text:
Nr . C 315 / 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.5 . 11 . 95
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN 1 FØRSTE INSTANS
 den 28 . september 1995 den 5 . oktober 1995
 i sag T-l 64/94 , Ferchimex SA mod Rådet for Den Europæi i sag T-17/95 , Spiridoulia Alexopoulou mod Kommissio
 ske Union (') nen for De Europæiske Fællesskaber ( 1 )
 (Antidumpingtold på kaliumchlorid — fastsættelse af den ( Tjenestemænd — indplacering i lønklasse — vedtægtens
 normale værdi — tab — ret til kontradiktion ) artikel M , stk . 2 )
 ( 95 /C 315 /29 ) ( 95 /C 315 /30 )
 (Processprog: fransk )
 (Processprog: engelsk )
 I sag T-17/95 , tjenestemand i Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber Spyridoulia Alexopoulou , Bruxel
 les , ved advokat Constantin Nikis , Bruxelles , og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Louis Schiltz , 2 , rue du
 I sag T- 164/94 , Ferchimex SA, Antwerpen ( Belgien ), ved Lort Rheinsheim , mod Kommissionen for De Europæiske
 Barrister Alastair Sutton, Bar of England and Wales , og Fællesskaber ( befuldmægtigede : Gianluigi Valsesia og
 advokat Aristotelis Kaplanidis, Thessaloniki , og med valgt Fabrizio Minneci ), hvori der er nedlagt pastand om annul
 adresse i Luxembourg hos advokat Marc Loesch , 8 , rue lation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 5 . april
 Zithe , mod Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmæg 1994 , for så vidt sagsøgeren herved blev indplaceret i
 tigede : Ramon Torrent, Jorge Monteiro, Hans-Jürgen Rabe lonklasse A 7, løntrin 5 , og det forudsætningsvis blev afslået
 og Georg Berrisch ), støttet af Kommissionen for De at indplacere hende i lønklasse A 6 , har Retten ( Anden
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget Erik L. White ), Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , B. Vesterdorf,
 og Association des producteurs européens de chlorure de og dommerne D. P. M. Barrington og A. Saggio ; justitsse
 potassium ( APEP ), Bruxelles , ved advokaterne Dietrich Ehle kretær : H. Jung, den 5 . oktober 1995 afsagt dom , hvis
 og Volker Schiller, Köln, og med valgt adresse i Luxembourg konklusion lyder således :
 hos advokat Marc Lucius, 6 , rue Michel Welter, angaende
 en påstand om annullation af Rådets forordning ( EØF )
 nr . 3068/92 af 23 . oktober 1992 om indførelse af en endelig 1 ) Kommissionens afgørelse af 5 . april 1994 annulleres ,
 antidumpingtold på importen af kaliumchlorid med oprin for så vidt der herved blev truffet afgørelse om sagsø
 delse i Hviderusland , Rusland og Ukraine ( EFT nr . I. 308 , gerens indplacering i lonklasse.
 s . 4 1 ), har Retten ( Fjerde Udvidede Afdeling ), sammensat af
 afdelingsformanden , K. Lenaerts , samt dommerne R. 2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 Schintgen , C. P. Briët, R. García-Valdecasas og P. Lindh ;
 justitssekretær : fuldmægtig José Palacio Gonzalez , den (') FFT nr . C 74 at 25 . 3 . 1995 .
 28 . september 1995 afsagt dom , hvis konklusion lyder
 således :
 1 ) Sagsøgte frifindes.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 2 ) Sagsøgeren betaler sine egne omkostninger samt de af den 11 . oktober 1995
 Rådet og af Association des producteurs européens de i de forenede sager T-39/93 og T-553/93 , Michael Baltsa
 chlorure de potassium afholdte omkostninger. vias mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ber ( 1 )
 ( Tjenestemand — personlig aktmappe — bistandspligt —
 3 ) Kommissionen bærer sine egne omkostninger. ikke-økonomisk skade)
 ( 95 / C 315 / 31 )
 (') FFT nr . C 52 af 23 . 2 . 1993 . (Processprog : fransk )
 I de forenede sager T-39/93 og T-553/93 , Michael Baltsa
 vias , tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, med bopæl i Bruxelles , ved advokaterne
 Francis Herbert og Jimena López-Menchero, Bruxelles , og


text:
20.6.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/42
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 2. april 2009 — Cachuera mod KHIM — Gelkaps (Ayanda)
 (Sag T-43/09) (1)
 (Stævning - formkrav - afvisning)
 2009/C 141/90
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: La Cachuera, SA (Misiones, Argentina) (ved avocat E. Armijo Chávarri)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Gelkaps GmbH (Pritzwalk, Tyskland)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 19. november 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag RE 87/2008-2) vedrørende en indsigelsessag mellem La Cachuera, SA og Gelkaps GmbH.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 La Cachuera, SA bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 21.3.2009.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
14.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/26
 Appel iværksat den 26. januar 2016 af d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 18. november 2015 i sag T-106/13, d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-45/16 P)
 (2016/C 098/33)
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (ved δικηγόρος Konstantinos Damis)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 18. november 2015, T-106/13, d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis mod Europa-Kommissionen ophæves i sin helhed.
 —
 Der gives medhold i den sag, der blev anlagt af selskabet den 20. februar 2013.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 Fejlagtig anvendelse af princippet om, at kontrakten skal gennemføres i god tro.
 Retten fortog en fejlagtig vurdering af artikel 1134 i den belgiske code civil for så vidt angår princippet om, at kontrakten skal gennemføres i god tro.
 2.
 Fejlagtig fortolkning og anvendelse af et kontraktvilkår og åbenlys fejlagtig vurdering af beviserne
 Retten har foretaget en fejlagtig vurdering af vilkår II.22, »Finansielle revisioner og kontroller«, i bilag II til den underskrevne kontrakt ARTreat — 224297, som udgør den omtvistede kontrakt.
 3.
 Åbenlys fejlagtig vurdering af beviserne og mangelfuld begrundelse.
 Mangelfuld og modsigende begrundelse af afgørelsen.
 Retten har gengivet de fremlagte beviser fejlagtigt og åbenlyst urigtigt.


text:
7.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland) den 7. maj 2007 — Flughafen Köln/Bonn GmbH mod Hauptzollamt Köln
 (Sag C-226/07)
 (2007/C 155/28)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Düsseldorf
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Flughafen Köln/Bonn GmbH
 Sagsøgt: Hauptzollamt Köln
 Præjudicielle spørgsmål
 Skal artikel 14, stk. 1, litra a), i direktiv Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (1) fortolkes således, at en virksomhed, der har anvendt afgiftsberigtiget gasolie henhørende under position 2710 i den kombinerede nomenklatur til at producere elektricitet og har indgivet ansøgning om refusion af afgiften, direkte kan påberåbe sig denne bestemmelse?
 (1) EFT L 283, s. 51.


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/4
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-493/09) (1)
 (Traktatbrud - artikel 63 TEUF og EØS-aftalens artikel 40 - frie kapitalbevægelser - udenlandske og nationale pensionsfonde - selskabsskat - udbytte - fritagelse - forskelsbehandling)
 2011/C 347/04
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og M. Afonso, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes og H. Ferreira, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 63 TEUF og EØS-aftalens artikel 40 — restriktioner for de frie kapitalbevægelser — udenlandske og nationale pensionsfonde — udbytte — beskatning — forskelsbehandling
 Konklusion
 1)
 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 63 TEUF og artikel 40 i aftalen af 2. maj 1992 om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, idet den udelukkende forbeholder pensionsfonde, der har hjemsted på det portugisiske område, selskabsskattefritagelsen.
 2)
 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 37 af 13.2.2010.


text:
1.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 431/22
 Rettens kendelse af 16. september 2014 — Boston Scientific Neuromodulation mod KHIM (PRECISION SPECTRA)
 (Sag T-497/13) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket PRECISION SPECTRA - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 - åbenbart, at søgsmålet delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er retligt ugrundet))
 (2014/C 431/38)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Boston Scientific Neuromodulation Corp. (Valencia, Californien, De Forenede Stater) (ved advokaterne P. Rath og W. Festl-Wietek)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved P. Geroulakos, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 17. maj 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2099/2012-5) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet PRECISION SPECTRA som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Boston Scientific Neuromodulation Corp. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 344 af 23.11.2013.


text:
4.3.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 63/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM 2. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens
 omkostninger.
 af 23. november 1999
 (1) EFT C 145 af 18.5.1996.
 i sag C-89/96, Den Portugisiske Republik mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Annullationssøgsmål — handelspolitik — kvantitative
 begrænsninger i importen af tekstilvarer — produkter med DOMSTOLENS DOM
 oprindelse i Indien — forordning (EF) nr. 3053/95 — delvis
 tilbagekaldelse«) (Femte Afdeling)
 (2000/C 63/01) af 25. november 1999
 i sag C-96/98, Kommissioner for De Europæiske Fælles-
 (Processprog: portugisisk) skaber mod Den Franske Republik (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (»Traktatbrud — direktiv 79/409/EØF — beskyttelse af
 gjort i Samling af Afgørelser) vilde fugle — særligt beskyttede områder«)
 (2000/C 63/02)
 I sag C-89/96, Den Portugisiske Republik (befuldmægtigede:
 L. Fernandes og M.L. Duarte) mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: M. de Pauw og (Processprog: fransk)
 F. de Sousa Fialho), angående en påstand om annullation af
 bilag V om hjemmeindustrivarer og folkloristiske varer til (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 Kommissionens forordning (EF) nr. 3053/95 af 20. december gjort i Samling af Afgørelser)
 1995 om ændring af bilag I, II, III, V, VI, VII, VIII, IX og XI til
 Rådets forordning (EØF) nr. 3030/93 om den fælles ordning I sag C-96/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 for indførelse af visse tekstilvarer med oprindelse i tredjelande (befuldmægtigede: P. Stancanelli og O. Couvert-Castéra) mod
 (EFT L 323, s. 1), har Domstolen, sammensat af præsidenten, Den Franske Republik (befuldmægtigede: K. Rispal-Bellanger
 G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene J.C. Moitinho og R. Nadal), angående en påstand om, at det fastslås, at Den
 de Almeida, D.A.O. Edward og L. Sevón samt dommerne Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
 P.J.G. Kapteyn (refererende dommer), C. Gulmann, J.-P. Puisso- artikel 4 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om
 chet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm og M. Wathelet; beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103, s. 1), idet den hverken
 generaladvokat: A. Saggio; justissekretær: ekspeditionssekretær har truffet de særlige foranstaltninger, der er nødvendige for at
 H.A. Rühl, den 23. november 1999 afsagt dom, hvis konklu- beskytte fugles levesteder i området le Marais poitevin, eller de
 sion lyder således: foranstaltninger, der er egnede for at undgå en forringelse af
 disse levesteder, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat
 1. Artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 3053/95 af af formanden for Første Afdeling, L. Sevón, som fungerende
 20. december 1995 om ændring af bilag I, II, III, V, VI, VII, formand for Femte Afdeling, og dommerne C. Gulmann
 VIII, IX og XI til Rådets forordning (EØF) nr. 3030/93 om (refererende dommer), J.-P. Puissochet, P. Jann og M. Wathelet;
 den fælles ordning for indførelse af visse tekstilvarer med generaladvokat: N. Fennelly; justitssekretær; ekspeditionssekre-
 oprindelse i tredjelande annulleres, for så vidt denne bestemmelse tær D. Louterman-Hubeau, den 25. november 1999 afsagt
 erstatter bilag VI til forordning nr. 3030/93 med bilag V. dom, hvis konklusion lyder således:


