text:
9.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 116/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nógrád Megyei Bíróság (Ungarn) den 30. januar 2008 — PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft. mod Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály
 (Sag C-74/08)
 (2008/C 116/18)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Nógrád Megyei Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft.
 Sagsøgt: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Var ordningen i § 38, stk. 1, litra a), i általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény [lov nr. LXXIV af 1992 om omsætningsafgift, herefter »Áfa.tv«] forenelig med artikel 17 i Rådets sjette direktiv (77/388/EØF) (1) ved Republikken Ungarns tiltrædelse af Den Europæiske Union den 1. maj 2004?
 2)
 Såfremt spørgsmålet besvares benægtende, kan sagsøgeren da over for § 38, stk. 1, litra a), i Áfa.tv umiddelbart påberåbe sig sjette direktivs artikel 17 på tidspunktet, hvor fradragsretten gøres gældende?
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).


text:
9.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/23
 Sag anlagt den 10. juni 2010 — PPG og SNF mod ECHA
 (Sag T-268/10)
 ()
 2010/C 274/37
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Bruxelles, Belgien) og SNF SAS (Andrezieux Boutheon, Frankrig) (ved lawyers K. Van Maldegem, R. Cana, og solicitor P. Sellar)
 Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)
 Sagsøgernes påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold i de nedlagte påstande.
 —
 Den anfægtede retsakt annulleres.
 —
 ECHA tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 Der træffes sådanne andre eller yderligere foranstaltninger, som findes påkrævet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af Det Europæiske Kemikalieagenturs (herefter »ECHA«) afgørelse truffet i henhold til artikel 59 i forordning (EF) nr. 1907/2006 (1) (herefter »REACH«) vedrørende identifikation af acrylamid (EF-nummer 201-173-7) (CAS-nummer 79-06-1) som et stof, der opfylder kriterierne i forordningens artikel 57.
 Sagsøgerne gør gældende, at den anfægtede retsakt er ulovlig, fordi den bygger på en vurdering af acrylamid, som er videnskabeligt og retligt mangelfuld, eftersom den støtter sig på beviser, der ikke er tilstrækkeligt pålidelige og sikre. Det er sagsøgernes opfattelse, at ECHA ved vedtagelsen af den anfægtede retsakt gjorde sig skyldig i et åbenbart fejlskøn og dermed tilsidesatte artikel 2, stk. 8, og artikel 59 i REACH samt tilsidesatte sin forpligtelse til omhyggeligt og upartisk at undersøge beviserne.
 Sagsøgerne gør endvidere gældende, at den anfægtede retsakt tilsidesætter en række generelle EU-retlige principper, så som proportionalitetsprincippet og ligebehandlingsprincippet, idet den udsætter acrylamid for forskelsbehandling i forhold til andre sammenlignelige stoffer uden en objektiv begrundelse herfor.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18.12.2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396, s. 1).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
23.9.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 273/9
 Sag anlagt den 20. juli 2000 af Kommissionen for De statslige højere læreanstalters kontraktforskning. Forbundsre-
 Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken geringens argument om, at det i praksis ikke er muligt at
 Tyskland adskille forsknings- og undervisningsvirksomhed [som er
 fritaget for afgift, jf. stk. 1, litra i)], beror på interne omstændig-
 heder, som en medlemsstat ikke kan påberåbe sig, hvilket også
 (Sag C-287/00) fremgår af forholdene i andre medlemsstater.
 (2000/C 273/13) (1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 20. juli
 2000 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber ved Günter Wilms
 og Kilian Gross, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 Wagnercentret C 254, Kirchberg. afsagt den 23. juni 2000 af Tribunal de grande instance de
 Paris (3. Afdeling — 2. kammer) i sagen SA LTJ Diffusion
 mod SA Sadas Vertbaudet
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag C-291/00)
 1. Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside- (2000/C 273/14)
 sat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Rådets sjette
 direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 om harmonise-
 ring af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgif- Ved dom afsagt den 23. juni 2000, indgået til Domstolens
 ter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet bereg- Justitskontor den 26. juli 2000, har Tribunal de grande
 ningsgrundlag i den senest ændrede affattelse, idet den instance de Paris (3. Afdeling — 2. kammer) i sagen SA LTJ
 ved § 4, nr. 21a, i Umsatzsteuergesetz af 12. december Diffusion mod SA Sadas Vertbaudet forelagt De Europæiske
 1996 har fritaget forskningsvirksomhed ved de statslige Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 højere læreanstalter for moms. af følgende spørgsmål:
 Vedrører forbuddet i artikel 5, stk. 1, litra a), i direktiv 89/104
 2. Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkost- af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlems-
 ninger. staternes lovgivning om varemærker (1) alene en identisk
 reproduktion af det eller de tegn der udgør varemærket, uden
 slettelser eller tilføjelser, eller kan det tillige omfatte
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter 1. en reproduktion af et særligt element af et mærke
 bestående af flere tegn?
 Fritagelsen af de statslige højere læreanstalters virksomhed i 2. en fuldstændig reproduktion af tegn, der udgør varemær-
 form af kontraktforskning for moms (§ 4, nr. 21a, i Umsatz- ket, når de står ved siden af andre tegn?
 steuergesetz — den tyske momslov som affattet ved § 4, nr. 5,
 i Umsatzsteuer-Änderungsgesetz af 12.12.1996, BGBl. 1996, (1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 1.
 Teil I, s. 1851 f.) er i strid med artikel 2, nr. 1, i sjette
 momsdirektiv. Inden for rammerne af den såkaldte kontrakt-
 forskning (forskningsaktiviteter, der som regel er baseret på en
 kontrakt, som blandt andet fastlægger arten og omfanget af
 ydelsen og modydelsen) præsterer de statslige højere lærean-
 stalter tjenesteydelser, der principielt er afgiftspligtige i henhold
 til artikel 4 i sjette momsdirektiv. I henhold til direktivets
 artikel 4, stk. 5, er offentligretlige organer imidlertid ikke Sag anlagt den 3. august 2000 af Kommissionen for De
 afgiftspligtige, for så vidt de virker i deres egenskab af offentlige Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet
 myndigheder. Luxembourg
 (Sag C-297/00)
 Ved kontraktforskning virker de statslige højere læreanstalter
 netop ikke som offentlige myndigheder. Denne virksomhed
 beror snarere på et privatøkonomisk forhold mellem den (2000/C 273/15)
 statslige højere læreanstalt og den pågældende ordregiver. Efter
 Kommissionens opfattelse kan der ikke med hjemmel i sjette Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. august
 momsdirektivs artikel 13, punkt A, ske afgiftsfritagelse af de 2000 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxembourg af


text:
12.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 26. august 2011 — Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer og Maximilian Schüsslbauer mod Iberia Líneas Aéreas de España SA
 (Sag C-436/11)
 2011/C 331/15
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer og Maximilian Schüsslbauer
 Sagsøgt: Iberia Líneas Aéreas de España SA
 Præjudicielt spørgsmål
 Har en luftfartspassager ret til et kompensationsbeløb i henhold til forordningen (EF) 261/2004 (1) artikel 7, når afgangen forsinkes i et tidsrum, der ligger under de i forordningens artikel 6, stk. 1, definerede grænser, men ankomsten til det endelige bestemmelsessted sker mindst tre timer efter det planlagte ankomsttidspunkt?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).


text:
29.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 178/8
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 8. juni 2006– Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (Sag C-164/05) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2001/19/EF - generel ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser - gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser - sygeplejerske, tandlæge, dyrlæge, jordemor, arkitekt, farmaceut og læge - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2006/C 178/12)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Maidani og H. Støvlbæk, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Franske Republik (ved G. De Bergues og C. Bergeot-Nunes, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse af de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger (EFT L 206, s. 1)
 Konklusion
 1)
 Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF om den generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser og om ændring af Rådets direktiv 77/452/EØF, 77/453/EØF, 78/686/EØF, 78/687/EØF, 78/1026/EØF, 78/1027/EØF, 80/154/EØF, 80/155/EØF, 85/384/EØF, 85/432/EØF, 85/433/EØF og 93/16/EØF om følgende erhverv: sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 2)
 Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 115 af 14.5.2005.


text:
18.9.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 265/11
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Kommissionen for De Europœiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: Ana Maria Alves Vieira og Xavier Lewis), støttet af Det
 den 9. marts 1999 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (befuldmæg-
 tigede: Michelle Ewing, Kenneth Parker og Andrew Macnab),
 hvori der er nedlagt påstand om annullationaf Kommissionens
 i sag T-212/97, Agnès Hubert mod Kommissionen for De beslutning af 16. maj 1997 om en nægtelse af at handle med
 Europæiske Fællesskaber (1) henblik på opfyldelse af Domstolens dom af 6. juni 1996 i sag
 C-127/97, Ecroyd (Sml. I, s. 2731), har Retten (Fjerde Afde-
 (Tjenestemænd — bedømmelsesrapport — princippet om ling), sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos,
 god forvaltningsskik og retssikkerhedsprincippet — util- og dommerne V. Tiili og P. Mengozzi; justitssekretær: referen-
 strækkelig begrundelse — almindelige gennemførelsesbe- dar J. Vanhamm, den 20. maj 1999 afsagt dom, hvis konklu-
 stemmelser til vedtægtens artikel 43 — bedømmelsesvejled- sion lyder således:
 ning —åbenbart urigtigt skøn — magtfordrejning — annul-
 lationssøgsmål) 1) Kommissionens beslutning af 16. maj 1997 om afslag på at
 træffe foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens dom af
 (1999/C 265/19) 6. juni 1996 i sag C-127/94, Ecroyd, annulleres.
 2) Kommissionen betaler sine egne samt sagsøgerens omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 3) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler
 I sag T-212/97, Agnès Hubert, tjenestemand ved Kommissio- sine egne omkostninger.
 nen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles, ved advokat
 Marc-Albert Lucas, Liège, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos advokat Evelyne Korn, 21, rue de Nassau, mod Kommissio- (1) EFT C 331 af 1.11.1997.
 nen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: Gian-
 luigi Valsesia, Christine Berardis-Kayser og Denis Waelbroek),
 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 afgørelse om den endelige fastsættelse af sagsøgerens bedøm-
 melse for perioden fra den 1. juli 1993 til den 30. juni 1995,
 har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, J.D. Cooke, og dommerne R. Garcı́a-Valdecasas og
 P. Lindh; justitssekretær: ekspeditionssekretær B. Pastor, den DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 9. marts 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 den 4. maj 1999
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 i sag T-242/97, Z mod Europa-Parlamentet (1)
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (Disciplinærsag — sanktionen degradation — annullations-
 (1) EFT C 318 af 18.10.1997. søgsmål)
 (1999/C 265/21)
 (Processprog: fransk)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 I sag T-242/97, Z, tjenestemand ved Europa-Parlamentet,
 Bruxelles, ved advokat Jean-Noël, Bruxelles, og med valgt
 den 20. maj 1999 adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de
 Cessange, mod Europa-Parlamentet (befuldmægtiget: Hans
 i sag T-220/97, H & R Ecroyd Holdings Ltd mod Kommis- Kruck), angående en påstand om annullation af Europa-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1) Parlamentets generalsekretærs afgørelse af 28. oktober 1996
 om at pålægge sagsøgeren den disciplinære sanktion degrada-
 (Mælk — referencemængde — opfyldelse af en dom afsagt tion, har Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten,
 af Domstolen) B. Vesterdorf, og dommerne J. Pirrung og M. Vilaras; justitssek-
 retær: ekspeditionssekretær B. Pastor, den 4. maj 1999 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således:
 (1999/C 265/20)
 1. Europa-Parlamentet frifindes.
 (Processprog: engelsk)
 2. Hver part bærer sine egne omkostninger.
 I sag T-220/97, H & R Ecroyd Holdings Ltd, Brinsop House,
 Credenhill (Det Forenede Kongerige), ved solicitor William (1) EFT C 331 af 1.11.1997.
 Neville, Peter Duffy, QC, barristers Philippa Watson og Paul
 Stanley, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 Elvinger, Hoss og Prussen, 2, Place Winston Churchill, mod


