel SL, BNP Paribas (Suisse), Colepccl SA og Banco Português de Investimento SA (BPI)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er den omstændighed, at de portugisiske retslige myndigheder har fastslået, at de savner international kompetence til at træffe afgørelse i en sag vedrørende en fordring i handelsforhold, til hinder for, at der kan anses at foreligge en sådan sammenhæng mellem krav som omhandlet i artikel 6, nr. 1, og artikel [28] i forordning nr. 44/2001 (1), når der ved de portugisiske retter er anlagt en anden sag med påstand om omstødelse af en overdragelse (actio pauliana), og denne sag er anlagt mod såvel skyldneren som tredjemand og erhverver — i dette tilfælde af en fordring — og desuden mod de depositarer — med hjemsted i Portugal — som forvalter denne til tredjemand overdragne fordring, med henblik på, at de alle bliver bundet af en retskraftig dom i sagen?
 2)
 Dersom dette spørgsmål besvares benægtende, kan artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001 da frit anvendes på sagen?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22.12.2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1).


text:
27.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 123/7
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 7. marts 2013 — Efir OOD mod Direktor na Direktsia »Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto« Plovdiv (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Varhoven administrativen sad — Bulgarien)
 (Sag C-19/12) (1)
 (Merværdiafgift - direktiv 2006/112/EF - artikel 62, 63, 65, 73 og 80 - fysiske personers stiftelse af en bygge- og brugsret til fordel for et selskab til gengæld for dette selskabs udførelse af byggeydelser for disse fysiske personer - aftale om byttehandel - moms på byggeydelser - afgiftspligtens indtræden - forfald - inkludering af både afgiftspligtige transaktioner og afgiftsfrie transaktioner i begrebet afgiftspligtens indtræden - forudbetaling af hele modydelsen - afdrag - en transaktions beskatningsgrundlag, når modydelsen består af varer eller tjenesteydelser - direkte virkning)
 2013/C 123/09
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Varhoven administrativen sad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Efir OOD
 Sagsøgt: Direktor na Direktsia »Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto« Plovdiv
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Varhoven administrativen sad — fortolkning af artikel 62, nr. 1) og 2), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — afgiftspligtens indtræden — national bestemmelse, hvorefter begrebet afgiftspligtens indtræden finder anvendelse både på afgiftspligtige og afgiftsfrie transaktioner — fysiske personers stiftelse af en bebyggelses- og brugsret til fordel for et selskab som modydelse for byggearbejder, som dette selskab udfører for de nævnte fysiske personer
 Konklusion
 1)
 Artikel 63 og 65 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede, hvor bebyggelses- og brugsrettigheder stiftes til fordel for et selskab, der skal opføre en bebyggelse, mod levering af byggeydelser på visse faste ejendomme, som det nævnte selskab har påtaget sig at levere nøglefærdigt til de personer, der har stiftet disse bebyggelses- og brugsrettigheder, fortolkes således, at disse artikler ikke er til hinder for, at merværdiafgiften på disse byggeydelser forfalder på det tidspunkt, hvor bygge- og brugsretten stiftes, dvs. inden disse tjenesteydelser udføres, såfremt alle relevante forhold ved disse fremtidige tjenesteydelser allerede er kendte på tidspunktet for stiftelsen af disse rettigheder, og navnlig at de omhandlede tjenesteydelser dermed er specifikt angivet, og såfremt værdien af disse rettigheder kan opgøres i penge, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at bedømme.
 Under situationer som de i hovedsagen omhandlede, hvor transaktionerne ikke gennemføres mellem parter, der er nært tilknyttet som omhandlet i artikel 80 i direktiv 2006/112, hvilket det imidlertid tilkommer den forelæggende ret at bedømme, skal dette direktivs artikel 73 og 80 fortolkes således, at de er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter beskatningsgrundlaget for en transaktion, når modværdien for denne transaktion i sin helhed består af varer eller tjenesteydelser, er normalværdien af de leverede varer eller tjenesteydelser.
 2)
 Artikel 63, 65 og 73 i direktiv 2006/12 har direkte virkning.
 (1) EUT C 89 af 24.3.2012.