text:
9.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 71/22
 Sag anlagt den 16. oktober 2012 — Wojciech Gęsina Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina mod Kommissionen
 (Sag T-468/12)
 2013/C 71/35
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Wojciech Gęsina Firma Handlowa Faktor B. i W. Gęsina (Warszawa, Polen) (ved advokat H. Mackiewicz)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 554/2012 af 19. juni 2012 om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1)
 Første anbringende om, at Kommissionen har vedtaget den anfægtede forordning under tilsidesættelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (1), navnlig gennem en urigtig fortolkning af de forklarende bemærkninger til position KN 9505, der kommer til udtryk i bedømmelsen derved, at pynteartiklen, da den ikke indeholder tryk, dekorationer, symboler eller inskriptioner, der henviser til en særlig højtid, ikke anses for udelukkende at være udformet og fremstillet som pyntegenstand og ikke anerkendes som en sådan.
 Efter sagsøgerens opfattelse viser indholdet af position KN 9505 og de forklarende bemærkninger hertil, at den omhandlede genstand ikke behøver at indeholde tryk, dekorationer, symboler eller inskriptioner, der henviser direkte til en bestemt særlig højtid, for at kunne anerkendes som pyntegenstand.
 Spørgsmålet, om en genstand udelukkende skal være udformet, fremstillet og anerkendt som pyntegenstand, bør vedrøre den berørte genstands symbolik vedrørende en særlig højtid inden for den enkelte medlemsstat og dens tilknytning til denne stats højtidstradition- og kultur. Ved en sådan genstand, der i den relevante kulturkreds kan identificeres som en pyntegenstand, er det ikke påkrævet (men muligt), at den indeholder supplerende symboler, dekorationer eller inskriptioner, der fremhæver dens forbindelse til den omhandlede særlige højtid.
 2.
 Med det andet anbringende gøres det gældende, at Kommissionen har vedtaget den anfægtede forordning under tilsidesættelse af de forklarende bemærkninger til De Europæiske Fællesskabers kombinerede nomenklatur (2) vedrørende position KN 9505, derved at Kommissionen har fortolket disse bemærkninger urigtigt i forbindelse med bedømmelsen af, at pynteartiklen, da den ikke indeholder tryk, dekorationer, symboler eller inskriptioner, der henviser til en særlig højtid, ikke anses for udelukkende at være udformet og fremstillet som pyntegenstand og ikke anerkendes som en sådan.
 I de forklarende bemærkninger til den kombinerede nomenklatur henvises udtrykkeligt til, at de varer, der skal henføres under position KN 9505 alt efter, hvordan de er fremstillet og udformet (påtryk, udsmykning, symboler eller inskriptioner), er beregnet til brug ved en særlig højtid. De udtryk, der er anvendt inden for parentesen, illustrerer blot eksempler på, hvori »fremstillingen« eller »udformningen« af et produkt kan bestå. Den kombinerede nomenklatur udelukker med andre ord ikke, at et produkt (som sådan) kan være et symbol for en bestemt særlig højtid i den bestemt kulturkreds, også selv om det ikke indeholder tryk, dekorationer, symboler eller inskriptioner.
 3.
 Med det tredje anbringende gøres det gældende, at Kommissionen har tilsidesat ligebehandlingsprincippet, idet den har tilladt, at en kategori af produkter (kunstige blomster og planter, der anvendes ved særlige højtider) frakendes egenskaben af produkt til særlige højtider, fordi denne kategori af produkter savner tryk, dekorationer, symboler eller inskriptioner, der henviser til en særlig højtid, mens andre kategorier af produkter tilkendes denne egenskab i overensstemmelse med position KN 9505, selv om de omhandlede genstande ikke omfatter sådanne tryk, dekorationer, symboler eller inskriptioner, der henviser til en særlig højtid.
 I Den Europæiske Unions retsliv findes bindende tariferingsoplysninger, der meddeles af den enkelte medlemsstat, og som fastsætter, at genstande (herunder også kunstige blomster), som ikke indeholder konkrete tryk, dekorationer, symboler eller inskriptioner, skal henføres under position KN 9505. Herved bekræftes, at en genstand som sådan — uden dekorationer eller inskriptioner — kan være et symbol for konkrete særlige højtider i en kulturkreds i et bestemt EU-land og af denne grund kan anerkendes, henholdsvis udformes og fremstilles som pyntegenstand.
 Det fremgår hverken af bestemmelserne til kapitel 95 i den kombinerede nomenklatur eller af kommentaren til de forklarende bemærkninger til den kombinerede nomenklatur, at en genstand skal anerkendes på hele Den Europæiske Unions område som en henvisning til en særlig højtid for at kunne opnå status af pyntegenstand. En sådan fortolkning af »pyntegenstand« ville medføre, at kun ganske få produkter vil opfylde disse kriterier. Der lever mere end 500 mio. borgere i den Europæiske Union med forskellige traditioner og kulturer og forskellig tro. Der findes derfor ikke alene ingen fælles højtidstraditioner i Unionen, men også forskellige lister over højtids- eller helligdage i de enkelte medlemsstater. Endelig har nogle af de produkter, der er henført under position KN 9505, kun højtidskarakter i nogle medlemsstater, mens de pågældende er ukendte eller mindre populære i de øvrige medlemsstater.
 (1) EFT L 256, s. 1.
 (2) EUT 2008 C 133, s. 1.


text:
21.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 170/16
 Appel iværksat den 1. juni 2007 af Tokai Europe GmbH til prøvelse af kendelse afsagt den 19. marts 2007 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-183/04, Tokai Europe GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-262/07 P)
 (2007/C 170/30)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Tokai Europe GmbH (ved Rechtsanwalt G. Kroemer)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans' kendelse af 19. marts 2007 i sag T-183/04 (1) ophæves og søgsmålet admitteres.
 —
 Subsidiært: den i punkt 1 nævnte kendelse afsagt af Retten i Første Instans ophæves, og sagen hjemvises til realitetsbehandling ved Retten i Første Instans.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har i appelskriftet gjort følgende anbringender gældende: Den anfægtede kendelse fører til tilsidesættelser af Fællesskabets processuelle regler, hvorved appellantens interesser er blevet skadet, og som også faktisk har indvirket på indholdet af den anfægtede afgørelse. Anbringenderne vedrører sikring af retten til kontradiktion og bevisoptagelsen.
 Retten bestemte, at afgørelsen vedrørende Kommissionens indsigelse om sagens antagelse til realitetsbehandling skulle henskydes til den endelige dom. Efter Kommissionens indgivelse af svarskrift afsluttede Retten den skriftlige forhandling med oplysning om, at tidspunktet for den mundtlige forhandling senere ville blive meddelt parterne. Appellanten har derfor i tillid til berammelse af en mundtlig forhandling — og frem for alt med henblik på Rettens kendelse vedrørende indsigelse om sagens antagelse til realitetsbehandling — afstået fra i henhold til artikel 47, stk. 1, i Rettens procesreglement at fremsætte en begrundet anmodning om supplering af sagens akter. Til trods for ovennævnte oplysning har Retten imidlertid afsagt den anfægtede kendelse uden mundtlig forhandling.
 Appellanten er gået ud fra, at det under den varslede mundtlige forhandling ville være muligt for appellanten på ny at begrunde, at der ikke findes varer på markedet, der er sammenlignelige med de små metalhjul, der er leveret af det japanske moderselskab til producenterne i Hong Kong og Mexico. Endvidere agtede appellanten endnu en gang at præcisere, at det med hensyn til de omhandlede metalhjul endnu ikke drejede sig om »små friktionshjul«, således som Kommissionen fejlagtigt har betegnet dem i sit svarskrift. Appellanten ville under den mundtlige forhandling yderligere godtgøre, at de i den anfægtede tariferingsordning skildrede tandhjul alene kunne stamme fra appellantens moderselskab i Japan, og at det derfor ikke drejer sig om tandhjul med typekarakter, der kan sidestilles med nogen anden vare, således som Retten har anført i den anfægtede kendelse. Appellanten agtede endvidere at imødegå Kommissionens redegørelse, hvorefter appellanten ikke skulle være eneimportør af Tokailightere.
 Som det fremgår af den anfægtede afgørelse selv, har Retten fulgt det i Kommissionens svarskrift anførte for så vidt angår sagens antagelse til realitetsbehandling uden — som varslet — at give appellanten lejlighed til under en mundtlig forhandling at afkræfte de af Kommissionen anførte faktiske omstændigheder. Dette anser appellanten som en tilsidesættelse af selskabets ret til kontradiktion.
 Retten har endvidere pligt til at oplyse sagen. Den er herved ikke indskrænket til at alene lade sager anlagt ved Retten oplyse ved parternes bevisførelse og alene at afgøre sagen på baggrund af parternes bevismidler. Derfor ikke blot kan, men skal Retten tage selvstændigt initiativ, når dette er nødvendigt. Retten var således forpligtet til at oplyse de faktiske omstændigheder, der lå til grund for sagsøgerens skriftlige indlæg, og til ved anordning af passende foranstaltninger at opfordre parterne til at fremlægge relevante dokumenter og bilag vedrørende sagen. Da dette ikke er sket, har Retten tilsidesat artikel 64, stk. 3, litra d), i procesreglementet.
 (1) Ikke offentliggjort.


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/1
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 9. september 2004
 i sag C-304/01, Kongeriget Spanien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Fælles fiskeripolitik - forordning (EF) nr. 1162/2001 - genopbygning af kulmulebestanden - kontrol af fiskerfartøjers aktiviteter - valg af retsgrundlag - princippet om forbud mod forskelsbehandling - begrundelsespligt)
 (2004/C 262/01)
 Processprog: spansk
 I sag C-304/01, Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: N. Díaz Abad) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: T. van Rijn og S. Pardo Quintillán), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans (refererende dommer), og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrigues og N. Colneric, generaladvokat: J. Kokott, justitssekretær: ekspeditionssekretær Múgica Arzamendi, den 9. september 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 289 af 13.10.2001.