text:
22.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/13
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 16. februar 2006 — Centro Europa 7 mod Kommissionen
 (Sag T-338/04 R) (1)
 (»Artikel 86, stk. 3, EF - afvisning af klage - annullationssøgsmål - formalitetsindsigelse«)
 (2006/C 96/25)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Centro Europa 7 (Rom, Italien) (ved avvocati V. Ripa di Meana og R. Mastroianni)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved: P. Oliver og F. Amato, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Mediaset SpA (Milano, Italien) (ved avvocato M. Bay)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens skrivelse af 4. juni 2004 (D(2004) 471), for så vidt som Kommissionen afviser sagsøgerens klage, ifølge hvilken Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 86 EF og 82 EF.
 Kendelsens konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Sagsøgeren betaler udover sine egne omkostninger også Kommissionens og intervenientens omkostninger.
 (1) EUT C 262 af 23.10.2004.


text:
C 71/38 DA Den Europæiske Unions Tidende 20.3.2004
 Sag anlagt den 16. januar 2004 af Luigi Marcuccio mod Sag anlagt den 19. januar 2004 af Metso Paper Automation
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Oy mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design)
 (Sag T-18/04) (Sag T-19/04)
 (2004/C 71/66) (2004/C 71/67)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: italiensk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 19. januar 2004 anlagt sag mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Metso Paper Automation Oy, Tampere (Finland), ved lawyer
 den 16. januar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De
 J. Tanhuanpää.
 Europæiske Fællesskaber af Luigi Marcuccio ved avvocato
 Alessandro Distante.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: — Den anfægtede afgørelse (1) annulleres delvis for så vidt
 angår afslaget på registrering af varemærket PAPERLAB i
 henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/
 — Ansættelsesmyndighedens beslutning om afvisning af 94 (afgørelsens punkt 1). Afgørelsens punkt 2, hvori
 sagsøgerens anmodning annulleres. appelkammeret hjemviser sagen til undersøgeren med
 henblik på videre behandling, er ikke genstand for
 søgsmålet.
 — Det fastslås, at sagsøgeren i henhold til vedtægtens
 artikel 72 har ret til at få godtgjort 100 % af alle de
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens
 lægeudgifter, han har afholdt, med virkning fra den
 omkostninger.
 4. januar 2002 indtil hans fuldstændige helbredelse.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 EF-varemærket, der Ordmærket »PAPERLAB« — an-
 søges registreret: søgning nr. 2 575 009.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Varer eller tjenesteydel- Varer i klasse 9 (Computerudstyr
 ser: og måleanlæg til overvågning og
 kontrol af papir ).
 Sagsøgeren i nærværende sag har anfægtet Kommissionens
 afslag på at godtgøre de lægeudgifter, han har afholdt med Den til appelkammeret Undersøgerens afslag på registre-
 henblik på at kurere de sygdomme, han er ramt af, med 100 %. påklagede afgørelse: ring.
 Appelkammerets afgø- Den anfægtede afgørelse blev
 relse: stadfæstet for så vidt som appel-
 Til støtte for påstandene har sagsøgeren anført, at der er kammeret afslog ansøgningen i
 tale om tilsidesættelse af vedtægtens artikel 72, ligesom medfør af artikel 7, stk. 1, litra c),
 beslutningen ikke indeholder nogen begrundelse. i forordning (EF) nr. 40/94. Sagen
 blev i henhold til artikel 7, stk. 3,
 i forordning (EF) nr. 40/94 hjem-
 vist til undersøgeren med henblik
 på videre behandling.


text:
27.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/45
 Sag anlagt den 10. februar 2010 — Acciaierie e Ferriere Leali Luigi og Leali mod Kommissionen
 (Sag T-56/10)
 2010/C 80/71
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA (Brescia, Italien) og Leali SpA (Odolo, Italien) (ved avvocato G. Belotti)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 8. december 2009 om ændring af den foregående beslutning K(2009) 7492 endelig udg., som Kommissionen vedtog den 30. september 2009, annulleres.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag T-55/10, SP mod Kommissionen.


text:
25.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/18
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 6. juli 2004
 i sag T-117/02, Grupo El Prado Cervera, SL mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (Varemærker - indsigelsessag - ansøgning om CHUFAFIT som EF-ordmærke - det ældre nationale ord- og figurmærke CHUFI - risiko for forveksling - risiko for, at der kan antages at være en forbindelse - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2004/C 239/36)
 Processprog: tysk
 I sag T-117/02, Grupo El Prado Cervera, SL, Valencia (Spanien), ved avocat P. Koch Moreno, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: J.F. Crespo Carrillo og G. Schneider), den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) var Helene Debuschewitz m.fl., som arvinger efter Johan Debuschewitz, Rösrath-Forsbach (Tyskland), ved Rechtsanwalt E. Krings, angående en påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet den 12. februar 2002 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 798/2001-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Grupo El Prado Cervera, SL, og J. Debuschewitz, har Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, og dommerne P. Mengozzi og M.E. Martins Ribeiro; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 6. juli 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 156 af 29.6.2002.


text:
12.10.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 247/17
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort gældende, at Sagsøgerne protesterer mod den ændring af beregningsmeto-
 vedtægtens artikel 45, ligebehandlingsprincippet og grundsæt- den, som blev anvendt af Kommissionen indtil 1996 og/
 ningen om adgang til karriere er tilsidesat, at Kommissionen eller 1997 hvad angår omkostningerne for årlig rejse med
 har foretaget et åbenbart urigtigt skøn, og at der ikke foreligger bestemmelsessted i Grækenland.
 en begrundelse.
 Herved henviser de til, at de pågældende rejseudgifter oprinde-
 Forfremmelsesudvalget har tildelt sagsøgeren ekstra point for lig blev beregnet på grundlag af en togbillet på 1. klasse med
 at tage højde for den mobilitet, han har været udsat for. rejse via Jugoslavien, uafhængigt af det endelige bestemmelses-
 Kommissionen præciserer imidlertid ikke, hvorledes der er sted. Den nye metode består i for visse bestemmelsessteder at
 taget hensyn til disse point ved sammenligningen af fortjene- anvende rejseruten via Brindisi og at godtgøre sørejsen mellem
 ster. Den forklarer heller ikke hvorfor, den har forfremmet Brindisi og forskellige græske grænseovergangssteder på
 personer med et lavere samlet antal point end sagsøgeren. grundlag af en billet med køb af en »flysædeplads«.
 Til støtte for påstandene har sagsøgerne gjort følgende gæl-
 dende:
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 71 samt artikel 7 og
 8 i bilag VII til vedtægten.
 Sag anlagt den 24. juli 2002 af Giorgio Lebedef m.fl. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber — Tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, for så vidt
 som den ændrede metode til beregning af de pågældende
 (Sag T-221/02) rejseudgifter førte til forskellig behandling af de pågælden-
 de i forhold til deres kollegaer, som har deres hjemsted i
 Nordgrækenland. Mens man nemlig for en del af Græken-
 (2002/C 247/27) land fortsat kan beregne det faste beløb på grundlag af
 rejseruten via Jugoslavien, kan den samme beregning ikke
 (Processprog: fransk) anvendes for den øvrige del af Grækenland.
 — Tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet, idet de pågæl-
 dende ikke har fået adgang til at forelægge den kompeten-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der te myndighed deres synspunkt vedrørende beregningen
 den 24. juli 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De af rejseruten eller den tarif, der skal anvendes.
 Europæiske Fællesskaber af Giorgio Lebedef og 63 andre
 tjenestemænd ved avocat Georges Bounéou og med valgt — Tilsidesættelse af begrundelsespligten, princippet om be-
 adresse i Luxembourg. skyttelse af den berettigede forventning og af omsorgs-
 pligten.
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af administrationens afgørelse om med virk-
 ning fra årene 1996 og/eller 1997 at ændre fremgangsmå-
 den ved beregningen af udgifterne til årlig rejse til
 Grækenland med henblik på ruten via Brindisi, der tages
 i betragtning vedrørende visse bestemmelsessteder. Sag anlagt den 23. juli 2002 af Miguel Forcat Icardo mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Subsidiært annulleres afgørelsen fra administrationen om
 med virkning fra årene 1996 og/eller 1997 at godtgøre (Sag T-224/02)
 sørejsen mellem Brindisi til forskellige græske grænse-
 overgangssteder (Korfu, Igoumenitsa, Patras) på grundlag
 af en billet med køb af »flysædeplads« (»aircraft type (2002/C 247/28)
 seats«).
 (Processprog: fransk)
 — Annullation af samtlige af sagsøgeren modtagne lønsed-
 ler, hvori gennemføres de afgørelser, som påstås annul-
 leret.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Der træffes afgørelse i Retten vedrørende omkostninger, den 23. juli 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 udgifter og honorarer, ligesom Kommissionen tilpligtes Europæiske Fællesskaber af Miguel Forcat Icardo, Bruxelles,
 at betale disse. ved avocat Marc-Albert Lucas.