text:
30.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 191/37
 Sag anlagt den 5. april 2016 — Le Pen mod Parlamentet
 (Sag T-140/16)
 (2016/C 191/50)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Jean-Marie Le Pen (La Trinité-sur-Mer, Frankrig) (ved advokaterne M. Ceccaldi og J.-P. Le Moigne)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen truffet den 29. januar 2016 af Europa-Parlamentets generalsekretær, meddelt ved skrivelse nr. D 302191 den 5. februar 2016, og truffet i henhold til artikel 68 i Europa-Parlamentets præsidiums afgørelse af 19. maj og 9. juli 2008»om gennemførelsesbestemmelser til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer« (2009/C 159/01), med senere ændringer, hvorved der blev konstateret et krav over for sagsøgeren på et beløb svarende til 320 026,23 EUR på grund af uberettiget udbetalte beløb til parlamentarisk assistance, og hvorved der blev givet en begrundelse for tilbagebetalingen, annulleres.
 —
 Debetnota nr. 2016-195 af 4. februar 2016, hvorved sagsøgeren oplyses om, at der er konstateret et krav over for denne efter generalsekretærens afgørelse herom af 29. januar 2016, om tilbagekrævning af uberettiget udbetalte beløb til parlamentarisk assistance, og anvendelse af artikel 68 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for medlemmerne samt artikel 78, 79 og 80 i finansforordningen, annulleres.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale Jean-Marie Le Pen et beløb på 50 000,00 EUR svarende til en godtgørelse af de udgifter, der kan tilbagesøges.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører de fejl, der berører den formelle lovlighed af de anfægtede retsakter. Dette anbringende er delt i to led.
 —
 Første led: Kompetencen på området for finansielle afgørelser, der berører de politiske partier og dermed parlamentsmedlemmerne, tilkommer Europa-Parlamentets præsidium og ikke generalsekretæren.
 —
 Andet led: Europa-Parlamentets præsidium kan ikke ændre arten og udstrækningen af sin kompetence. Generalsekretæren har ikke nogen fast bemyndigelse fra præsidenten for Parlamentets præsidium, der tillægger denne en kompetence til at vedtage og meddele de anfægtede retsakter, der vedrører finansielle spørgsmål angående et parlamentsmedlem.
 2.
 Andet anbringende vedrører de fejl, der berører den materielle lovlighed af de anfægtede retsakter. Dette anbringende er delt i fire led.
 —
 Første led: De anfægtede retsakter er behæftet med et åbenbart fejlskøn.
 —
 Andet led: Parlamentets præsidium har ikke fremlagt noget bevis for, at de anfægtede retsakter er berettigede.
 —
 Tredje led: De anfægtede retsakter udgør magtfordrejning og proceduremisbrug.
 —
 Fjerde led: De anfægtede retsakter har karakter af forskelsbehandling.


text:
18.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 121/16
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spanien) den 3. februar 2017 — Eva Soraya Checa Honrado mod Fondo de Garantía Salarial
 (Sag C-57/17)
 (2017/C 121/22)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Eva Soraya Checa Honrado
 Sagsøgt: Fondo de Garantía Salarial
 Præjudicielt spørgsmål
 Kan en godtgørelse, som en virksomhed i henhold til loven skylder en arbejdstager som følge af arbejdsforholdets ophør på grund af ændring af et væsentligt element i ansættelsesaftalen, sådan som det er tilfældet med en geografisk flytning, der tvinger arbejdstageren til at skifte bopæl, fortolkes således, at den udgør en »fratrædelsesgodtgørelse ved ansættelsesforholds ophør« som omhandlet i artikel 3, første afsnit, i [direktiv 2008/94 (1)]?
 (1) EUT 2008, L 283, s. 36


text:
16.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 93/16
 Sag anlagt den 17. februar 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-79/05)
 (2005/C 93/29)
 Processprog: italiensk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 17. februar 2005 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved U. Wölker og A. Aresu, som befuldmægtigede.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 17, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 af 29. juni 2000 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (1), idet den ikke har truffet alle praktisk gennemførlige sikkerhedsforanstaltninger for at undgå og minimere udsivning af kontrollerede stoffer, og herunder navnlig har tilsidesat forpligtelsen til at kontrollere fast udstyr med et kølevæskeindhold på mere end 3 kg for udsivning hvert år.
 2.
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Det følger af de foreliggende oplysninger, at Den Italienske Republik endnu ikke har truffet alle foranstaltninger i henhold til artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2037/2000.
 (1) EFT L 244 af 29.9.2000, s. 1.


text:
14.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/61
 Sag anlagt den 18. juni 2010 — Hecq mod Kommissionen
 (Sag F-47/10)
 ()
 2010/C 221/97
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgien) (ved avocat L. Vogel)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelser om afslag på at anerkende, at sagsøgeren er ramt af vedvarende, delvis invaliditet som omhandlet i tjenestemandsvedtægtens artikel 73 og om at pålægge sagsøgeren at betale en del af de udgifter og lægehonorarer, der var forbundet med lægeudvalgets arbejde
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 5. marts 2010 (som meddelt ved e-mail af 8.3.2010) om afslag på sagsøgerens klage af 9. december 2009 over to administrative afgørelser af 7. september 2009, hvorved det endeligt afvistes at anerkende, at sagsøgeren lider af nogen form for invaliditet som omhandlet i vedtægtens artikel 73, og hvorved sagsøgeren desuden blev pålagt at betale halvdelen af udgifterne og honoraret til den læge, der var udpeget til formand for lægeudvalget, hvilket beløb udgjorde 500 EUR (der efterfølgende blev nedsat til 300 EUR), og ligeledes samtlige udgifter og hele honoraret (senere nedsat til 60 % heraf) til den læge, der havde repræsenteret ham i forbindelse med lægeudvalgets arbejde.
 —
 De nævnte afgørelser af 7. september 2009 annulleres ligeledes.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.