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/13
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 29. april 2010 — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG mod Hauptzollamt München (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht München — Tyskland)
 (Sag C-123/09) (1)
 (Den fælles toldtarif - toldpositioner - tarifering i den kombinerede nomenklatur af ridehandsker - pos. 3926 - pos. 6116)
 (2010/C 161/18)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht München
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG
 Sagsøgt: Hauptzollamt München
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht München — fortolkning af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256, s. 1), ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1789/2003 af 11. september 2003 (EUT L 281, s. 1) — tekstilvare, der er opkradset på den ene side udelukkende med det formål at forbedre vedhæftningen af et plastlag — tarifering i underposition 3926 20 00 i den kombinerede nomenklatur
 Konklusion
 Den kombinerede nomenklatur, der fremgår af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1789/2003 af 11. september 2003, skal fortolkes således, at ridehandsker som dem, der er genstand for hovedsagen, bestående af et tekstilstof, der er opkradset på den ene side, og overtrukket med et lag plast, hvor underlaget af tekstilstof på den ene side opkradses, hvorefter den opkradsede side overtrækkes fuldstændig med en skumbelægning af polyurethan, som har en væsentlig funktion for anvendelsen af handskerne som ridehandsker, skal tariferes i KN’s underposition 3926 20 00.
 (1) EUT C 129 af 6.6.2009.


text:
C 233/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12.8.2000
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- 2. Såfremt det første spørgsmål skal besvares bekræftende:
 se afsagt den 30. marts 2000 af Bundesgerichtshof i sagen Kan artikel 11, stk. 1, tredje afsnit, første led, i forordning
 Überseering BV mod NCC Nordic Construction Company (EØF) nr. 3665/87 fortolkes således, at urigtige oplysnin-
 Baumanagement GmbH ger, der er afgivet i god tro, og som beror på producentens
 urigtige angivelser til eksportrestitutionsansøgeren, prin-
 cipielt er et tilfælde af force majeure, når disse angivelser
 (Sag C-208/00) ikke eller kun ved kontrol på fremstillingsvirksomheden
 kan konstateres at være urigtige?
 (2000/C 233/29)
 Ved kendelse afsagt den 30. marts 2000, indgået til Domsto-
 lens Justitskontor den 25. maj 2000, har Bundesgerichtshof i (1) EFT L 351 af 14.12.1987, s. 1.
 sagen Überseering BV mod NCC Nordic Construction Compa-
 ny Baumanagement GmbH forelagt De Europæiske Fællesska-
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 følgende spørgsmål:
 1. Skal artikel 43 EF og 48 EF fortolkes således, at det er i
 strid med etableringsfriheden for selskaber, hvis retsevnen
 og partsevnen for et selskab, der er gyldigt stiftet efter en
 medlemsstats ret, bedømmes efter retten i den stat, hvortil
 selskabet har forlagt sit faktiske driftssted, og hvis det
 følger af denne ret, at selskabet ikke længere dér kan gøre
 aftalebaserede krav gældende?
 Sag anlagt den 30. maj 2000 af Kommissionen for De
 2. Såfremt Domstolen besvarer dette spørgsmål bekræf- Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 tende:
 Påbyder etableringsfriheden for selskaber (artikel 43 EF (Sag C-216/00)
 og 48 EF), at retsevnen og partsevnen skal bedømmes
 efter retten i stiftelsesstaten?
 (2000/C 233/31)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 30. maj
 2000 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Richard Wainwright,
 ledende juridisk konsulent i Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 og Panagiotis Panagiotopoulos, midlertidigt udstationeret na-
 tional ekspert ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz,
 se afsagt den 4. april 2000 af Bundesfinanzhof i sagen Kommissionen Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg.
 Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG mod
 Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag C-210/00)
 (2000/C 233/30) — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke
 inden for den fastsatte frist har vedtaget og meddelt
 Ved kendelse afsagt den 4. april 2000, indgået til Domstolens Kommissionen de love og administrative bestemmelser,
 Justitskontor den 26. maj 2000, har Bundesfinanzhof i sagen der er nødvendige for fuldstændigt at efterkomme artikel
 Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG mod 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/52/EF (1)
 Hauptzollamt Hamburg-Jonas forelagt De Europæiske Fæl- af 13. oktober 1997 om ændring af direktiv 92/50/EØF,
 lesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af 93/36/EØF og 93/37/EØF om samordning af frem-
 følgende spørgsmål: gangsmåderne med hensyn til indgåelse af henholdsvis
 offentlige tjenesteydelsesaftaler, aftaler om offentlige ind-
 1. Er artikel 11, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3665/87 (1) køb og offentlige bygge- og anlægskontrakter.
 gyldig, for så vidt som den også fastsætter en sanktion for
 det tilfælde, at eksportøren uden egen skyld har ansøgt
 om en eksportrestitution, der er større end den, vedkom- — Den Hellenske Republik tilpligtes at afholde sagens
 mende har ret til? omkostninger.


text:
30.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 237/19
 Sag anlagt den 3. august 2006 — Manté mod Rådet
 (Sag F-87/06)
 (2006/C 237/34)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Thierry Manté (Woluwe Saint Pierre, Belgien) (ved avocats S. Rodrigues og G. Bernard-Glanz)
 Sagsøgt: Rådet for den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den af Rådets ansættelsesmyndighed trufne afgørelse af 22. august 2005 om afslag på at tildele sagsøgerne bosættelsespenge og om tilbagebetaling heraf.
 —
 Rådet tilpligtes som erstatning for sagsøgerens økonomiske tab at betale et beløb svarende til de bosættelsespenge, der er blevet tilbagesøgt på datoen for Rettens dom, med tillæg af den rentesats, der er gældende på denne dato.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagsøgeren en symbolsk erstatning på 1 EUR for det ikke-økonomiske tab.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, som kom til Bruxelles i 2004 i egenskab af udstationeret national ekspert ved Rådet, blev efterfølgende tjenestemand ved samme institution. Rådet traf efter at have udbetalt bosættelsespenge til ham afgørelse om, at han ikke var berettiget hertil og at disse skulle tilbagebetales.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet fremført tre anbringender om:
 —
 for det første tilsidesættelse af hans ret til bosættelsespenge ifølge artikel 5, stk. 1, første afsnit, i vedtægtens bilag VII.
 —
 for det andet tilsidesættelse af den begrundelsespligt, som følger af vedtægtens artikel 20, stk. 2, og artikel 90, stk. 1.
 —
 for det tredje tilsidesættelse af betingelserne i vedtægtens artikel 85, stk. 1, for så vidt angår administrationens tilbagesøgning af bosættelsespengene.


text:
3.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/22
 Appel iværksat den 27. april 2017 af Plásticos Españoles, S.A. (ASPLA) og Armando Álvarez, S.A. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Udvidede Afdeling) den 17. februar 2017 i sag T-40/15, ASPLA og Amando Álvarez mod Den Europæiske Union
 (Sag C-222/17 P)
 (2017/C 213/29)
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellanter: Plásticos Españoles, S.A. (ASPLA) og Armando Álvarez, S.A. (ved abogados S. Moya Ixquierdo og M. Troncoso Ferrer)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Union
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande
 —
 Den Europæiske Unions Rets dom af 17. februar 2017 i sag T-40/15 ophæves, og Den Europæiske Union tilpligtes at betale appellanterne 3 495 038,66 EUR i erstatning for Den Europæiske Unions Rets tilsidesættelse af artikel 47, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder med tillæg af udlignings- og morarenter.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 Begrundelsesmangel og retlig fejl ved beregningen af den passende varighed af perioden, fra den skriftlige behandling blev afsluttet, til den mundtlige forhandling blev indledt.
 2.
 Retlig fejl hvad angår vurderingen af renterne på bøden som en skade.
 3.
 Retlig fejl ved anvendelsen af princippet om forbuddet mod at træffe afgørelse ultra petita.
 4.
 Tilsidesættelse af appellanternes ret til forsvar hvad angår vurderingen af det økonomiske tab, som appellanterne har lidt.
 5.
 Retlig fejl, idet den appellerede dom indeholder en gennemgående selvmodsigelse hvad angår den periode, for hvilken der skal ydes erstatning.


text:
3 . 2 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 31 /17
 Slettelse af sag C-82/94 ( J ) C-56/95 , Brühler Kreditbank eG mod Finanzamt Brühl, skal
 ( 96/C 31 /35 ) slettes af registret.
 Ved kendelse af 24 . oktober 1995 har præsidenten for De ( 1 ) EFT nr. C 119 af 13 . 5 . 1995 .
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 82/94, Andreas Mohringer mod Zentrale zur Bekämpfung
 unlauteren Wettbewerbs e.V. , skal slettes af registret.
 (>) EFT nr. C 120 af 30 . 4 . 1994 . Slettelse af sag C-86/95 ( )
 ( 96/C 31 /38 )
 Ved kendelse af 15 . november 1995 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C- 108/94 (') Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 86/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 ( 96/C 31 /36 ) Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registret.
 Ved kendelse af 27. oktober 1995 har præsidenten for De (') EFT nr . C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 108/94 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af
 registret.
 (') EFT nr . C 161 af 11 . 6 . 1994 . Slettelse af sag C-101 /95 ( J )
 ( 96/C 31/39 )
 Ved kendelse af 18 . oktober 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 Slettelse af sag C-56/95 ( ) 101 /95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( 96/C 31 /37 ) mod Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af
 registret.
 Ved kendelse af 18 . oktober 1995 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (') EFT nr. C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Levend Vee, en nederlandsk sammenslutning med hjemsted
 den 13 . december 1995 i Roosendaal ( Nederlandene ), samt de personer og selska
 ber, som er medlemmer af sammenslutningen, og hvis navne
 i de forenede sager T-481/93 og T-484/93 , Vereniging van er anført på den fortegnelse, der er vedlagt dommen, ved
 Exporteurs in Levende Varkens og Nederlandse Bond van advokat Inne Cath, Haag, og med valgt adresse i Luxem
 Waaghouders van Levend Vee mod Kommissionen for De bourg hos advokat Lambert Dupong, 14 , rue des Bains, mod
 Europæiske Fællesskaber ( ] ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Tho
 (Levende svin — Kommissionens beslutning 93/128/EØF mas van Rijn, Kommissionens Juridiske Tjeneste, advokat
 og 93/1 77/EØF om visse beskyttelsesforanstaltninger mod Tom Ottervanger og advokat Flarold Nyssens, angående en
 smitsom blæreudslæt hos svin i Nederlandene og Italien — påstand dels om annullation af Kommissionens beslutning
 annullationssøgsmål — erstatningssøgsmål) 93/128/EØF og 93/177/EØF af henholdsvis 26 . februar og
 ( 96/C 31 /40 ) 26 . marts 1993 om visse beskyttelsesforanstaltninger mod
 smitsom blæreudslæt hos svin i Nederlandene og Italien
 ( EFT nr . L 50 , s . 29, og EFT nr . L 74, s. 88 ), dels om
 (Processprog: nederlandsk) erstatning, har Retten ( Tredje Afdeling), sammensat af C. P.
 Briët, som fungerende afdelingsformand, og dommerne
 C. W. Bellamy og J. Azizi; justitssekretær: fuldmægtig B.
 Pastor, den 13 . december 1995 afsagt dom, hvis konklusion
 I de forenede sager T-481 /93 og T-484/93 , Vereniging van
 lyder således :
 Exporteurs in Levende Varkens, en nederlandsk forening
 med hjemsted i Roosendaal (Nederlandene ), samt de
 personer og selskaber, som er medlemmer af foreningen, og
 hvis navne er anført på den fortegnelse, der er vedlagt
 dommen, og Nederlandse Bond van Waaghouders van 1 ) Kommissionen frifindes.