text:
8.3.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/19
 Slettelse af sag C-489/99 (1) Slettelse af sag C-492/99 ( 1)
 (2003/C 55/40) (2003/C 55/43)
 Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-489/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-492/99,
 Immobiliare Flavia Srl, i likvidation, mod Ministero delle Colleoni Giacomo e Figli Srl mod Ministero delle Finanze
 Finanze (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia),
 Brescia), skal slettes af registeret. skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 79 af 18.3.2000. (1 ) EFT C 79 af 18.3.2000.
 Slettelse af sag C-490/99 (1) Slettelse af sag C-134/00 ( 1)
 (2003/C 55/41) (2003/C 55/44)
 Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 11. december 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-490/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-134/00,
 Azzini SpA mod Ministero delle Finanze (anmodning om Ministero delle Finanze mod Merkur Chemical Srl (anmodning
 præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes af om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Trento), skal slettes
 registeret. af registeret.
 ( 1) EFT C 79 af 18.3.2000. (1 ) EFT C 176 af 24.6.2000.
 Slettelse af sag C-491/99 (1) Slettelse af sag C-88/01 (1)
 (2003/C 55/42) (2003/C 55/45)
 Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 15. november 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-491/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-88/01,
 Falegnameria Carminati di Franco e Domenico Carminati Snc Agricola Torriani Sas mod Ministero delle Finanze (anmodning
 mod Ministero delle Finanze (anmodning om præjudiciel om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes
 afgørelse fra Tribunale di Brescia), skal slettes af registeret. af registeret.
 ( 1) EFT C 79 af 18.3.2000. (1 ) EFT C 118 af 21.4.2001.


text:
12.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/4
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 8. september 2005
 i sag C-303/04 (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Voghera): Lidl Italia Srl mod Comune di Stradella (1)
 (Tekniske standarder og forskrifter - direktiv 98/34/EF - begrebet »teknisk forskrift« - ikke-biologisk nedbrydelige vatpinde)
 (2005/C 281/08)
 Processprog: italiensk
 I sag C-303/04, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Tribunale di Voghera (Italien) ved afgørelse af 1. juli 2004, indgået til Domstolen den 16. juli 2004, i sagen Lidl Italia Srl mod Comune di Stradella, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. Silva de Lapuerta, og dommerne C. Gulmann (refererende dommer) og J. Klučka; generaladvokat: J. Kokott; justitssekretær: R. Grass, den 8. september 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Artikel 1, nr. 11, i Europa-parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester, som ændret ved Europa-parlamentets og Rådets direktiv 98/48/EF af 20. juli 1998, skal fortolkes således, at en national lovgivning som artikel 19 i lov nr. 93/2001, for så vidt som den indeholder et forbud mod markedsføring af vatpinde, der ikke er fremstillet af biologisk nedbrydelige materialer i henhold til en national standard, udgør en teknisk forskrift.
 2)
 Artikel 8, stk. 1, første afsnit, i direktiv 98/34, som ændret ved direktiv 98/48/EF, skal fortolkes således, at en national bestemmelse, der udgør en teknisk forskrift, såsom artikel 19 i lov nr. 93/2001, skal meddeles Kommissionen, før den vedtages.
 3)
 Artikel 8, stk. 1, første afsnit, i direktiv 98/34, som ændret ved direktiv 98/48/EF, skal fortolkes således, at det påhviler den nationale ret at undlade at anvende en national bestemmelse, der udgør en teknisk forskrift, såsom artikel 19 i lov nr. 93/2001, når den ikke er blevet meddelt Kommissionen, før den blev vedtaget.
 (1) EUT C 228 af 11.9.2004.


text:
17.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 94/38
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 10. februar 2004
 i de forenede sager T-64/01 og T-65/01, Afrikanische Frucht-Compagnie GmbH og Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Fælles markedsordning - bananer - indførsler fra AVS-stater og tredjelande - referencemængde - forordningerne (EF) nr. 1924/95 og nr. 2362/98 - erstatningssøgsmål)
 (2004/C 94/110)
 Processprog: tysk
 I de forenede sager T-64/01 og T-65/01, Afrikanische Frucht-Compagnie GmbH, Hamburg (Tyskland), og Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co., Hamburg, ved advokat G. Schohe, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: S. Marquardt og J.-P. Hix), og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Braun og M. Niejahr), angående en påstand om erstatning for det tab, som sagsøgerne hævder at have lidt i forbindelse med fastsættelsen af deres referencemængder for 1999, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, den 10. februar 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Rådets og Kommissionens omkostninger.
 (1) EFT C 173 af 16.6.2001.


text:
2.8.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 184/13
 2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger. DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 (1) EFT C 31 af 2.2.2002.
 af 12. juni 2003
 i sag C-425/01, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Portugisiske Republik (1)
 (»Traktatbrud — ufuldstændig gennemførelse af direktiv 89/
 391/EØF — arbejdstagernes sikkerhed og sundhed«)
 (2003/C 184/24)
 DOMSTOLENS DOM (Processprog: portugisisk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Femte Afdeling) gjort i Samling af Afgørelser)
 af 26. juni 2003 I sag C-425/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: H. Kreppel og M. França) mod Den Portugi-
 siske Republik (befuldmægtigede: L. Fernandes og F. Ribeiro
 i sag C-422/01, Försäkringsaktiebolaget Skandia (publ), Ola Lopes), angående en påstand om, at det fastslås, at Den
 Ramstedt mod Riksskatteverket (anmodning om præjudi- Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold
 ciel afgørelse indgivet af Regeringsrätten) (1) til artikel 4 og 10-12 i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni
 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af
 arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet
 (»Erhvervstilknyttet pensionsforsikring — forsikring tegnet (EFT L 183, s. 1), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat
 hos et selskab, der er etableret i en anden medlemsstat — af afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne
 forskellig skattemæssig behandling — foreneligheden med C.W.A. Timmermans, P. Jann, S. von Bahr (refererende
 artikel 49 EF«) dommer) og A. Rosas; generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitsse-
 kretær: R. Grass, den 12. juni 2003 afsagt dom, hvis konklu-
 sion lyder således:
 (2003/C 184/23)
 1) Den Portugisiske Republik frifindes.
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens
 (Processprog: svensk) omkostninger.
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (1) EFT C 348 af 8.12.2001.
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-422/01, angående en anmodning, som Regeringsrätten DOMSTOLENS DOM
 (Sverige) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 for i den for nævnte ret verserende sag, Försäkringsaktiebolaget (Femte Afdeling)
 Skandia (publ), Ola Ramstedt mod Riksskatteverket, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktaten, af 5. juni 2003
 særlig artikel 49 EF, har Domstolen (Femte Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet (refererende i sag C-438/01, Design Concept SA mod Flanders Expo SA
 dommer), og dommerne C.W.A. Timmermans, A. La Pergola, (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de
 P. Jann og A. Rosas; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: cassation) (1)
 R. Grass, den 26. juni 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder (»Sjette momsdirektiv — artikel 9, stk. 2, litra e) — stedet
 således: for afgiftspligtige transaktioner — afgiftsmæssig tilknytning
 — reklamevirksomhed«)
 Artikel 49 EF er til hinder for, at en forsikring, som er tegnet hos et (2003/C 184/25)
 selskab i en anden medlemsstat, og som opfylder alle de betingelser for
 en erhvervstilknyttet pensionsforsikring, der opstilles i national ret — (Processprog: fransk)
 bortset fra betingelsen om, at den skal være tegnet hos et forsikrings-
 selskab i indlandet — behandles forskelligt i skattemæssig henseende, (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 hvilket med hensyn til indkomstskatten kan have virkninger, der, alt gjort i Samling af Afgørelser)
 efter de konkrete omstændigheder, kan være mindre fordelagtige.
 I sag C-438/01, angående en anmodning, som Cour de cassa-
 (1) EFT C 84 af 6.4.2002. tion (Luxembourg) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Design
 Concept SA mod Flanders Expo SA, at opnå en præjudiciel


text:
12.4.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 92/3
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 26. februar 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-132/05) (1)
 (Traktatbrud - forordning (EØF) nr. 2081/92 - beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler - »Parmigiano Reggiano«-ost - anvendelse af betegnelsen »parmesan« - forpligtelse for en medlemsstat til ex officio at retsforfølge uretmæssig brug af en beskyttet oprindelsesbetegnelse)
 (2008/C 92/03)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. de March, S. Grünheid og B. Martenczuk, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Den Tjekkiske Republik (ved T. Boček, som befuldmægtiget), Den Italienske Republik (ved I.M. Braguglia, som befuldmægtiget, og avvocato dello Stato G. Aiello)
 Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og A. Dittrich, som befuldmægtigede, og Rechtsanwalt M. Loschelder)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Kongeriget Danmark (ved J. Molde, som befuldmægtiget), Republikken Østrig (ved E. Riedl, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 13, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 208, s. 1) — manglende foranstaltninger til hindring af anvendelsen af betegnelsen »Parmesan« for varer, der ikke opfylder de for den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Parmigiano Reggiano« fastsatte betingelser
 Konklusion
 1)
 Forbundsrepublikken Tyskland frifindes.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 3)
 Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Den Italienske Republik og Republikken Østrig bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 132 af 28.5.2005.


text:
19.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 475/3
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. oktober 2016 — Josef Plöckl mod Finanzamt Schrobenhausen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht München — Tyskland)
 (Sag C-24/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - afgifter - merværdiafgift - sjette direktiv - artikel 28c, punkt A, litra a) og d) - overførsel af varer inden for Den Europæiske Union - ret til fritagelse - manglende overholdelse af en forpligtelse til at angive et momsregistreringsnummer tildelt af bestemmelsesmedlemsstaten - ingen konkrete holdepunkter for at antage, at der foreligger afgiftssvig - afslag på at indrømme fritagelsen - spørgsmålet, om afslaget er tilladt))
 (2016/C 475/04)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht München
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Josef Plöckl
 Sagsøgt: Finanzamt Schrobenhausen
 Konklusion
 Artikel 22, stk. 8, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 2005/92/EF af 12. december 2005, som affattet ved sjette direktivs artikel 28h, og sjette direktivs artikel 28c, punkt A, litra a), første afsnit, og litra d), skal fortolkes således, at de er til hinder for, at oprindelsesmedlemsstatens skattemyndigheder giver afslag på at indrømme en fritagelse for merværdiafgift for en overførsel inden for Fællesskabet med den begrundelse, at den afgiftspligtige person ikke har angivet et registreringsnummer for denne afgift tildelt af bestemmelsesmedlemsstaten, når der ikke foreligger konkrete holdepunkter for at antage, at der foreligger svig, genstanden er overført til en anden medlemsstat, og de øvrige betingelser for fritagelsen også er opfyldt.
 (1) EUT C 138 af 27.4.2015.


text:
28.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 25/72
 Sag anlagt den 22. november 2011 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-121/11)
 (2012/C 25/140)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne L. Levi og C. Bernard-Glanz)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af de afgørelser, hvorved Ispra’s udbetalingskontor over for en tjenestemand, som er tjenstgørende i Jordan, afslog tilladelse til transport- og ledsageromkostninger, som er afholdt for at gøre det muligt for dennes søn at følge en psykoterapi på fransk, som er barnets modersmål, i Beirut (Libanon)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afslagene på tilladelse til lægelige ydelser, som sagsøgeren har ansøgt om til sin søn, sin hustru og sig selv, således som disse afslag fremgår af tre afgørelser truffet henholdsvis den 22. februar, den 10. marts og den 18. april 2011 af chefen for Europa-Kommissionens udbetalingskontor i Ispra.
 —
 Annullation af den afgørelse, som blev truffet den 12. august 2011 af direktøren for Direktorat D i Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, i dennes egenskab af ansættelsesmyndighed, om afslag på den klage, som sagsøgeren havde indgivet i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
26.5.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 117/26
 Sag anlagt den 20. marts 2007 — Gabel Industria Tessile mod KHIM — Creaciones Garel (GABEL)
 (Sag T-85/07)
 (2007/C 117/41)
 Stævningen er affattet på italiensk
 Parter
 Sagsøger: Gabel Industria Tessile SpA (Rovellasca, Italien) (ved avvocato A. Petruzzelli)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Creaciones Garel SA
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 25. januar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret og meddelt den 29. januar 2007 annulleres delvis i det omfang, der derved blev givet afslag på registreringen af det ansøgte EF-varemærke Gabel, nr. 3754777, for varer i klasse 24, da afgørelsen ikke var i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94.
 —
 Samme appelkammers afgørelse om at registrere varemærket for »badekåber «i klasse 25 opretholdes.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at registrere Gabel som EF-varemærke nr. 3754777 for klasse 24 og for varer, som er specificeret i denne klasse, dog ikke »badekåber «i klasse 25.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Gabel Industria Tessile SpA.
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »GABEL «(registreringsansøgning nr. 3.754.777) for varer i klasse 24 og 25.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Creaciones Carel SA.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-figurmærket »GAREL «for varer i klasse 24, 25 og 26.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge.
 Appelkammerets afgørelse: Klagen delvis taget til følge, idet varemærkeregistreringen tillades for »badekåber «i klasse 25.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker.


text:
18.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 121/27
 Rettens dom af 1. marts 2017 — Silvan mod Kommissionen
 (Sag T-698/15 P) (1)
 ((Appel - personalesag - tjenestemænd - forfremmelsesåret 2013 - afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren - sammenligning af fortjenester - hensyntagen til bedømmelsesrapporter - ingen retlig fejl))
 (2017/C 121/38)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Juha Tapio Silvan (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne N. de Montigny og J.-N. Louis)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved G. Berscheid og C. Berardis Kayser, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Personaleretten (Anden Afdeling) den 22. september 2015, Silvan mod Kommissionen (F-83/14, EU:F:2015:106), med påstand om ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Juha Tapio Silvan bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Europa-Kommissionen har afholdt i forbindelse med appelsagen.
 (1) EUT C 59 af 15.2.2016.


text:
C 118/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.4.2001
 Slettelse af sag C-402/99 (1) Slettelse af sag C-160/00 (1)
 (2001/C 118/46) (2001/C 118/49)
 Ved kendelse af 27. september 2000 har præsidenten for De Ved kendelse af 28. september 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-402/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-160/00,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland,
 get Belgien, skal slettes af registeret. skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 6 af 8.1.2000. (1) EFT C 176 af 24.6.2000.
 Slettelse af sag C-46/00 (1) Slettelse af sag C-128/99 (1)
 (2001/C 118/47) (2001/C 118/50)
 Ved kendelse af 28. september 2000 har præsidenten for De Ved kendelse af 3. oktober 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-46/00, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-128/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland, Johann Kappel mod Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter
 skal slettes af registeret. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof
 (Østrig)), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 102 af 8.4.2000.
 (1) EFT C 188 af 3.7.1999.
 Slettelse af sag C-85/00 (1) Slettelse af sag C-464/99 (1)
 (2001/C 118/48) (2001/C 118/51)
 Ved kendelse af 28. september 2000 har præsidenten for De Ved kendelse af 3. oktober 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-85/00, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-464/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret. Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 135 af 13.5.2000. (1) EFT C 47 af 19.2.2000.


text:
19.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 16/9
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 13. november 2014 — Europa-Kommissionen mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 (Sag C-112/14) (1)
 (Traktatbrud - etableringsfrihed - frie kapitalbevægelser - artikel 49 TEUF og 63 TEUF - artikel 31 og 40 i EØS-aftalen - national skattelovgivning - beskatning af overskud for deltagere i selskaber med få deltagere - forskellig behandling af hjemmehørende og ikke-hjemmehørende selskaber - rent kunstige arrangementer - proportionalitet)
 (2015/C 016/12)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og L. Armati, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved L. Christie, som befuldmægtiget)
 Konklusion
 1)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 63 TEUF og artikel 40 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992, idet det har vedtaget og opretholdt en skattelovgivning vedrørende beskatning af overskud for deltagere (»participators«) i ikke-hjemmehørende selskaber, som fastsætter en forskelsbehandling mellem indenlandske og grænseoverskridende aktiviteter.
 2)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 184 af 16.6.2014.


text:
26.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco, Sala de lo Social (Spanien) den 13. november 2014 — Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF) mod Luis Aira Pascual m.fl.
 (Sag C-509/14)
 (2015/C 026/18)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)
 Sagsøgte: Luis Aira Pascual, Algeposa Terminales Ferroviarios S.L. og FOGASA.
 Præjudicielt spørgsmål
 Er direktivets artikel 1, stk. 1, litra b) (1), sammenholdt med artikel 4, stk. 1, er til hinder for en fortolkning af de spanske gennemførelsesbestemmelser, hvorefter der ikke er pligt til at overtage personalet, når en offentlig virksomhed — der er ansvarlig for en tjeneste, som er knyttet til dennes egne aktiviteter, og som kræver særlige materielle midler, som er blevet udført i henhold til en kontrakt, hvor medkontrahenten har været forpligtet til at benytte virksomhedens midler — beslutter, at den ikke vil forlænge kontrakten og selv vil varetage den direkte ved hjælp af eget personale, og dermed udelukker det personale, som medkontrahenten havde benyttet sig af, således at tjenesten fortsat udføres blot med den ændring, som opstår ved udskiftningen af de arbejdstagere, der udfører aktiviteterne, og arbejdsgiveren er en anden?
 (1) Rådets direktiv 2001/23/EF af 12.3.2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter (EFT L 82, s. 16)


text:
14.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/9
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 14. januar 2016 — Vodafone GmbH mod Bundesrepublik Deutschland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland)
 (Sag C-395/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester - direktiv 2002/21/EF - artikel 7, stk. 3 - konsolidering af det indre marked for elektronisk kommunikation - direktiv 2002/19/EF - artikel 8 og 13 - operatør, der anses for at have en stærk markedsposition - forpligtelser, der pålægges af de nationale tilsynsmyndigheder - forpligtelser vedrørende priskontrol og omkostningsregnskaber - godkendelse af mobiltermineringspriser))
 (2016/C 098/11)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesverwaltungsgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Vodafone GmbH
 Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland
 Konklusion
 Artikel 7, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) skal fortolkes således, at når en national tilsynsmyndighed har pålagt en operatør, der anses for at have en stærk markedsposition, en forpligtelse til at levere mobiltermineringsydelser, og efter den procedure, der er fastsat i denne bestemmelse, har underlagt de herfor forlangte priser en godkendelsespligt, er denne nationale tilsynsmyndighed forpligtet til på ny at gennemføre denne procedure, hver gang der til denne operatør udstedes en godkendelse af disse priser, når den sidstnævnte godkendelse kan have indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne som omhandlet i denne bestemmelse.
 (1) EUT C 372 af 20.10.2014.


text:
2.8.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 184/3
 DOMSTOLENS DOM 2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (Femte Afdeling) (1) EFT C 372 af 23.12.2000.
 af 12. juni 2003
 i sag C-363/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Italienske Republik (1)
 DOMSTOLENS DOM
 (»Traktatbrud — Fællesskabernes egne indtægter — fejl ved
 kreditering af konto oprettet i Kommissionens navn — (Sjette Afdeling)
 morarenter«)
 af 26. juni 2003
 (2003/C 184/04)
 i sag C-404/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Kongeriget Spanien (1)
 (Processprog: italiensk)
 (»Traktatbrud — statsstøtte — forordning (EF) nr. 1013/97
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- — støtte til statsejede skibsværfter — Kommissionens beslut-
 gjort i Samling af Afgørelser) ning 2000/131/EF om tilbagesøgning — manglende gennem-
 førelse«)
 (2003/C 184/05)
 I sag C-363/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: E. Traversa og G. Wilms) mod Den (Processprog: spansk)
 Italienske Republik (befuldmægtigede: U. Leanza bistået af
 G. De Bellis), angående en påstand om, at det fastslås, at Den
 Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 den i henhold til artikel 9, 10 og 11 i Rådets forordning (EF, gjort i Samling af Afgørelser)
 Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af
 afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesska-
 bernes egne indtægter (EFT L 130, s. 1), der fra den 31. maj I sag C-404/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 2000 har ophævet og erstattet Rådets forordning (EØF, (befuldmægtigede: K.-D. Borchardt og S. Rating) mod Konge-
 Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af riget Spanien (befuldmægtiget: S. Ortiz Vaamonde), angående
 afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesska- en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Spanien har
 bernes egne indtægter (EFT L 155, s. 1), der forfølger det tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 249, stk. 4, EF
 samme formål, da den ikke inden for den frist, der er fastsat i og artikel 2 og 3 i Kommissionens beslutning 2000/131/EF af
 artikel 9 og 10 i forordning nr. 1150/2000, til Kommissionen 26. oktober 1999 om Spaniens statsstøtte til statsejede skibs-
 har overført et beløb på 1 484 936 000 000 ITL i form af værfter (EFT 2000 L 37, s. 22) ved ikke inden for den fastsatte
 egne indtægter, og da den har afslået at betale de skyldige frist at have truffet de nødvendige foranstaltninger til at efter-
 morarenter af beløbet i henhold til denne forordnings komme beslutningen om, at denne støtte er ydet ulovligt og
 artikel 11, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af følgelig er uforenelig med fællesmarkedet, har Domstolen
 afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne (Sjette Afdeling), sammensat af formanden for Anden Afdeling,
 C.W.A. Timmermans, P. Jann, S. von Bahr (refererende R. Schintgen, som fungerende formand for Sjette Afdeling, og
 dommer) og A. Rosas; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitsse- dommerne C. Gulmann, V. Skouris, F. Macken (refererende
 kretær: R. Grass, den 12. juni 2003 afsagt dom, hvis konklu- dommer) og N. Colneric; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justits-
 sion lyder således: sekretær: R. Grass, den 26. juni 2003 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der
 påhviler den i henhold til artikel 9, 10 og 11 i Rådets 1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
 forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 artikel 2 og 3 i Kommissionens beslutning 2000/131/EF af
 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om 26. oktober 1999 om Spaniens statsstøtte til statsejede skibs-
 ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, der fra den værfter ved ikke inden for den fastsatte frist at have truffet de
 31. maj 2000 har ophævet og erstattet Rådets forordning fornødne foranstaltninger til at efterkomme beslutningen om, at
 (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennem- den nævnte støtte er ydet ulovligt og følgelig er uforenelig med
 førelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for fællesmarkedet.
 Fællesskabernes egne indtægter, der forfølger det samme formål,
 da den ikke inden for den frist, der er fastsat i artikel 9 og 10 2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 i forordning nr. 1150/2000, til Kommissionen for De Europæ-
 iske Fællesskaber har overført et beløb på
 1 484 936 000 000 ITL i form af egne indtægter, og da den (1) EFT C 28 af 27.1.2001.
 har afslået at betale de skyldige morarenter af beløbet i henhold
 til denne forordnings artikel 11.