text:
C 7/38 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.1.2004
 Sag anlagt den 15. oktober 2003 af Giorgio Lebedef mod Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Afgørelsen truffet den 29. november 2002 af Rådets
 (Sag T-352/03) vicegeneralsekretær om ikke at opføre sagsøgeren på
 listen over tjenestemænd, der er forfremmet til lønklasse
 (2004/C 7/69) C2 i forfremmelsesåret 2002, annulleres.
 (Processprog: fransk) — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 den 15. oktober 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Giorgio Lebedef, Senningerberg
 (Luxembourg), ved avocats Gilles Bounéou og Frédéric Frabetti,
 og med valgt adresse i Luxembourg. Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende, at der er
 sket en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45, for så vidt som
 Rådet har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, idet det har foretaget
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: en sammenlignende vurdering af fortjenesterne uden at tage
 hensyn til forskellene i bedømmelserne mellem de forskellige
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 5 000 EUR tjenestegrene i institutionen.
 som godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, han har
 lidt som følge af, at den endelige udfærdigelse (indlagt for
 sent i hans personlige aktmappe) af hans bedømmelses-
 rapport for perioden 1999-2001 er sket for sent.
 — Retten træffer afgørelse om sagens omkostninger og
 udgifter, som Kommissionen tilpligtes at betale.
 Sag anlagt den 20. oktober 2003 af Gemma Reggimenti
 mod Europa-Parlamentet
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende, at de (Sag T-354/03)
 almindelige retningslinjer for gennemførelsen af vedtægtens
 artikel 43, princippet om god forvaltningsskik og omsorgsplig- (2004/C 7/71)
 ten er blevet tilsidesat. Sagsøgeren hævder at have lidt en ikke-
 økonomisk skade som følge heraf, ligesom der er tale om
 psykisk chikane derved, at organisationsfriheden er blevet (Processprog: fransk)
 hindret.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 20. oktober 2003 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af
 Gemma Reggimenti, Woluwé-Saint-Lambert (Belgien), ved
 Sag anlagt den 14. oktober 2003 af Inge-Lise Nielsen mod avocat Claudine Junion, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag T-353/03)
 — Europa-Parlamentets beslutning af 17. juli 2003 annulle-
 (2004/C 7/70) res, for så vidt som Parlamentet herved afviser at betale
 sagsøgeren rejseudgifter med virkning fra den 6. august
 (Processprog: fransk) 1999.
 — Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgeren rejseud-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der gifterne for hendes datter med virkning fra den 6. august
 den 14. oktober 2003 anlagt sag mod Rådet for Den Europæi- 1999.
 ske Union af Inge-Lise Nielsen, Villers-la-Ville (Belgien), ved
 avocats Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis og — Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkost-
 Etienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg. ninger.


text:
23.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 182/10
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 12. maj 2005
 i sag C-415/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik (1)
 (Statsstøtte - forpligtelse til tilbagesøgning - absolut umulighed - foreligger ikke)
 (2005/C 182/19)
 Processprog: græsk
 I sag C-415/03, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 88, stk. 2, EF, anlagt den 25. september 2003, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: D. Triantafyllou og J. Buendía Sierra) mod Den Hellenske Republik (befuldmægtigede: A. Samoni-Rantou, P. Mylonopoulos, F. Spathopoulos og P. Anestis) har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne R. Silva de Lapuerta (refererende dommer), R. Schintgen, G. Arestis og J. Klučka; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: ekspeditionssekretær M. Ferreira, den 12. maj 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 i Kommissionens beslutning 2003/372/EF af 11. december 2002 om støtte fra den græske stat til Olympic Airways, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge det støttebeløb, som blev fundet retsstridigt og uforeneligt med fællesmarkedet — bortset fra bidragene til den nationale socialsikringsinstitution — i henhold til beslutningens artikel 3.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 289 af 29.11.2003.


text:
C 348/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.12.2001
 Slettelse af sag C-249/00 (1) Slettelse af sag C-443/00 (1)
 (2001/C 348/39) (2001/C 348/42)
 Ved kendelse af 2. august 2001 har præsidenten for De Ved kendelse af 13. september 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-249/00, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-443/00,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod For-
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret. bundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 247 af 26.8.2000. (1) EFT C 45 af 10.2.2001.
 Slettelse af sag C-272/00 (1) Slettelse af sag C-132/01 (1)
 (2001/C 348/40) (2001/C 348/43)
 Ved kendelse af 4. september 2001 har præsidenten for De Ved kendelse af 8. oktober 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-272/00, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-132/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republik-
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret. ken Østrig, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 259 af 9.9.2000. (1) EFT C 161 af 2.6.2001.
 Slettelse af sag C-354/00 (1) Slettelse af sag C-133/01 (1)
 (2001/C 348/41) (2001/C 348/44)
 Ved kendelse af 4. oktober 2001 har præsidenten for De Ved kendelse af 8. oktober 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-354/00, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-133/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republik-
 get Spanien, skal slettes af registeret. ken Østrig, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 316 af 4.11.2000. (1) EFT C 161 af 2.6.2001.


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Tyskland) den 28. februar 2013 — U mod Stadt Karlsruhe
 (Sag C-101/13)
 2013/C 156/30
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: U
 Sagsøgt: Stadt Karlsruhe, Ordnungs- und Bürgeramt
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal udfærdigelsesproceduren for den maskinlæsbare persondataside i pas, der udstedes af medlemsstaterne, ifølge bilaget til forordning (EF) nr. 2252/2004 (1) opfylde samtlige obligatoriske specifikationer i ICAO-dokument 9303, del 1 (maskinlæsbare pas) (2)?
 2)
 Såfremt en persons navn i henhold til en medlemsstats navnelovgivning består af den pågældendes for- og efternavn, er medlemsstaten da i henhold til bilaget til forordning (EF) nr. 2252/2004, sammenholdt med bestemmelserne i ICAO-dokument 9303, del 1 (maskinlæsbare pas), afsnit IV, punkt 8.6, berettiget til endvidere at anføre fødenavn som primært identifikationskendetegn i rubrik 6 på passets maskinlæsbare persondataside?
 3)
 Såfremt en persons navn i henhold til en medlemsstats navnelovgivning består af den pågældendes for- og efternavn, er medlemsstaten da i henhold til bilaget til forordning (EF) nr. 2252/2004, sammenholdt med bestemmelserne i ICAO-dokument 9303, del 1 (maskinlæsbare pas), afsnit IV, punkt 8.6, berettiget til endvidere at anføre fødenavn som sekundært identifikationskendetegn i rubrik 7 på passets maskinlæsbare persondataside?
 4)
 Såfremt spørgsmål 2 eller 3 besvares bekræftende: Er en medlemsstat, i henhold til hvis navnelovgivning en persons navn består af den pågældendes for- og efternavn, henset til beskyttelsen af en persons navn i overensstemmelse med grundrettighedschartrets (3) artikel 7 og EMRK’s (4) artikel 8, forpligtet til, i datafeltbetegnelsen på passets maskinlæsbare persondataside, hvor fødenavnet anføres, at oplyse, at fødenavnet ligeledes er anført dér?
 5)
 Såfremt spørgsmål 4 besvares benægtende: Er en medlemsstat, i henhold til hvis navnelovgivning en persons navn består af den pågældendes for- og efternavn, og ifølge hvis nationale paslovgivning datafeltbetegnelserne ligeledes skal anføres på engelsk og fransk på passets maskinlæsbare persondataside, hvor der i rubrik 6 på passets maskinlæsbare persondataside på en særskilt linje tillige skal anføres fødenavn, og inden fødenavnet forkortelsen »geb.« for »geboren« (»født«), henset til beskyttelsen af en persons navn i overensstemmelse med grundrettighedschartrets artikel 7 og EMRK’s artikel 8, forpligtet til ligeledes at anføre forkortelsen »geb.« for »geboren« på engelsk og fransk?
 6)
 Er en medlemsstat, i henhold til hvis navnelovgivning en persons navn består af den pågældendes for- og efternavn, i henhold til bilaget til forordning (EF) nr. 2252/2004, sammenholdt med bestemmelserne i ICAO-dokument 9303, del 1 (maskinlæsbare pas), afsnit IV, punkt 8.6, berettiget til at anføre fødenavnet som valgfri personoplysning i rubrik 13 på passets maskinlæsbare persondataside?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 2252/2004 af 13.12.2004 om standarder for sikkerhedselementer og biometriske identifikatorer i pas og rejsedokumenter, som medlemsstaterne udsteder (EUT L 385, s. 1).
 (2) International Civil Aviation Organization.
 (3) Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 (4) Den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder.