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/72
 Rettens dom af 4. juni 2013 — i-content mod KHIM (BETWIN)
 (Sag T-514/11) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket BETWIN - det ældre EF-figurmærke b’Twin - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2013/C 225/158
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berlin, Tyskland) (ved advokat A. Nordemann)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved P. Bullock, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Decathlon SA (Villeneuve-d’Ascq, Frankrig)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. juni 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1816/2010) vedrørende en indsigelsessag mellem Decathlon SA og i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland.
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen truffet den 30. juni 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1816/2010-1) annulleres for så vidt angår de varer, der henhører under klasse 28 i Nicearrangementet vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret, og som svarer til følgende beskrivelse: »oppustelige svømmebassiner til fritidsbrug; klatrestativ (legeudstyr); tøjdyr; svømmebassiner (legetøjsartikler); luftpistoler (legetøj); elektroniske lommevideospil; legetøjsfartøjer; legetøjsmodeller; elektroniske lommespil; tællere til spil; damspil; legepladsapparater; mekanisk actionlegetøj; legetøj, dog ikke legetøj til kæledyr; elektroniske spil; legetøjsballoner; terninger; kotilloner (festartikler); bærbare elektroniske spil; kort til spil; flipperspil; raflebægre; legetøjtrykkerisæt; spørgsmålssæt til brætspil; bingoplader; modelfly; kegler til spil; dominospil; dekorative vindposer; flippermaskiner; færdigheds- og actionspil; selskabsspil; automatiske forlystelses- eller underholdningsmaskiner; flippermaskiner (mønt- eller ikke-møntstyrede); målestokstro modeller af flyvemaskiner; kortspil; frisbee’er; bolde (legetøj); spil; raflebægre; dukker; kegler til spil; fjernstyrede køretøjer (legetøj); ringspil; kastepile (dart); kasteredskaber til lerdueskydning; skalamodeller af biler; kælke; spilleautomater med møntindkast; skakbrætter; fastelavnsmasker; puslespil; udstoppet legetøj; lommecomputerspil; dartpile; legetøjsfly; flyvende tallerkener (kastelegetøj); lerduer; ventilløftere; teddybjørne; lommevideospil; elektroniske legetøjsbiler; batteridrevet legetøj; jetoner til spil; skydeskiver; udstoppede legetøjsbjørne; oppusteligt legetøj; brætspil; gynger; drager; modelbiler«.
 2)
 For så vidt angår de varer, der er nævnt i punkt 1, annulleres indsigelsesafdelingens afgørelse af 21. juli 2010, og indsigelsen forkastes.
 3)
 I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.
 4)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 355 af 3.12.2011.


text:
20.11.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 333/35
 Sag anlagt den 24. september 1999 af Luc Verheyden mod Sag anlagt den 28. september 1999 af Manuel Tomás
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Carrasco Benı́tez mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 (Sag T-213/99)
 (Sag T-214/99)
 (1999/C 333/77)
 (1999/C 333/78)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der (Processprog: fransk)
 den 24. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Luc Verheyden, Angera (Italien),
 ved advokat Eric Boigelot, Bruxelles, og med valgt adresse i Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Luxembourg hos Louis Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim. den 28. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber af Manuel Tomás Carrasco
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Benı́tez, London, ved advokaterne Jean-Nöel Louis, Thierry
 Demaseure, Ariane Tornel, Greta-Françoise Parmentier og
 — Annullation af notatet af 10. november 1998, udarbejdet Véronique Peere, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg
 af kontorchef D. Van Hattem, Direktoratet for Ispra- hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange.
 anlæggets Infrastruktur, Logistik-enheden, som blev tilstil-
 let sagsøgeren, og i hvilken Van Hattem især betegner
 sagsøgerens administration i de sidste to år af et depot i Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 bygning 76b som »under lavmålet«.
 — Afgørelsen fra udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøven
 — Annullation af afgørelsen af 22. juni 1999, der blev KOM/T/R/ADM/A/98, hvorefter sagsøgeren ikke fik ad-
 meddelt sagsøgeren den 25. juni 1999, og som var udarbej- gang til udvælgelsesprøven, annulleres.
 det af Erkki Liikanen, medlem af Kommissionen, som
 ansættelsesmyndighed, og ved hvilken sagsøgerens klage
 af 16. februar 1999 afvises. — Afgørelsen fra udvælgelseskomitéen vedrørende meddelel-
 serne om ledige stillinger/interne udvælgelsesprøver
 — Sagsøgte tilpligtes under alle omstændigheder at betale KOM/R/5179/98, KOM/R/5182/98, KOM/R/5183/98,
 sagens omkostninger. KOM/R/5188/98 og KOM/R/5190/98, annulleres.
 — Der tilkendes sagsøgeren erstatning for ikke-økonomisk
 skade med et beløb, som efter billighed fastsættes til — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 25 mio. ITL.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfægter den måde, hvorpå en af hans overordnede Sagsøgeren, der er tjenestemand i lønklasse B ved Det Europæi-
 tilstillede ham visse bebrejdelser vedrørende hans effektivitet ske Agentur for Lægemiddelvurdering, anfægter afgørelserne
 og indsats i tjenesten. fra de ovennævnte udvælgelseskomitéer, hvorefter han ikke
 gives adgang til prøverne. Disse udvælgelsesprøver udgør et
 Til støtte for sine krav har han gjort gældende: led i Kommissionens nye politik, som har til formål at
 der hvert år ud af de faste stillinger, som er opført på
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 26 og 43, konkret forskningsbudgettet, forbeholdes et antal stillinger til fastan-
 foreliggende magt- og procedurefordrejning samt krænkel- sættelser.
 se af hans ret til kontradiktion. Det er herved efter hans
 opfattelse navnlig utåleligt, at ansættelsesmyndigheden
 tillader sig at beskrive hans kompetence, hans indsats og Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort gældende, at
 effektivitet uden for de fastlagte procedurer i vedtægten. vedtægtens artikel 4, 27 og 29, stk. 1, litra b), samt princippet
 om ligebehandling er blevet tilsidesat, og at der foreligger et
 — Tilsidesættelsen af vedtægtens artikel 24 og af den principi- åbenbart fejlskøn.
 elle beskyttelse af den berettigede forventning samt undla-
 delsen af at overholde den over for ham bestående
 omsorgspligt. Sagsøgeren udtaler på dette punkt, at sagsøg- Til støtte for disse anbringender anfører sagsøgeren navnlig:
 te for det første — og i strid med, hvad sagsøgte vil bevise
 — ikke har truffet de nødvendige forholdsregler for hans
 faglige videreuddannelse og for det andet ikke har truffet — at betingelsen om anciennitet i mindst 10 år ved De
 de nødvendige og tilstrækkelige foranstaltninger for at Europæiske Fællesskaber som ansat i henhold til ansættel-
 beskytte ham mod den bagtalelse, han er blevet gjort til sesvilkårene for de øvrige ansatte er retsstridig, idet denne
 genstand for. betingelse kan føre til at udelukke ansøgere med kvalifika-
 tioner, som svarer til eller er højere end kvalifikationerne
 hos de ansøgere, som gives adgang til prøven (KOM/
 T/R/ADM/A/98)
 ---pagebreak--- C 333/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20.11.1999
 — at det (for så vidt angår udvælgelsesprøven Indústrias Agrı́colas Açoreanas, SA, Ponta Delgada, Azorerne,
 KOM/R/5179/98) fremgår af såvel hans curriculum vitae Rua de Lisboa, nr. 75, ved Dr. Mário Marques Mendes og
 som af bilaget til hans ansøgning, at han har 14 års erfaring Prof. Doutora Maria Luı́sa Duarte, og med valgt adresse
 på europæisk plan på omradet for nye produkter og i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31, Grand-rue,
 informatik. Desuden har han ledelseserfaring og i særdeles- Luxembourg.
 hed erfaring med eksterne kontraktparter
 Sagen angår en påstand om annullation af bilaget til forordning
 — at Kommissionen (for så vidt angår udvælgelsesprøven (EF) nr. 1434/99, for så vidt som det fastlægger den foreløbige
 KOM/R/5182/98) foretog et åbenbart fejlskøn, da den forsyningsopgørelse for Azorerne, idet de allerede indtrådte
 vurderede, at sagsøgeren ikke havde erfaring på området virkninger heraf dog fortsat skal anses for bestående.
 for administration af kontrakter, herunder navnlig kontrak-
 ter med tjenesteydelser vedrørende telenet Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — at sagsøgeren (for så vidt angår udvælgelsesprøven — Sagen antages til realitetsbehandling.
 KOM/R/5183/98) på behørig vis har godtgjort, at han har
 20 års praktisk erfaring på området for evaluering af — Bilaget til forordning (EF) nr. 1434/99 annulleres, for så
 programmer og projekter indenfor forskning og teknisk vidt som det fastlægger den foreløbige forsyningsopgørelse
 udvikling for Azorerne, idet de allerede indtrådte virkninger heraf
 dog fortsat skal anses for bestående.
 — at der ikke (for så vidt angår udvælgelsesprøven
 KOM/R/5188/98) i meddelelsen om udvælgelsesprøven — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes
 stilles krav om, at ansøgerne skal have erhvervserfaring at afholde sagens omkostninger.
 inden for disse områder
 — at sagsøgeren (for så vidt angår udvælgelsesprøven Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 KOM/R/5190/98) har godtgjort, at han har mere end
 17 års erfaring på de pågældende områder. Tilsidesættelse af artikel 253 EF (tidligere artikel 190): begrun-
 delsen er klart utilstrækkelig og usammenhængende.
 Tilsidesættelse af artikel 2, 3 og 8 i Rådets forordning (EØF)
 nr. 1600/92 af 15. juni 1992: ved fastlæggelsen af den forelø-
 bige forsyningsopgørelse er der ikke blevet taget hensyn til de
 traditionelle handelsstrømme.
 Sag anlagt den 30. september 1999 af SINAGA, Sociedade
 de Indústrias Agrı́colas Açoreanas, SA, mod Kommissio- Tilsidesættelse af artikel 299, stk. 2, EF (tidligere artikel 227):
 nen for De Europæiske Fællesskaber Kommissionen har ikke taget hensyn til, at denne bestemmelse
 er vejledende for fortolkningen og anvendelsen af forordninger,
 (Sag T-217/99) der finder anvendelse på regioner i Fællesskabets yderste
 periferi.
 (1999/C 333/79)
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, EF (tidligere artikel 4): Kom-
 missionen har klart ulovligt misbrugt sine forskellige gennem-
 (Processprog: portugisisk) førelseskompetencer.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet: virkningerne af
 den 30. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen den i forordning (EF) 1434/99 foretagne opgørelse er uretfær-
 for De Europæiske Fællesskaber af SINAGA, Sociedade de dige og urimelige.