text:
7.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 102/10
 Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 14. november 2013 — Glaxosmithkline Biologicals SA og Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG mod Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (Chancery Division) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-210/13) (1)
 ((Humanmedicinske lægemidler - supplerende beskyttelsescertifikat - forordning (EF) nr. 469/2009 - begreberne »aktiv ingrediens« og »sammensætning af aktive ingredienser« - adjuvans))
 2014/C 102/13
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Glaxosmithkline Biologicals SA og Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG
 Sagsøgt: Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (Chancery Division) — fortolkning af artikel 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EUT L 152, s. 1) — begrebet »aktiv ingrediens« og »sammensætning af aktive ingredienser« — adjuvans, som ikke selv har en terapeutisk virkning, men som forstærker den terapeutiske virkning af et antigen
 Konklusion
 Artikel 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler skal fortolkes således, at ligesom en adjuvans ikke er omfattet af begrebet »aktiv ingrediens« i den forstand, hvori begrebet er anvendt i denne bestemmelse, er en kombination af to stoffer, hvoraf det ene er en aktiv ingrediens, der selv har terapeutiske virkninger, og det andet er en adjuvans, der forstærker disse terapeutiske virkninger uden dog selv at have nogen terapeutisk virkning, ikke omfattet af begrebet »sammensætning af aktive ingredienser« i den forstand, hvori begrebet er anvendt i den nævnte bestemmelse.
 (1) EUT C 189 af 29.6.2013.


text:
18.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/30
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 27. september 2010 — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales mod Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre
 (Sag C-465/10)
 ()
 2010/C 346/50
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d'État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer et des Collectivités territoriales
 Sagsøgt: Chambre de commerce et d'industrie (CCI) de l'Indre
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Med hensyn til den eventuelle hjemmel for en forpligtelse til at kræve den støtte, der er udbetalt til CCI, tilbagebetalt:
 Fremgår det af en fællesskabsretlig bestemmelse, navnlig i Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24. juni 1988 (1) og Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 (2), at tilskud fra EFRU skal tilbagesøges, når en ordregivende myndighed, der har modtaget sådanne tilskud, ikke har overholdt en eller flere regler for indgåelse af offentlige aftaler i forbindelse med gennemførelsen af den aktion, der er ydet tilskud til, og der i øvrigt ikke er tvivl om, at aktionen er tilskudsberettiget, og at den er blevet gennemført? Gælder en sådan forpligtelse i givet fald for enhver tilsidesættelse af reglerne for indgåelse af offentlige aftaler eller kun for visse tilsidesættelser? Hvis den kun gælder for visse tilsidesættelser, hvilke er der så tale om?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 i det mindste delvis besvares bekræftende for så vidt angår de nærmere vilkår for tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalt støtte:
 a)
 Er der tale om en uregelmæssighed som omhandlet i forordning nr. 2988/95 (3), når en ordregivende myndighed, der har modtaget støtte fra EFRU, har tilsidesat en eller flere regler for indgåelse af offentlige aftaler i forbindelse med valget af den tjenesteyder, som skal gennemføre den aktion, der er ydet tilskud til? Har den omstændighed, at den kompetente nationale myndighed på det tidspunkt, hvor den besluttede at tildele den ansøgte støtte fra EFRU, måtte være klar over, at støttemodtageren havde tilsidesat reglerne for indgåelse af offentlige aftaler ved at udvælge den tjenesteyder, som skulle gennemføre den aktion, der blev finansieret ved tilskuddet, før støtten blev tildelt, betydning for, om der foreligger en uregelmæssighed som omhandlet i forordning nr. 2988/95?
 b)
 Såfremt spørgsmål 2 a) besvares bekræftende, og i betragtning af, at Domstolen (i dom af 29.1.2009, forenede sager C-278/07 til C-280/07, Hauptzollamt Hamburg-Jonas mod Josef Vosding Schlacht-, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co) har fastslået, at den i artikel 3 i forordning nr. 2988/95 fastsatte forældelsesfrist finder anvendelse på administrative foranstaltninger, såsom tilbagesøgning af støtte, der uberettiget er oppebåret af modtageren på grund af uregelmæssigheder, som denne har begået:
 —
 skal forældelsesfristen da regnes fra den dato, hvor støtten blev udbetalt til modtageren, eller fra den dato, hvor modtageren anvendte tilskuddet til at aflønne den tjenesteyder, der blev engageret i strid med en eller flere regler for indgåelse af offentlige aftaler?
 —
 skal denne frist anses for afbrudt, når den kompetente nationale myndighed har sendt modtageren af tilskuddet en kontrolrapport, hvori det konstateres, at reglerne for indgåelse af offentlige aftaler er blevet overtrådt, og det som følge heraf henstilles til den nationale myndighed at kræve de udbetalte beløb tilbagebetalt?
 —
 når en medlemsstat benytter sig af muligheden i artikel 3, stk. 3, i forordning nr. 2988/95 for at anvende en længere forældelsesfrist, og når der i Frankrig gøres brug af den almindelige frist, som på tidspunktet for de faktiske omstændigheder fremgår af § 2262 i Code civil (den borgerlige lovbog), hvorefter »[a]lle krav vedrørende tinglige rettigheder og fordringsrettigheder forældes efter 30 år [...]«, skal det så vurderes, om en sådan frist er forenelig med fællesskabsretten og navnlig med proportionalitetsprincippet, på grundlag af den maksimale forældelsesfrist, der er fastsat i den nationale forskrift, som den nationale forvaltnings tilbagesøgningskrav er hjemlet i, eller på grundlag af den frist, der rent faktisk er anvendt i den foreliggende sag?
 c)
 Såfremt spørgsmål 2 a) besvares benægtende: Er Fællesskabets finansielle interesser til hinder for, at retsinstansen i forbindelse med udbetaling af en støtte som den, der er omhandlet i den foreliggende sag, anvender nationale regler om ophævelse af beslutninger, der skaber rettigheder, hvorefter forvaltningen, medmindre en beslutning er ikke-eksisterende eller opnået ved svig, eller modtageren har anmodet herom, kun kan ophæve en ulovlig beslutning, der skaber individuelle rettigheder, hvis det sker inden for fire måneder efter, at denne beslutning er truffet, men hvorefter en individuel administrativ beslutning, bl.a. når den vedrører udbetaling af støtte, kan underkastes resolutive betingelser, således at den pågældende støtte øjeblikkeligt kan trækkes tilbage — idet det præciseres, at Conseil d’Etat har fastslået, at denne nationale regel skal fortolkes således, at den kun kan påberåbes af en støttemodtager, der uberettiget har oppebåret støtte i medfør af en fællesskabsbestemmelse, hvis modtageren var i god tro?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24.6.1988 om strukturfondenes opgaver og effektivitet samt om samordningen af deres interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (EFT L 185, s. 9).
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19.12.1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (EFT L 374, s. 1).
 (3) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18.12.1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312, s. 1).


text:
23.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 389/55
 Rettens kendelse af 2. oktober 2015 — Société européenne des chaux et liants mod ECHA
 (Sag T-540/13) (1)
 ((Annullationssøgsmål - REACH - pålæggelse af en administrationsafgift for en fejl i erklæringen om virksomhedens størrelse - sprogordning - søgsmålsfrist - afvisning))
 (2015/C 389/62)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Société européenne des chaux et liants (Bourgoin-Jallieu, Frankrig) (ved advokat J. Dezarnaud)
 Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (ved M. Heikkilä, A. Iber og C. Schultheiss, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om en delvis annullation af ECHA’s afgørelse SME (2013) 1665 af 21. maj 2013 for så vidt som den pålægger sagsøgeren en administrationsafgift
 Konklusion
 1)
 Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) frifindes.
 2)
 Société européenne des chaux et liants bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som ECHA har afholdt.
 (1) EUT C 31 af 1.2.2014.


text:
2.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 197/13
 Sag anlagt den 21. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-213/08)
 (2008/C 197/21)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Støvlbæk, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Kongeriget Spanien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende frie personbevægelser på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.
 —
 Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2006/100/EF i national ret udløb den 1. januar 2007.
 (1) EUT L 363, s. 141.


text:
20.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 207/61
 Sag anlagt den 8. maj 2013 — ZZ m.fl. mod EIB
 (Sag F-43/13)
 2013/C 207/106
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved advokat L. Levi)
 Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelserne i lønsedlerne for februar 2013 om fastsættelse af en årlig tilpasning af lønningerne begrænset til 1,8 % for 2013 og annullation af de efterfølgende lønsedler. Endvidere en deraf følgende påstand om, at institutionen tilpligtes at betale erstatning for det økonomiske og ikke-økonomiske tab, der angiveligt er lidt.
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af afgørelsen i sagsøgernes lønsedler for februar 2013 om fastsættelse af en årlig tilpasning af lønningerne begrænset til 1,8 % for 2013 og følgelig annullation af lignende afgørelser i de efterfølgende lønsedler, og
 —
 om fornødent annullation af to orienteringsskrivelser, som EIB fremsendte til sagsøgerne den 5. februar 2013 og den 15. februar 2013.
 —
 EIB tilpligtes som erstatning for det økonomiske tab at betale hver sagsøger (i) restlønnen svarende til anvendelsen af den årlige tilpasning for 2013, dvs. en forhøjelse på 1,8 % for perioden fra den 1. januar 2013 til den 31. december 2013; (ii) restlønnen svarende til følgerne af anvendelsen af den årlige tilpasning på 1,8 % for 2013 på størrelsen af de lønninger, der betales fra januar 2014; (iii) morarenter af de skyldige restlønninger indtil fuld betaling af de skyldige beløb, idet satsen for de morarenter, der finder anvendelse, skal beregnes på grundlag af den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for de vigtigste refinansieringstransaktioner i den pågældende periode, forhøjet med tre procentpoint og (v) erstatning som følge af tabt købekraft; Det samlede økonomiske tab er foreløbigt fastsat til 30 000 EUR pr. sagsøger.
 —
 EIB tilpligtes at betale hver sagsøger 1 000 EUR i erstatning for det ikke-økonomiske tab.
 —
 EIB tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
25.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 199/3
 Domstolens dom (Store Afdeling Afdeling) af 26. juni 2007 — T-Mobile Austria GmbH, 3G Mobile Telecommunications GmbH, mobilkom austria AG, tidligere mobilkom austria AG & Co. KG, master-talk Austria Telekom Service GmbH & Co. KG, ONE GmbH, Hutchison 3G Austria GmbH, tele.ring Telekom Service GmbH som er indtrådt i TRA 3G Mobilfunk GmbH's rettigheder, mod Republik Österreich (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Østrig)
 (Sag C-284/04) (1)
 (Sjette momsdirektiv - afgiftspligtige transaktioner - begrebet økonomisk virksomhed - artikel 4, stk. 2 - tildeling af brugsrettigheder til en defineret del af radiofrekvensspektret, der er forbeholdt telekommunikationstjenester)
 (2007/C 199/04)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Østrig
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: indsættes fra hovedet når det er revideret
 Sagsøgt: Republik Österreich
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — fortolkning af artikel 4, stk. 5, og bilag D, punkt 1, i Rådets direktiv 77/388/EØF: Rådets sjette direktiv af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — virksomheder eller transaktioner, som udøves eller foretages af et offentligretligt organ i dettes egenskab af offentlig myndighed — tildeling ved licitation af frekvenser til mobiltelefonoperatører
 Konklusion
 Artikel 4, stk. 2, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at tildeling af rettigheder såsom brugsrettigheder til frekvenser inden for det elektromagnetiske spektrum med henblik på levering af mobilkommunikationstjenester til offentligheden, der foretages af den nationale tilsynsmyndighed, som er ansvarlig for frekvenstildelingen, ved afholdelse af auktion, ikke er økonomisk virksomhed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i denne bestemmelse, og følgelig ikke er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde.
 (1) EUT C 262 af 23.10.2004.


text:
5 . 4 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 108/19
 ternes lovgivning om kosmetiske midler ( 2 ) til hinder for Sag anlagt den 24. februar 1997 af Kommissionen for
 en national bestemmelse, som indeholder forbud mod op De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 lysninger i forbindelse med salg af kosmetiske midler, der Tyskland
 rækker videre end de i direktivet indeholdte begrænsnin ( Sag C-83/97)
 ger?
 ( 97/C 108/38 )
 P ) EFT nr. L 262 af 27 . 9 . 1976 , s. 169 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 24 . februar 1997 anlagt sag mod Forbundsrepublikken
 Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ber ved Dr. Gotz zur Hausen, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos
 Gomez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 Sag anlagt den 25 . februar 1997 af Société Anonyme des Wagner-Centret C 254, Kirchberg.
 Caves et Producteurs Réunis de Roquefort (Aveyron) m.fl.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 ( Sag C-80/97)
 ( 97/C 108/36 ) 1 ) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine plig
 ter efter EF-traktaten, da den ikke inden for den fast
 satte frist har truffet alle foranstaltninger til at efter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den komme Rådets direktiv 92/43/EØF af 21 . maj 1992
 25 . februar 1997 indgået en sag, som Société Anonyme om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og plan
 des Caves et Producteurs Réunis de Roquefort (Aveyron ) ter ( 1 ).
 m.fl . har anlagt ved Retten i Første Instans. Retten i Første
 Instans har i sagen, der er registreret under nr. T- 140/96,
 2 ) Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sa
 ved kendelse erklæret sig inkompetent og henvist sagen til
 gens omkostninger.
 Domstolen, således at denne kan træffe afgørelse om an
 nullationspåstanden.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålgrundene og de væsentligste argumenter er gengi
 vet i en meddelelse, som er offentliggjort i De Europæiske Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 Fællesskabers Tidende nr. C 318 af 26 . oktober 1996 , dem, der er gjort gældende i sag C-56/97 (2 ); fristen for at
 side 24 . gennemføre direktivet udløb den 5 . juni 1994.
 (') EFT nr. L 206 af 22 . 7. 1992, s . 7 .
 (2 ) Se side 12 i denne Tidende .
 Sag anlagt den 25 . februar 1997 af Bergpracht Milchwerk
 GmbH & Co. KG m.fl . mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber Sag anlagt den 28. februar 1997 af Kommissionen for De
 ( Sag C-82/97) Europæiske Fællesskaber mod den Portugisiske Republik
 ( 97/C 108/37 ) (Sag C-88/97)
 ( 97/C 108/39 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 25 . februar 1997 indgået en sag, som Bergpracht Milch Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 werk GmbH & Co. KG m.fl . har anlagt ved Retten i Før 28 . februar 1997 anlagt sag mod den Portugisiske Repu
 ste Instans. Retten i Første Instans har i sagen, der er regi blik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 streret under nr. T-141/96, ved kendelse erklæret sig Francisco de Sousa Fialho, Kommissionens Juridiske Tje
 inkompetent og henvist sagen til Domstolen, således at neste, som befuldmægtiget, od med valgt adresse i Luxem
 denne kan træffe afgørelse om annullationspåstanden. bourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Wagner-Centret,
 Kirchberg.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er gengi Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 vet i en meddelelse, som er offentliggjort i De Europæiske
 Fællesskabers Tidende nr. C 336 af 9 . november 1996,
 side 30 . — Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilside
 sat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til EF-
 traktatens artikel 189, stk. 3 , og artikel 23 , stk. 1 , i
 Rådets direktiv 92/43/EØF af 21 . maj 1992 om bevaring


text:
14.12.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 367/14
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 24. oktober 2013 — Land Burgenland, Grazer Wechselseitige Versicherung AG og Republikken Østrig mod Europa-Kommissionen
 (Forenede sager C-214/12 P, C-215/12 P og C-223/12 P) (1)
 (Appel - konkurrence - statsstøtte - støtte, der er erklæret ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet - støtte, der er ydet til Grazer Wechselseitige-koncernen (GRAWE) i forbindelse med privatiseringen af Bank Burgenland AG - fastsættelse af markedsprisen - udbudsprocedure - ulovlige betingelser uden betydning for det højeste bud - kriteriet om »den private sælger« - sondring mellem de forpligtelser, der påhviler staten, der udøver sin enekompetence som offentlig myndighed, og staten, der handler som aktionær - urigtig gengivelse af beviser - begrundelsespligt)
 2013/C 367/22
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellanter: Land Burgenland (ved Rechtsanwälte U. Soltész, P. Melcher og A. Egger), Grazer Wechselseitige Versicherung AG (ved Rechtsanwalt H. Wollmann) og Republikken Østrig (ved C. Pesendorfer og M. J. Bauer, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn, V. Kreuschitz og T. Maxian Rusche, som befuldmægtigede), Republikken Østrig og Land Burgenland
 Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Forbundsrepublikken Tyskland (ved K. Petersen, T. Henze og J. Möller, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 28. februar 2012 i de forenede sager T-268/08 og T-281/08, Land Burgenland og Republikken Østrig mod Kommissionen, hvorved Retten ikke gav medhold i annullationssøgsmål til prøvelse af Kommissionens beslutning 2008/719/EF af 30. april 2008 om Østrigs statsstøtte til privatisering af Bank Burgenland (EUT L 239, s. 32) — tilsidesættelse af EU-retten og herunder artikel 107, stk. 1, TEUF — fejlagtig bedømmelse af Land Burgenlands opfyldelsesgaranti (»Ausfallshaftung«) for Bank Burgenland
 Konklusion
 1)
 Appellerne forkastes.
 2)
 Delstaten Burgenland, Grazer Wechselseitige Versicherung AG og Republikken Østrig betaler sagens omkostninger.
 3)
 Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 194 af 30.6.2012.
 EUT C 184 af 23.6.2012.


text:
14.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/56
 Sag anlagt den 7. februar 2007 — Scozzaro mod Det Europæiske Lægemiddelagentur
 (Sag F-13/07)
 (2007/C 82/119)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Salvatore Scozzaro (Broxbourne, Det Forenede Kongerige) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelsen af 31. marts 2006, hvorved Det Europæiske Lægemiddelagenturs administrerende direktør afslog sagsøgerens ansøgning om forelæggelse af hans sag for Invaliditetsudvalget, samt af stadfæstelsen heraf af 25. oktober 2006.
 —
 Det Europæiske Lægemiddelagentur tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den 17. marts 2005 var sagsøgeren, som var midlertidigt ansat i Det Europæiske Lægemiddelagentur, udsat for en arbejdsulykke, hvorefter han blev ude af stand til at udføre sit arbejde. Den 14. februar 2006 fik han meddelelse om, at hans kontrakt ikke ville blive forlænget ud over den 15. oktober 2006. Hans ansøgning om, at hans sag blev forelagt Invaliditetsudvalget, blev afslået.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet bl.a. anført, at der er sket tilsidesættelse af artikel 31, stk. 1, og artikel 33, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, således som fortolket af Retten for EU-personalesager i dennes dom af 16. januar 2007 i sagen Gesner mod KHIM (sag F-119/05, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser).


text:
27.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/35
 Sag anlagt den 18. januar 2010 — CheckMobile mod KHIM (carcheck)
 (Sag T-14/10)
 2010/C 80/59
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: CheckMobile GmbH — The Process Solution Company (Hamburg, Tyskland) (ved Rechtsanwalt K. Lodigkeit)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 18. november 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 595/2009-4) annulleres, i det omfang ansøgningen om varemærket »carcheck« derved blev afslået i henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »carcheck« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 36, 38, 41, 42 og 45 (ansøgning nr. 7 368 681)
 Undersøgerens afgørelse: Delvis afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Delvis annullation af undersøgerens afgørelse
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94 (1), idet appelkammeret anlagde en for vidtgående fortolkning af den absolutte registreringshindring i forhold til et varemærke, der udelukkende består af tegn af beskrivende karakter.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
5.2.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 34/19
 — Det Forenede Kongeriges undladelse af at rejse administra- Forenede Kongerige havde vedtaget de bestemmelser, der er
 tiv eller strafferetlig påtale over for kaptajner eller redere, nødvendige for at efterkomme det i Kommissionens påstand
 der måtte antages at have undladt at overholde den nævnte direktiv.
 relevante lovgivning vedrørende bevarelses- og kontrolfor-
 anstaltninger, er en overtrædelse af artikel 1, stk. 2, i
 forordning nr. 2057/82 som ændret (jf. artikel 1, stk. 2, i (1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.
 forordning nr. 2241/87 med virkning fra 1.8.1987).
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 170/83 af 25.1.1983 om en fælles-
 skabsordning for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne,
 EFT L 24 af 27.1.1983, s. 1.
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 2057/82 af 29.6.1982 om fastsættelse
 af visse foranstaltninger til kontrol med fiskeri fra fartøjer
 hjemmehørende i medlemsstaterne, EFT L 220 af 29.7.1982, s. 1.
 (3) Rådets forordning (EØF) nr. 2241/87 af 23.7.1987 om fastsættelse
 af visse foranstaltninger til kontrol af fiskeri, EFT L 207 af
 29.7.1987, s. 1. Sag anlagt den 3. december 1999 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-466/99)
 (2000/C 34/36)
 Sag anlagt den 1. december 1999 af Kommissionen for De Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. de-
 Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige cember 1999 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Lena
 (Sag C-455/99) Ström, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og ved appeldom-
 mer Giacinto Bisogni, der er udstationeret som national ekspert
 ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede,
 (2000/C 34/35) og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la
 Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. de-
 cember 1999 anlagt sag mod Det Forenede Kongerige af Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved ledende
 juridisk konsulent Richard Wainwright, som befuldmægtiget,
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de — Det fastslas, at Den Italienske Republik ikke har overholdt
 la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, de forpligtelser, der påhviler den i henhold til henholdsvis
 Luxembourg. artikel 7, artikel 6 og artikel 14 i direktiv 75/442/EØF (1),
 91/689/EØF (2) og 94/62/EF (3), idet den ikke har meddelt
 Kommissionen oplysningerne vedrørende planerne for
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: håndtering og bortskaffelse af affald, af farligt affald og af
 emballageaffald.
 — Det fastslås, at Det Forenede Kongerige har udeladt at
 opfylde sine forpligtelser i henhold til direktiv 94/62/EF (1)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald,
 idet det ikke har vedtaget de love og administrative
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direk-
 tivet. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Det Forenede Kongerige tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger. Den Italienske Republik skulle meddele Kommissionen de
 oplysninger, der er foreskrevet i direktiv 75/442/EØF,
 91/689/EØF og 94/62/EF om udarbejdelsen af planer for
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter håndtering og bortskaffelse af affald, af farligt affald og af
 emballageaffald i medfør af henholdsvis artikel 7, artikel 6 og
 artikel 14 i direktiverne.
 Artikel 249 EF (tidligere artikel 189 i EF-traktaten), hvorefter
 et direktiv med hensyn til det tilsigtede mål er bindende for
 enhver medlemsstat indebærer en forpligtelse for medlemssta- Dette er ikke sket, og Kommissionen har heller ikke modtaget
 terne til at overholde den i direktivet fastsatte gennemførelses- oplysningerne efter den begrundede udtalelse, der er meddelt
 frist. Denne frist udløb den 30. juni 1996, uden at Det de italienske myndigheder den 21. oktober 1998.