text:
3.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/59
 Sag anlagt den 20. juli 2005 af The Black & Decker Corporation mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag T-278/05)
 (2005/C 217/118)
 Det sprog, stævningen er affattet på: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 20. juli 2005 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af The Black & Decker Corporation, Towson, Maryland (USA), ved solicitor P. Harris.
 Den anden part i sagen for appelkammeret var Atlas Copco Aktiebolag, Stockholm (Sverige).
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet den 3. maj 2005 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 792/2004-1) annulleres.
 —
 Det fastslås, at indsigelsessag nr. B 623 688 skal afvises.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale de omkostninger, sagsøgeren har afholdt i forbindelse med den foreliggende sag og klagesagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 Sagsøgeren.
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Farvemærke i sort og gul i klasse 7 (manuelt betjent bærbart elektrisk maskinværktøj etc.).
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Atlas Copco Aktiebolag.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Ikke-registrerede varemærker og tegn, der bruges erhvervsmæssigt for maskinværktøj i alle medlemsstater.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Afvisning af indsigelsen.
 Appelkammerets afgørelse:
 Den påklagede afgørelse annulleres og sagen hjemvises til Indsigelsesafdelingen til videre behandling.
 Søgsmålsgrunde:
 Sagsøgeren har gjort gældende, at indsigelsen skulle have været afvist, da den i strid med regel 18, stk. 1, i forordning nr. 2868/95 (1) ikke tilstrækkeligt entydigt angav de ældre varemærker og tegn, den var støttet på.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 303 af 15.12.1995, s. 1).


text:
7. 12 . 96 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 370/ 17
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: hvorledes disse er blevet fortolket i retspraksis . Han anfører
 herved, at Kommissionen ikke tillægger den fagforening,
 Om sagens formalitet anfører sagsøgeren, at søgsmålet ikke han repræsenterer, alle de rettigheder, som den kan gøre
 er rettet mod en handling, men derimod en undladelse fra krav på, eftersom den anfægtede beslutning indebærer et
 ansættelsesmyndighedens side . Undladelsen består i, at forbud mod at deltage i de møder, der finder sted mellem
 sagsøgerens vederlag for perioden fra 1 . juli 1991 til 30 . juni institutionerne og fagforeningerne og de faglige sammen
 1994 endnu ikke er blevet fastsat endelig, eftersom der ikke slutninger, et afslag på at stille fagforeningen de faciliteter til
 er sket en endelig fastsættelse af justeringskoefficienterne . rådighed, som er nødvendige for en ordentlig udførelse af
 dens opgaver, en nægtelse af fagforeningens ret til at omdele
 Søgsmålet er endvidere begrundet, da det er uforståeligt, meddelelser samt et forbud mod udøvelse af fagforenings
 hvorfor der skal gælde andre principper for tjenestemænd, mæssige aktiviteter i arbejdstiden og i Kommissionens
 der er bosat på Forbundsrepublikken Tysklands område, bygninger.
 end de, som gælder for alle øvrige lande, og hvorfor
 ansættelsesmyndigheden vil undlade at anvende de uanfæg Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen ikke
 tede principper, som har været gældende siden juni 1994 , på har overholdt rammeaftalen og har fordrejet dens for
 perioden forud for denne dato . mål .
 Endelig gør sagsøgeren gældende, at begrundelsespligten i
 medfør af vedtægtens artikel 25 , stk . 2, og artikel 90, stk. 1 ,
 er blevet tilsidesat .
 Sag anlagt den 17. oktober 1996 af Gundolf Bosetti mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-161/96 )
 Sag anlagt den 18 . oktober 1996 af Sandro Forcheri mod
 ( 96/C 370/36 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-162/96 )
 (Processprog: fransk)
 ( 96/C 370/37)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der (Processprog: fransk)
 den 17. oktober 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Gundolf Bosetti, Luxembourg,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 ved advokat Gilles Bounéou, Luxembourg, og med valgt
 den 18 . oktober 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 adresse i Luxembourg på dennes kontor, 15 , avenue du
 Bois .
 Europæiske Fællesskaber af Sandro Forcheri, Bruxelles, ved
 advokat Marc-Albert Lucas, Liége, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat Evelyne Korn, 21 , rue de Nas
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : sau .
 — Kommissionens afgørelse af 3 1 . oktober 1995 om afslag Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 på den selvstændige fagforening Action et Défense —
 Luxembourgs tiltrædelse af rammeaftalen af 20 . septem — Sagsøgtes undladelse af at udstationere chefen for
 ber 1974 vedrørende forholdet mellem Kommissionen kontor B/4 i GD XXI til SAMCOMM fra det tidspunkt,
 og fagforeningerne samt andre faglige sammenslutnin hvor han overtog arbejdet dér, eller i det mindste med
 ger annulleres . virkning fra den 29 . oktober 1992, annulleres eller
 erklæres ulovlig.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 ger . — Sagsøgtes afgørelse af 12 . december 1995 , der afviser
 sagsøgerens ansøgning om det i vedtægtens artikel 7,
 stk. 2, omhandlede udligningstillæg, annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 — Kommissionens afgørelse af 24 . juli 1996 , der delvis
 Sagsøgeren, der er vicegeneralsekretær for fagforeningen giver sagsøgeren medhold i hans administrative klage,
 » Action et Défense — Luxembourg « anfører, at foreningen annulleres, for så vidt som det ikke i afgørelsen fastslås,
 den 9 . oktober 1995 ansøgte om at blive tilsluttet rammeaf at sagsøgeren har gjort midlertidig tjeneste som chef for
 talen af 20. september 1974 vedrørende forholdet mellem kontor XXI/B/4 siden den 29 . oktober 1992, og der
 Kommissionen og fagforeningerne samt andre faglige sam derfor ikke bevilges ham udligningstillæg fra den 30 . ja
 menslutninger ( OSP ). Den 31 . oktober 1995 afslog vedkom nuar 1993 og uden tidsbegrænsning.
 mende kommissionsmedlem ansøgningen med den begrun
 delse, at det på det daværende tidspunkt ikke var muligt for — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren dette udlignings
 ham at bedømme, hvor repræsentativ den pågældende tillæg, med tillæg af morarenter 8 % pro anno fra de
 fagforening var. tidspunkter, hvor de månedlige tillæg skulle have været
 betalt, indtil fuldstændig betaling sker.
 Sagsøgeren finder, at afgørelsen udgør en tilsidesættelse af
 tjenestemandsvedtægtens artikel 9 og 24a, når der henses til, — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
16.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 381/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungarn) den 18. august 2015 — Signum Alfa Sped Kft. mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
 (Sag C-446/15)
 (2015/C 381/18)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Signum Alfa Sped Kft.
 Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal bestemmelserne i direktiv 2006/112 (1) om fradrag af moms fortolkes således, at afgiftsmyndigheden med henblik på ikke at kvalificere den økonomiske transaktion som fiktiv generelt kan kræve, at en afgiftspligtig person, der ønsker at udøve sin ret til momsfradrag, kontrollerer, om udstederen af fakturaen vedrørende de tjenesteydelser, i forhold til hvilke der ønskes ret til fradrag, råder over de nødvendige personalemæssige og materielle ressourcer til at levere den pågældende tjenesteydelse, både på tidspunktet for tjenesteydelsens levering og på tidspunktet for kontrollen, og om udstederen af fakturaen har opfyldt sin pligt til at angive og indbetale momsen, eller at den afgiftspligtige person ud over fakturaen råder over andre dokumenter vedrørende den økonomiske transaktion, der ikke er behæftet med formelle mangler? Kan det kræves, at udstederen af fakturaen udøver sin økonomiske virksomhed uden nogen form for uregelmæssigheder, ikke kun på tidspunktet for den retshandel, der er grundlaget for retten til momsfradrag, men også på tidspunktet for afgiftskontrollen?
 2)
 For det tilfælde at afgiftsmyndigheden, henset til de under det første spørgsmål nævnte omstændigheder, fastslår, at den økonomiske transaktion har fundet sted, men at fakturaens indhold er usandsynligt, fordi transaktionen ikke er foretaget mellem de parter, der er angivet på fakturaen, har afgiftsmyndigheden da, henset til at bevisbyrden som en generel regel tilfalder denne, pligt til ligeledes at undersøge, hvem der i et sådant tilfælde har foretaget retshandlen, og hvem der har udstedt fakturaen, eller kan afgiftsmyndigheden nægte den ret til fradrag, som den afgiftspligtige person forsøger at udøve, uden et endegyldigt bevis for de nævnte faktiske forhold, uden oplysninger eller omstændigheder, der vidner om navnet på den tredje person eller den rolle, som vedkommende har spillet, men alene på baggrund af det, som afgiftsmyndigheden har fastslået i denne forbindelse?
 3)
 Skal bestemmelserne i direktiv 2006/112 om fradrag af moms fortolkes således, at afgiftsmyndigheden, selv om den ikke betvivler, at de økonomiske transaktioner, der fremgår af fakturaen, har fundet sted, og dette i overensstemmelse med de i loven fastsatte krav, kan nægte ret til momsfradrag uden at foretage en undersøgelse af, om der er udvist fornøden omhu — og således reelt under anvendelse af et objektivt ansvar — med den begrundelse, at, eftersom den økonomiske transaktion ikke har fundet sted mellem de parter, der er angivet på fakturaen, fakturaens usandsynlige indhold per definition udelukker en undersøgelse af, om der er blevet udvist fornøden omhu, eller er den afgiftsmyndighed, der nægter ret til fradrag, under disse omstændigheder ligeledes forpligtet til at bevise, at den afgiftspligtige person, der ønsker at udøve sin ret til fradrag, havde kendskab til den ulovlige adfærd — i dette tilfælde med henblik på afgiftsunddragelse — der var begået af det selskab, med hvilket vedkommende havde indgået en aftale, eller endda tog del i en sådan ulovlig adfærd?
 4)
 Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, er en fortolkning af bestemmelserne, hvorefter det kun skal undersøges, om fakturamodtageren har udvist fornøden omhu, såfremt det kan bevises, at en økonomisk transaktion har fundet sted mellem parterne, dvs. såfremt den økonomiske transaktion har fundet sted mellem parterne på den måde, der er angivet på fakturaen, og der alene forekommer andre former for fejl, f.eks. formelle mangler, da forenelig med bestemmelserne i direktiv 2006/112 om fradrag af moms og princippet om afgiftsneutralitet, retssikkerhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, der er fastslået i praksis fra Den Europæiske Unions Domstol, særligt henset til at de nationale afgiftslovgivning indeholder bestemmelser om fakturaer med formelle mangler og fakturaer, der er udstedt, uden at der foretaget en økonomisk transaktion?
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
27.5.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 149/7
 Under disse omstændigheder skal den i artikel 31, stk. 1, i forordning genetisk modificeret organisme er blevet fremsendt til Kommissio-
 nr. 3665/87 nævnte sikkerhed frigives, og kun det beløb, der er nen, eller såfremt Kommissionen har truffet en »positiv afgørelse«
 udbetalt som forudbetaling af eksportrestitutionen, skal tilbagebetales i henhold til direktivets artikel 13, stk. 4, er den kompetente
 af eksportøren i henhold til de nationale bestemmelser om tilbagesøg- myndighed, som har fremsendt anmeldelsen til Kommissionen
 ning af fejlagtigt udbetalte beløb. sammen med en positiv udtalelse, forpligtet til at udstede en
 »skriftlig godkendelse«, således at produktet kan markedsføres.
 Såfremt den pågældende medlemsstat i mellemtiden har modtaget
 (1) EFT C 258 vom 15.8.1998. nye oplysninger, som giver den grundlag for at antage, at det
 anmeldte produkt kan indebære en risiko for menneskers sundhed
 og miljøet, er den imidlertid ikke forpligtet til at godkende
 produktet, forudsat at den straks underretter Kommissionen og
 de andre medlemsstater herom, således at der inden for den i
 artikel 16, stk. 2, i direktiv 90/220 fastsatte frist kan træffes
 afgørelse i sagen i overensstemmelse med proceduren i henhold
 til direktivets artikel 21.
 DOMSTOLENS DOM
 2) Når en national ret konstaterer, at den kompetente nationale
 myndighed, som følge af, at dennes behandling af en anmeldelse
 af 21. marts 2000 i henhold til artikel 12, stk. 1, i direktiv 90/220 ikke har været
 forskriftsmæssig, ikke med rette har kunnet sende dossieret til
 i sag C-6/99, Association Greenpeace France m.fl. mod Kommissionen med en positiv udtalelse i henhold til artikel 12,
 Ministère de l’Agriculture et de la Pêche m.fl. (anmodning stk. 2, er retten forpligtet til at forelægge en anmodning om
 om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État) (1) præjudiciel afgørelse for Domstolen, såfremt den finder, at
 uregelmæssighederne er af en sådan art, at de kan påvirke
 (»Direktiv 90/220/EØF — bioteknologi — genetisk modifi- gyldigheden af Kommissionens positive afgørelse, og den nationa-
 cerede organismer — beslutning 97/98/EF — majsfrø«) le ret skal i givet fald træffe bestemmelse om, at gennemførelsen
 af den positive afgørelse skal udsættes, indtil Domstolen har
 taget stilling til gyldighedsspørgsmålet.
 (2000/C 149/11)
 (1) EFT C 71 af 13.3.1999.
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 DOMSTOLENS DOM
 I sag C-6/99, angående en anmodning, som Conseil d’État
 (Frankrig) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 (Sjette Afdeling)
 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 verserende sag Association Greenpeace France m.fl. mod
 Ministère de l’Agriculture et de la Pêche m.fl., procesdeltagere: af 23. marts 2000
 Novartis Seeds SA og Monsanto Europe SA, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 13, i sag C-373/97, Dionysios Diamantis mod Elliniko Dimo-
 stk. 2 og 4, i Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om sio, Organismos Oikonomikis Anasygkrotisis Epicheiri-
 udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer seon AE (OAE), (anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 (EFT L 117, s. 15), som ændret ved Kommissionens direktiv Polimeles Protodikio Athen) (1)
 97/35/EF af 18. juni 1997 om anden tilpasning til den tekniske
 udvikling af direktiv 90/220 (EFT L 169, s. 72), har Domstolen, (»Selskabsret — andet direktiv 77/91/EØF — aktieselskab i
 sammensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelings- økonomiske vanskeligheder — administrativ forhøjelse af
 formændene J.C. Moitinho de Almeida, L. Sevón og R. Schint- selskabskapitalen — misbrug af en rettighed i henhold til en
 gen samt dommerne P.J.G. Kapteyn (refererende dommer), fællesskabsbestemmelse«)
 C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, M. Wathelet, V. Skou-
 ris og F. Macken; generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: (2000/C 149/12)
 assisterende justitssekretær H. von Holstein, den 21. marts
 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (Processprog: græsk)
 1) Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning
 i miljøet af genetisk modificerede organismer, som ændret ved
 Kommissionens direktiv 97/35/EF af 18. juni 1997 om anden (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 90/220, skal gjort i Samling af Afgørelser)
 fortolkes således, at såfremt ingen medlemsstat har fremsat
 indvendinger i overensstemmelse med direktivets artikel 13, I sag C-373/97, angående en anmodning, som Polimeles
 stk. 2, efter at en anmeldelse angående markedsføring af en Protodikio, Athen (Grækenland), i medfør af EF-traktatens
 ---pagebreak--- C 149/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.5.2000
 artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i DOMSTOLENS DOM
 den for nævnte ret verserende sag, Dionysios Diamantis mod
 Elliniko Dimosio, Organismos Oikonomikis Anasygkrotisis
 Epicheiriseon AE (OAE), at opnå en præjudiciel afgørelse (Femte Afdeling)
 vedrørende fortolkningen af artikel 25 og 29 i Rådets andet
 direktiv 77/91/EØF af 13. december 1976 om samordning af
 de garantier, der kræves i medlemsstaterne af de i artikel 58, af 23. marts 2000
 stk. 2, i traktaten nævnte selskaber til beskyttelse af såvel
 selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, for så vidt
 angår stiftelsen af aktieselskabet samt bevarelsen af og ændrin-
 ger i dets kapital, med det formål at gøre disse garantier lige i sag C-208/98, Berliner Kindl Brauerei AG mod Andreas
 Siepert (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landge-
 byrdefulde (EFT 1977, L 26, s. 1), og vedrørende misbrug af
 en rettighed i henhold til disse bestemmelser, har Domstolen richt Potsdam(1)
 (Sjette Afdeling), sammensat af formanden for Anden Afdeling,
 R. Schintgen, som fungerende formand for Sjette Afdeling, og
 dommerne P.J.G. Kapteyn (refererende dommer), G. Hirsch, (»Tilnærmelse af lovgivningerne — forbrugerkredit — direk-
 H. Ragnemalm og V. Skouris; generaladvokat: A. Saggio; ju- tiv 87/102 — anvendelsesområde — kautionsaftale — ikke
 stitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 23. marts 2000 afsagt omfattet«)
 dom, hvis konklusion lyder således:
 (2000/C 149/13)
 Fællesskabsretten er ikke til hinder for, at nationale domstole anvender (Processprog: tysk)
 en bestemmelse i national ret, som gør det muligt for dem at
 bedømme, om en ret i henhold til en fællesskabsbestemmelse bliver
 misbrugt. Imidlertid kan en aktionær, som påberåber sig artikel 25,
 stk. 1, i Rådets andet direktiv 77/91/EØF af 13. december 1976
 om samordning af de garantier, der kræves i medlemsstaterne af de i (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 artikel 58, stk. 2, i traktaten nævnte selskaber til beskyttelse af såvel gjort i Samling af Afgørelser)
 selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, for så vidt angår
 stiftelsen af aktieselskabet samt bevarelsen af og ændringer i dets
 kapital, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde, ved I sag C-208/98, angående en anmodning, som Landgericht
 denne bedømmelse ikke anses for at misbruge rettigheder i henhold Potsdam (Tyskland) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu
 til denne bestemmelse, fordi han er mindretalsaktionær, fordi han har artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 haft fordel af saneringen af et selskab, som har været omfattet af en ret verserende sag, Berliner Kindl Brauerei AG mod Andreas
 saneringsordning, fordi han ikke har gjort brug af sin fortegningsret, Siepert, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolknin-
 fordi han har været blandt de aktionærer, som anmodede om, at en gen af Rådets direktiv 87/102/EØF af 22. december 1986 om
 ordning for selskaber i alvorlige vanskeligheder skulle finde anvendelse indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administra-
 på selskabet, eller fordi han har ladet et vist tidsrum forløbe, før han tive bestemmelser om forbrugerkredit (EFT 1987 L 42, s. 48),
 anlagde sag. Derimod er fællesskabsretten ikke til hinder for, at de har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af formanden for
 nationale domstole anvender den pågældende bestemmelse i national Sjette Afdeling, J.C. Moitinho de Almeida, som fungerende
 ret, såfremt en aktionær, blandt de retsmidler, som står til rådighed, afdelingsformand for Femte Afdeling, og dommerne L. Sevón
 og som kan give ham oprejsning i tilfælde af overtrædelse af direktivet, (refererende dommer), C. Gulmann, J.-P. Puissochet og
 vælger det, som forårsager så alvorlig skade på andres retmæssige M. Wathelet; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: ekspedi-
 interesser, at det er åbenbart, at det udgør et uforholdsmæssigt tionssekretær D. Louterman-Hubeau, den 23. marts 2000 af-
 indgreb. sagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Rådets direktiv 87/102/EØF af 22. december 1986 om indbyrdes
 tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser
 om forbrugerkredit skal fortolkes således, at en kautionsaftale, som er
 indgået til sikring af tilbagebetaling af et lån, heller ikke er omfattet
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998. af direktivets anvendelsesområde, når hverken kautionisten eller
 låntageren har handlet under udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed.
 (1) EFT C 234 af 25.7.1998.