text:
4.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 253/44
 Sag anlagt den 27. maj 2014 — Federación Nacional de Cafeteros de Colombia mod KHIM — Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE)
 (Sag T-359/14)
 2014/C 253/59
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogota, Colombia) (ved advokaterne A. Pomares Caballero og M. Pomares Caballero)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Accelerate s.a.l. (Beirut, Libanon)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 27. marts 2014 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre marked (Varemærker og Design) i sag R 1200/2013-5 ændres således at det fastslås, at betingelserne for anvendelse af den relative ugyldighedsgrund i artikel 53, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009, den absolutte ugyldighedsgrund i denne forordnings artikel 52, stk. 1, litra a), eller den ugyldighedsgrund, der er fastsat i artikel 14 i forordning nr. 510/2006, er opfyldt i det foreliggende tilfælde med hensyn til alle de varer og tjenesteydelser, som ugyldighedsbegæringen er rettet imod.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse for så vidt som den afslår ugyldighedsbegæringen for varerne »ris, tapioka, sago; mel og næringsmidler af korn, brød, konditori- og konfekturevarer, spiseis; honning, sirup; gær, bagepulver; salt, sennep; eddike, kryddersaucer; krydderier; råis« i klasse 30 og tjenesteydelserne »tilvejebringelse af mad og drikke; midlertidig indkvartering« i klasse 43.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes Harmoniseringskontoret at bære sine egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Et figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »COLOMBIANO COFFEE HOUSE« for varer og tjenesteydelser i klasse 30 og 43 — EF-varemærke nr. 4 635 553
 Indehaver af EF-varemærket: Accelerate s.a.l.
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Den beskyttede geografiske betegnelse »Café de Colombia«
 Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på ugyldighedsbegæringen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 14 i forordning nr. 510/2006
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med artikel 13 i forordning nr. 510/2006
 —
 Tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter i form af manglende begrundelse
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra k), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra g), i forordning nr. 207/2009.


text:
9.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tartu Ringkonnakohus (Estland) den 5. december 2012 — MTÜ Liivimaa Lihaveis mod Eesti-Läti programmi 2007 2013 Seirekomitee
 (Sag C-562/12)
 2013/C 38/18
 Processprog: estisk
 Den forelæggende ret
 Tartu Ringkonnakohus
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger og appellant: MTÜ Liivimaa Lihaveis
 Sagsøgt og appelindstævnt: Eesti-Läti programmi 2007–2013 Seirekomitee
 Intervenient: Eesti Vabariigi Siseministeerium
 Præjudicielle spørgsmål
 a)
 Er forretningsordningen for et overvågningsudvalg, der er nedsat af to medlemsstater i fællesskab — såsom programvejledningen for overvågningsudvalget for det estisk-lettiske program 2007-2013 — hvorefter overvågningsudvalgets afgørelser ikke kan indbringes for nogen ret (programvejledningens nr. 6.6, stk. 4: »The decisions of the Monitoring Committee are not appealable at any place of jurisdiction.«) forenelig med artikel 63, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (1), sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder?
 b)
 Såfremt spørgsmål a) besvares benægtende: Skal artikel 267, stk. 1, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fortolkes således, at nr. 6.6, stk. 4, i den af overvågningsudvalget for det estisk-lettiske program 2007-2013 fastsatte programvejledning skal anses for en retsakt udstedt af en af Unionens institutioner, organer, kontorer eller agenturer, der skal kendes ugyldig?
 c)
 Såfremt spørgsmål a) besvares benægtende: Skal artikel 263, stk. 1, andet punktum, sammenholdt med artikel 256, stk. 1, og artikel 274 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fortolkes således, at Den Europæiske Unions Ret eller den i henhold til national ret kompetente domstol har kompetence til at påkende sager angående afgørelser, der er truffet af overvågningsudvalget for det estisk-lettiske program 2007-2013?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11.7.2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og ophævelse af forordning (EF) nr. 1260/1999 (EUT L 210, s. 25).


text:
16.5.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Tyskland) den 11. februar 2009 — Landkreis Bad Dürkheim mod Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion, adciteret: Astrid Niedermair-Schiemann
 (Sag C-61/09)
 2009/C 113/40
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Landkreis Bad Dürkheim
 Sagsøgt: Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion
 Adciteret: Astrid Niedermair-Schiemann
 Præjudicielle spørgsmål
 (1)
 1)
 Er der også tale om et landbrugsareal som omhandlet i artikel 44, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, når arealet ganske vist også benyttes til landbrugsmæssige formål (græsning med fårehold for øje), men det overvejende formål består i landskabspleje og naturbeskyttelse?
 2)
 Såfremt første spørgsmål besvares bekræftende:
 Bliver et areal anvendt til ikke-landbrugsaktiviteter som omhandlet i artikel 44, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, når aktiviteten overvejende tjener naturbeskyttelsesformål, eller i hvert fald, når landmanden i forbindelse med opfyldelsen af naturbeskyttelsesformålene skal følge naturbeskyttelsesmyndighedens anvisninger?
 3)
 Såfremt der foreligger et landbrugsareal (første spørgsmål), der også benyttes til en landbrugsaktivitet (andet spørgsmål):
 Er det en forudsætning for at anse et landbrugsareal for at være en del af bedriften (landbrugsareal på bedriften som omhandlet i artikel 44, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003,
 a)
 at landbrugsarealet på grundlag af en forpagtningskontrakt eller en tilsvarende midlertidig overdragelse er til rådighed for bedriften mod vederlag?
 b)
 I benægtende fald: Er det uden betydning for at anse arealerne for at være en del af bedriften, at de overlades bedriften, vederlagsfrit eller blot mod overtagelse af kontingentbetalingen til erhvervsorganisationen, med henblik på anvendelse på bestemt måde og inden for et begrænset tidsrum i overensstemmelse med naturbeskyttelsesformålene?
 c)
 I bekræftende fald: Er det uden betydning for at anse arealerne for at være en del af bedriften, at bedriften er forpligtet til at tilvejebringe bestemte ydelser på arealerne og modtager en godtgørelse herfor?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 — EUT L 270, s. 1.


text:
28.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/20
 Rettens dom af 12. marts 2014 — Borrajo Canelo mod KHIM — Tecnoazúcar (PALMA MULATA)
 (Sag T-381/12) (1)
 ((EF-varemærker - fortabelsessag - EF-ordmærket PALMA MULATA - reel brug - artikel 15, stk. 1, litra a), og artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 - enkeltheder, som ikke forandrer mærkets særpræg))
 2014/C 129/25
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Ana Borrajo Canelo (Madrid, Spanien), Carlos Borrajo Canelo (Madrid) og Luis Borrajo Canelo (Madrid) (ved advokat A. Gómez López)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Schifko, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Tecnoazúcar (Havanna, Cuba) (ved advokat J. Carbonell Callicó)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 21. maj 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2265/2010-2) vedrørende en fortabelsessag mellem på den ene side Ana Borrajo Canelo, Carlos Borrajo Canelo og Luis Borrajo Canelo og på den anden side Tecnoazúcar.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Ana Borrajo Canelo, Carlos Borrajo Canelo og Luis Borrajo Canelo betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 343 af 10.11.2012.


text:
29.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 168/31
 Sag anlagt den 5. april 2017 — Senetic mod EUIPO — HP Hewlett Packard Group (hp)
 (Sag T-207/17)
 (2017/C 168/40)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Senetic S.A. (Katowice, Polen) (ved advokat M. Krekora)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: HP Hewlett Packard Group LLC (Houston, Texas, De Forenede Stater)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: HP Hewlett Packard Group LLC
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder bogstaverne »hp« — EU-varemærkeregistrering nr. 8 579 021
 Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 1. februar 2017 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1001/2016-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Intervenienten tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for såvel Retten som EUIPO.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7 i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
6.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 101/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerightshof (Tyskland) den 27. december 2012 — Ehrmann AG mod Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.
 (Sag C-609/12)
 2013/C 101/16
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerightshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ehrmann AG
 Sagsøgt: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V.
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal oplysningsforpligtelserne i henhold til artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1924/2006 (1) allerede opfyldes i 2010?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20.12.2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (EUT L 404, s. 9), som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 116/2010 af 9.2.2010 (EUT L 37, s. 16).


text:
21.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/55
 Appel iværksat den 14. juli 2015 af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) til prøvelse af Personalerettens dom af 29. april 2015 i de forenede sager F-159/12 og F-161/12, CJ mod ECDC
 (Sag T-395/15 P)
 (2015/C 311/60)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) (ved J. Mannheim og A. Daume, som befuldmægtigede, samt advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron)
 Den anden part i appelsagen: CJ (Agios Stefanos, Grækenland)
 Appellantens påstande
 —
 Personalerettens dom af 29. april 2015 i de forenede sager F-159/12 og F-161/12 ophæves, jf. appellantens appelanbringender, og
 —
 Appelindstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten fremsat to anbringender.
 1.
 Det første anbringende er, at Personaleretten begik en retlig fejl med hensyn til omfanget af retten til at blive hørt.
 —
 Uden henvisning til retspraksis og uden at fremkomme med en specifik begrundelse vedtog Personaleretten en udvidet fortolkning af omfanget af retten til at blive hørt, idet denne ret fandt anvendelse ikke blot på beskyldninger mod en person, men også på de konsekvenser, der kunne tilskrives denne persons adfærd. Desuden modsiges den af Personaleretten indtagne holdning vedrørende rækkevidden af retten til at blive hørt af denne rets egen konklusion i den appellerede dom.
 2.
 Det andet anbringende er, at Personaleretten begik en retlig fejl i den konklusion, den nåede frem til i forbindelse med bedømmelsen af, om proceduren kunne have ført til et andet resultat, hvis denne påståede ulovlighed ikke havde foreligget.
 —
 Eftersom Personaleretten havde anerkendt, at tillidsforholdet mellem appelindstævnte og appellanten var uoprettelig brudt, ville den omstændighed, at den påståede ulovlighed ikke forelå, ikke have ført til et andet resultat.