text:
5.3.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 57/1
 DOMSTOLENS DOM
 (Plenum)
 af 18. januar 2005
 i sag C-257/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Rådet for Den Europæiske Union (1)
 (Forordning (EF) nr. 789/2001 og (EF) nr. 790/2001 - visumpolitik - grænsekontrol og grænseovervågning - artikel 202 EF - gennemførelsesbeføjelser forbeholdt Rådet - ajourføring forbeholdt medlemsstaterne - særlige tilfælde - begrundelsespligt)
 (2005/C 57/01)
 Processprog: engelsk
 I sag C-257/01, angående et annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF, anlagt den 3. juli 2001, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: D. Maidani og C. O'Reilly), støttet af Kongeriget Nederlandene (befuldmægtiget: H.G. Sevenster), mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: E. Finnegan og I. Díez Parra), støttet af Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: R. Silva de Lapuerta), har Domstolen (Plenum), sammensat af præsidenten, V. Skouris, og afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas og K. Lenaerts samt dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (refererende dommer), N. Colneric, S. von Bahr og J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 18. januar 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 245 af 1.9.2001.


text:
23.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/47
 Sag anlagt den 23. december 2014 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-826/14)
 (2015/C 065/63)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved Abogado del Estado M. Sampol Pucurull)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 4.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det foreliggende søgsmål omhandler Kommissionens afgørelse af 15. oktober 2014 (SA 35550 (2013/C) (ex 2013(NN)) vedrørende ordning om skattemæssig afskrivning af finansiel goodwill i forbindelse med erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført fire anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 108, stk. 2, TEUF, sammenholdt med artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1) og af artikel 296 TEUF, idet den anfægtede afgørelse er en akt, der formelt savner en begrundelse, og som ikke indeholder en bedømmelse af foranstaltningen i lyset af Rettens domme af 7. november 2014 (sag T-219/10 og sag T-399/11).
 2.
 Andet anbringende om, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, idet den omhandlede ordning udgør en foranstaltning af generel karakter, som ikke er selektiv.
 3.
 Tredje anbringende om, at der ikke er tale om ny støtte, hvoraf følger, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 13 i forordning nr. 659/1999.
 4.
 Fjerde anbringende om, at der foreligger en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, sammenholdt med artikel 14 i forordning nr. 659/1999, og hvad angår det, som Kommissionen selv har anført i to tidligere afgørelser.


text:
2.10.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 281/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- — Sagsøgte betaler sagens omkostninger ved begge instanser.
 se afsagt den 23. juni 1999 af Landgericht Hamburg i
 sagen Carl Kühne KG (GmbH & Co.), Rich. Hengstenberg
 GmbH & Co. og Ernst Nowka GmbH & Co. KG mod Anbringender og væsentligste argumenter
 JÜTRO Konservenfabrik GmbH
 På grundlag af urigtige forudsætninger, nemlig en fejlagtig
 (Sag C-269/99)
 karakteristik og fortolkning af en række vedtægtsbestemmelser,
 navnlig artikel 7 i tjenestemandsvedtægtens bilag IX, har
 (1999/C 281/08) Retten i dette tilfælde ikke påtalt den ulovlige overskridelse af
 bindende frister, og har således tilsidesat retssikkerhedsprincip-
 Ved kendelse afsagt den 23. juni 1999, indgået til Domstolens pet og princippet om kontradiktion.
 Justitskontor den 19. juli 1999, har Landgericht Hamburg i
 sagen Carl Kühne KG (GmbH & Co.), rich. Hengstenberg
 GmbH & Co. og Ernst Nowka GmbH & Co. KG mod JÜTRO
 Konservenfabrik GmbH forelagt De Europæiske Fællesskabers
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:
 Er Kommissionens forordning (EF) nr. 590/1999 (1) af
 18. marts 1999 om en tilføjelse af »Spreewälder Gurken« i Sag anlagt den 20. juli 1999 af Kommissionen for De
 bilaget til forordning (EØF) nr. 1107/96 (2) om registrering af Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proce-
 duren i artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 (3) (Sag C-271/99)
 forenelig med fællesskabsretten?
 (1999/C 281/10)
 (1) EFT L 74 af 19.3.1999, s. 8.
 (2) EFT L 148 af 21.6.1996, s. 1.
 (3) EFT L 208 af 24.7.1992, s. 1. Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 20. juli
 1999 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ved Gérard Berscheid, Kommissio-
 nens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagner-
 centret, Kirchberg.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 Appel iværksat den 19. juli 1999 af Z til prøvelse af dom følgende påstande:
 afsagt den 4. maj 1999 af De Europæiske Fællesskabers
 Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-242/97, 1. Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine
 Z mod Europa-Parlamentet forpligtelser i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv
 95/71/EF af 22. december 1995 om ændring af bilaget til
 (Sag C-270/99 P) direktiv 91/493/EØF om sundhedsmæssige betingelser for
 produktion og afsætning af fiskerivarer (1), idet det ikke
 inden for de fastsatte frister har vedtaget de ved lov eller
 (1999/C 281/09) administrativt fastsatte bestemmelser, som er nødvendige
 for at efterkomme direktivet.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 19. juli
 1999 iværksat appel af Z ved advokat Jean-Noël Louis, 2. Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos SARL
 Fiduciaire Myson, 30, rue de Cessange, til prøvelse af dom
 afsagt den 4. Maj 1999 af De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Første Instans (Første Afdeling) i sag T-242/97, Z mod
 Europa-Parlamentet.
 Ifølge EF-traktatens artikel 249, tredje afsnit, og artikel 10,
 Appellanten har nedlagt følgende påstande: første afsnit, som er retligt bindende, skal medlemsstaterne
 træffe de nødvendige forantsaltninger med henblik på at
 — Den dom, der er afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret gennemføre de direktiver, som er rettet til dem, inden udløbet
 i Første Instans (Første Afdeling) den 4. maj 1999 i sag af de herfor fastsatte frister. Den pågældende frist udløb den
 T-242/97, Z mod Europa-Parlamentet, ophæves. 1. juli 1997, uden at Belgien havde truffet de nødvendige
 foranstaltninger.
 Ved fornyet afgørelse bestemmes:
 — Parlamentets generalsekretærs afgørelse af 28. Oktober (1) EFT L 332 af 30.12.1995, s. 40.
 1996 om at pålægge sagsøgeren den disciplinære sanktion
 degradering fra lønklasse C1, løntrin 4, til lønklasse C5,
 løntrin 1, annulleres.


text:
12.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/33
 Sag anlagt den 19. september 2005 — Generalitat Valenciana mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-357/05)
 (2005/C 281/60)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger:
 Generalitat Valenciana (Valencia, Spanien) [ved: José Vicente Sánchez-Tarazaga Marcelino, abogado]
 Sagsøgt:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K(2002) 1867 endelig af 27. juni 2005 om nedsættelse af støtten fra Samhørighedsfonden for så vidt angår de projekter, der er grupperet under nr. 97/11/61/028, annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Baggrunden for denne sag er Kommissionens beslutning K(97) 3882 af 5. december 1997, i medfør af hvilken projekt nr. 97/11/61/028, som blev afviklet i Spanien under navnet »Projekt til indsamling og rensning af spildevand ved Middelhavskysten i den selvstyrende region Valencia« (et hovedprojekt bestående af 12 forskellige projekter), modtog en støtte på 75 011 715 EUR fra Samhørighedsfonden. Dette oprindelige beløb blev senere hævet til 92 742 913 EUR.
 Efter at have gennemført en kontrol konstaterede Kommissionen en række uregelmæssigheder i udbudsproceduren, nemlig brugen af erfaring som tildelingskriterium og af gennemsnitspris-metoden som bedømmelsesprocedure for den tilbudte pris. I den anfægtede beslutning — som nedsætter den samlede støtte til 2 217 537 EUR — fandt sagsøgte, at artikel 18 og 30 i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (1) og artikel 2 i finansforordning af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskaber var blevet tilsidesat.
 Sagsøgeren har til støtte for påstanden anført følgende:
 —
 I fællesskabsbestemmelserne er erfaring udtrykkeligt nævnt som tildelingskriterium, hvorimod — selv om den ikke udtrykkeligt er nævnt i opregningen af mulige anvendelseskriterier — det ikke er vanskeligt at se, at opregningen heraf ene og alene er eksemplificerende og ikke udtømmende, uden at den omfatter udelukkelsen af en mulig udnyttelse af erfaring som et yderligere kriterium for tildeling af kontrakten. Denne antagelse underbygges af fællesskabsretspraksis.
 —
 Det er under alle omstændigheder indlysende, at det er umuligt at antage, at medtagelsen af erfaring som ét af tildelingskriterierne i udbudsvilkårene udgør en grov og åbenbar overtrædelse, hvilket efter fællesskabsbestemmelserne og fællesskabsretspraksis er en betingelse for erstatningsansvar.
 —
 Anvendelsen af »gennemsnitspris-metoden« som afvejningsmekanisme for priskriteriet er ikke udtrykkeligt ulovligt efter fællesskabsbestemmelserne, og retspraksis har kun forkastet dette kriterium, når det er det eneste kriterium, der anvendes, og ikke, når det anvendes sammen med andre kriterier.
 Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, forbuddet mod tilbagevirkende kraft samt proportionalitetsprincippet.
 (1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.