text:
5.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/16
 Sag anlagt den 15. december 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-515/04)
 (2005/C 31/33)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15. december 2004 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved C. O'Reilly og R. Troosters, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2001/55/EF af 20. juli 2001 om minimumsstandarder for midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer og om foranstaltninger, der skal fremme en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelsen af disse personer og følgerne heraf (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 2.
 Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 31. december 2002.
 (1) EFT L 212 af 7.8.2001, s. 12.


text:
20.11.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 284/24
 Sag anlagt den 15. september 2004 af Gibtelecom Limited mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-367/04)
 (2004/C 284/48)
 Processprog: Engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 15. september 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Gibtelecom Limited, Gibraltar, ved barrister M. Llamas og solicitor B. O'Connor.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Kommissionens beslutning af 5. juli 2004, der afviser Gibtelecoms klage i henhold til artikel 86 EF, sammenholdt med artikel 82 EF, annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale Gibtelecoms sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved den bestridte beslutning afviste Kommissionen sagsøgerens klage indgivet den 31. oktober 1996 om, at den spanske telekommunikationsoperatør Telefonica SA havde begået en række misbrug af dominerende stilling i strid med artikel 82 EF ved at afvise at godkende Gibraltars internationale tastekode (»350«) og ved at insistere på en accept af restriktive betingelser for udveksling af automatisk direkte tastetrafik mellem Spanien og Gibraltar. Sagsøgeren ændrede senere denne klage til en klage i medfør af artikel 86 EF, sammenholdt med artikel 82, 49 og 12 EF, mod Spanien, idet Telefonica ifølge sagsøgeren handlede efter instrukser fra den spanske regering, som gør krav på suverænitet over Gibraltar.
 Sagsøgeren har til støtte for sin henvendelse påberåbt sig en række påståede åbenlyse vurderingsfejl i den bestridte beslutning. Kommissionen har ifølge sagsøgeren begået en fejl ved at vurdere, at Telefonica ikke er en offentlig virksomhed eller nyder særlige rettigheder i artikel 86 EF's forstand.
 Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at Spanien ved sine handlinger har tilsidesat bestemmelserne om numre og adgang i direktiv 90/388 (1), 97/33 (2), 2002/21 (3) og 2002/77 (4). Ifølge sagsøgeren kan der iværksættes et traktatbrudssøgsmål mod Spanien efter artikel 86 EF uanset, om de foranstaltninger, som Spanien traf for at forhindre Telefonicas godkendelse af Gibraltars internationale kaldenummer, var generelt anvendelige.
 Sagsøgeren har også anført en række proceduremæssige og administrative annullationsgrunde og har i denne forbindelse henvist til en tilsidesættelse af sagsøgerens berettigede forventninger, som angiveligt hviler på et brev afsendt den 7. juli 2000 af tre af Kommissionens medlemmer til Spanien og Det Forenede Kongerige, hvori disse to lande blandt andet blev anmodet om at finde en løsning på klagen vedrørende numrene. Sagsøgeren har endvidere i forbindelse med det samme anbringende gjort gældende, at Kommissionen ikke har handlet upartisk, og at den har tilsidesat princippet om at handle inden for rimelig tid.
 (1) Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28.6.1990 om liberalisering af markedet for teletjenester, EFT L 192 af 24.7.1990, s. 10-16.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30.6.1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne, EFT L 199 af 26.7.1997, s. 32-52.
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33-50.
 (4) Kommissionens direktiv 2002/77/EF af 16. september 2002 om konkurrence på markederne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EØS-relevant tekst), EFT L 249 af 17.9.2002, s. 21-26.


text:
C 176/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.6.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Integratie van Personen met een Handicap ved advokat
 J. Stuyck, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 — Annullation af Kommissionens to afgørelser af henholdsvis advokaterne Arendt & Medernach, rue Mathias Hardt 8-10.
 11. juni 1999 og 2. december 1999 om at forflytte
 sagsøgeren fra Kontoret »Levnedsmidler — Lovgivning Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Videnskabelige og Tekniske Aspekter« til Kontoret
 »Agroindustri, Bioteknologi«.
 — Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøge-
 ren medhold.
 — Annullation af udnævnelsen af en anden tjenestemand i
 Kontoret »Levnedsmidler — Lovgivning — Videnskabelige
 og Tekniske aspekter«. — Kommissionens beslutning af 31. januar 2000 om nedsæt-
 telse af det beløb, der nævnes i beslutning K(1994) 3059
 af 25. november 1994 om godkendelse af tilskud fra Den
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerne erstatning for
 Europæiske Socialfond under Den Europæiske Union til et
 økonomisk og ikke-økonomisk tab.
 handlingsprogram for Belgien (det flamske fællesskab)
 under fællesskabsaktionen for mål nr. 3, annulleres.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfægter bl.a. afgørelsen om at forflytte ham
 som vicekontorchef ved Kontoret III.E.1 til Kontoret IIIE.2 i
 Generaldirektorat III — Industri. Ifølge sagsøgeren beror den anfægtede beslutning på, at den
 skønsmæssige og målrettede finansiering, som sagsøgeren har
 fulgt i overensstemmelse med fællesskabsreglernes bogstav og
 Sagsøgeren har til støtte herfor anført følgende: ånd, med urette er blevet forkastet.
 — Kommissionen har anlagt en åbenbar fejvurdering vedrø-
 Desuden tages der i den anfægtede beslutning ikke hensyn til
 rende sagsøgerens kvalifikationer og forholdene i Kontoret.
 medlemsstaternes kompetence til inden for rammerne af
 Fællesskabet at konkretisere projekternes finansieringsmåde i
 — Kommissionen har tilsidesat retten til forsvar, idet de overensstemmelse med Fællesskabets mål.
 anfægtede afgørelser reelt udgør disciplinære foranstalt-
 ninger.
 — Udnævnelsen af en anden tjenestemand i sagsøgerens
 tidligere stilling var ikke i tjenestens interesse.
 — De anfægtede afgørelser var ikke tilstrækkeligt begrundet.
 — Kommissionen har begået procedurefordrejning. Sag anlagt den 25. april 2000 af Giovanni Cubeta mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-104/00)
 (2000/C 176/50)
 Sag anlagt den 25. april 2000 af Vlaams Fonds voor de
 (Processprog: fransk)
 Sociale Integratie van Personen met een Handicap mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 (Sag T-102/00) den 25. april 2000 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Giovanni Cubeta, Etterbeck
 (Belgien), ved advokat Chantal Moreau, Bruxelles, og advokat
 (2000/C 176/49) Patrick Birden, Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Processprog: nederlandsk)
 — Det fastslås, at sagsøgeren er berettiget til at få udbetalt
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der dagpenge samt den anden halvdel af bosættelsespengene
 den 25. april 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De for hans datter ved sagsøgerens flytning i januar 1999 til
 Europæiske Fællesskaber af Vlaams Fonds voor de Sociale det nye tjenestested Bruxelles.
 ---pagebreak--- 24.6.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 176/29
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålet er anlagt til prøvelse af Kommissionens afgørelse
 om hverken at udbetale sagsøgeren dagpenge eller den anden Det omhandlede vare- »STREAMSERVE« — registrerings-
 halvdel af bosættelsespengene for hans datter ved sagsøgerens mærke: ansøgning nr. 198398
 flytning til det nye tjenestested Bruxelles.
 Vare eller tjenesteydelse: Computer software og hardware
 (varer i klasse 9 og 15 i Nice-
 Sagsøgeren anfører, at han først blev forflyttet til Luxembourg
 klassifikationen)
 og dernæst på grund af en ny placering på ny måtte skifte
 bopæl til Bruxelles af hensyn til hans tjeneste.
 Den for appelkammeret Undersøgerens registreringsnæg-
 påklagede afgørelse: telse
 Sagsøgeren anfører herved, at han er berettiget til at oppbebære
 dagpenge samt bosættelsespenge som enlig tjenestemand med
 forsørgerpligt over for et af ham anerkendt barn. Sagsøgeren Søgsmålsgrunde: — Tilsidesættelse af artikel 7,
 anfører med hensyn til bosættelsespengene, at formålet hermed stk. 1, litra b) og c), i forord-
 er at dække de udgifter og ulemper, som følger af nødvendighe- ning (EF) 40/94
 den af hans flytning og nye bosættelse. — Krænkelse af forbuddet mod
 forskelsbehandling
 Sag anlagt den 27. april 2000 af Streamserve North
 America Inc. mod Harmoniseringskontoret for det Indre
 Marked
 (Sag T-106/00) Sag anlagt den 27. april 2000 af Santiago Gómez-Reino
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (2000/C 176/51)
 (Sag T-108/00)
 (Processprog : engelsk)
 (2000/C 176/52)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 27. april 2000 anlagt sag mod Harmoniseringskontoret
 for det Indre Marked af Streamserve North America Inc. ved
 advokat Magnus Nedstrand og Ulf Willquist, Sverige. (Processprog: fransk)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 27. april 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 — Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som Europæiske Fællesskaber af Santiago Gómez-Reino, Bruxelles,
 Retten finder, at varemærket STREAMSERVE ikke opfylder ved advokat Jean-Louis Dupont, Bruxelles, og advokaterne
 betingelserne i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i Rådets Marc-Albert Lucas og Michel Franchimont, Liège.
 forordning (EF) 40/94 af 20. december 1993 om EF-
 varemærker, og sagen hjemvises til undersøgeren.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Subsidiært: den anfægtede afgørelse annulleres, da afgørel-
 sen indebærer en tilstrækkelig klar overtrædelse af forbud-
 det mod forskelsbehandling, og sagen hjemvises til un- — Retten annullerer, eller fastslår ulovligheden og/eller den
 dersøgeren. retsstridige karakter af afgørelser, undladelse af at træffe
 de af vedtægten krævede foranstaltninger eller simple
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger. forholdsregler, der er genstand for klagesager.