text:
11.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 36/17
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 15. december 2005
 i sag C-67/05, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2000/60/EF - Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2006/C 36/32)
 Processprog: tysk
 I sag C-67/05, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 11. februar 2005, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: U. Wölker og S. Pardo Quintillán) mod Forbundsrepublikken Tyskland (befuldmægtiget: U. Forsthoff), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Malenovský, og dommerne J.P. Puissochet og A. Ó Caoimh (refererende dommer); generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 15. december 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, idet den ikke har sat alle de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet.
 2)
 Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 82 af 2.4.2005.


text:
8.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 287/6
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 2. juni 2016 — Dr. Falk Pharma GmbH mod DAK-Gesundheit (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Düsseldorf — Tyskland)
 (Sag C-410/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - offentlige kontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 1, stk. 2, litra a) - begrebet »offentlig kontrakt« - vareindkøbssystem, der består i at anerkende enhver økonomisk aktør, der opfylder de på forhånd fastsatte betingelser, som leverandør - levering af lægemidler, der er godtgørelsesberettigede inden for rammerne af en almindelig social sikringsordning - aftaler indgået mellem en sygeforsikring og alle leverandører af lægemidler med et bestemt indholdsstof, som samtykker til en på forhånd fastsat rabat på salgsprisen - lovgivning, der som hovedregel foreskriver substitution af et godtgørelsesberettiget lægemiddel, der markedsføres af en økonomisk aktør, som ikke har indgået en sådan aftale, med et lægemiddel af samme art, der markedsføres af en økonomisk aktør, som har indgået en sådan aftale))
 (2016/C 287/07)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Dr. Falk Pharma GmbH
 Sagsøgt: DAK-Gesundheit
 Procesdeltager: Kohlpharma GmbH
 Konklusion
 1)
 Artikel 1, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at en aftaleordning som den i hovedsagen omhandlede, hvorved en offentlig enhed ønsker at anskaffe varer på markedet ved for hele denne ordnings varighed at indgå kontrakter med enhver økonomisk aktør, der påtager sig at levere de pågældende varer på de på forhånd fastsatte vilkår, uden at vælge blandt de interesserede økonomiske aktører og ved at give disse mulighed for at tiltræde denne ordning under hele dennes varighed, ikke udgør en offentlig kontrakt i dette direktivs forstand.
 2)
 For så vidt som genstanden for en autoriseringsprocedure for aftaleordninger som den i hovedsagen omhandlede har en klar grænseoverskridende interesse, skal den tilrettelægges og afholdes i overensstemmelse med EUF-traktatens grundlæggende regler, herunder navnlig med princippet om forbud mod forskelsbehandling og princippet om ligebehandling af de erhvervsdrivende samt den forpligtelse til gennemsigtighed, der er afledt heraf.
 (1) EUT C 409 af 17.11.2014.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
24.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 128/6
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-265/06) (1)
 (Traktatbrud - frie varebevægelser - artikel 28 EF og 30 EF - EØS-aftalens artikel 11 og 13 - kvantitative indførselsrestriktioner - foranstaltninger med tilsvarende virkning - motorkøretøjer - fastsættelse af farvet film på ruderne)
 (2008/C 128/08)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Caeiros, P. Guerra e Andrade og M. Patakia, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Fernandes, som befuldmægtiget, og advogado A. Duarte de Almeida)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 28 og 30 EF — national lovgivning der forbyder fastsættelse af farvet film på person- eller varebilers ruder
 Konklusion
 1)
 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28 EF og 30 EF samt artikel 11 og 13 i aftalen af 2. maj 1992 om Det Europæiske Økonomiske samarbejdsområde, idet den i artikel 2, stk. 1, i lovdekret nr. 40/2003 af 11. marts 2003 har forbudt fastsættelse af farvet film på motorkøretøjers ruder.
 2)
 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 212 af 2.9.2006.


text:
11.6.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 143/14
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 28. april 2005
 i sag C-376/04, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2002/58/EF - elektronisk kommunikation - behandling af personoplysninger - beskyttelse af privatlivets fred - beskyttelse af fysiske personer - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2005/C 143/20)
 Processprog: fransk
 I sag C-376/04, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 2. september 2004, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: M. Shotter) mod Kongeriget Belgien (befuldmægtiget: E. Dominkovits), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Borg Barthet, og dommerne U. Lõhmus (refererende dommer) og A. Ó. Caoimh; generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: R. Grass, den 28. april 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation), idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme direktivet.
 2)
 Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 262 af 23.10.2004.


text:
12.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/2
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 18. marts 2014 — straffesag mod International Jet Management GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Braunschweig — Tyskland
 (Sag C-628/11) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - artikel 18 TEUF - forbud mod enhver forskelsbehandling, der udøves på grundlag af nationalitet - kommercielle flyvninger fra et tredjeland til en medlemsstat - en medlemsstats lovgivning, der fastsætter, at de EU-luftfartsselskaber, som ikke råder over en licens udstedt af denne stat, skal opnå en tilladelse til enhver flyvning fra et tredjeland))
 2014/C 142/02
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberlandesgericht Braunschweig
 Part i hovedsagen
 International Jet Management GmbH
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberlandesgericht Braunschweig — fortolkning af artikel 18 TEUF — erhvervsmæssige flyvninger fra et tredjeland til en medlemsstat — en medlemsstats lovgivning, der bestemmer, at de luftfartsselskaber, der ikke er i besiddelse af en licens, som er udstedt af denne medlemsstat, skal indhente en indflyvningstilladelse for alle flyvninger fra et tredjeland — bøde, der pålægges et luftfartselskab med hjemsted i fællesskabet, som ikke overholder denne lovgivning
 Konklusion
 1)
 Artikel 18 TEUF, som indeholder det almindelige forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, finder anvendelse på en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor en første medlemsstat kræver af et luftfartsselskab, der råder over en licens udstedt af en anden medlemsstat, at det opnår en tilladelse til indflyvning i den første medlemsstats luftområde for at foretage ikke-regelmæssige charter- eller taxaflyvninger fra et tredjeland til denne første medlemsstat, hvorimod en sådan tilladelse ikke afkræves de luftfartsselskaber, som råder over licens udstedt af nævnte første medlemsstat.
 2)
 Artikel 18 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en første medlemsstats lovgivning, der under bødeansvar for manglende overholdelse heraf kræver af et luftfartsselskab, der har en licens udstedt af en anden medlemsstat, at selskabet opnår en tilladelse til indflyvning i den første medlemsstats luftområde for at foretage ikke-regelmæssige charter- eller taxaflyvninger fra et tredjeland til denne første medlemsstat, hvorimod en sådan tilladelse ikke afkræves luftfartsselskaber med en licens udstedt af den første medlemsstat, og som gør tildelingen af denne tilladelse betinget af forevisningen af en erklæring, hvorefter det bekræftes, at de luftfartsselskaber, der råder over en licens udstedt af denne første medlemsstat, enten ikke kan foretage de pågældende flyvninger eller ikke er i stand til at foretage disse.
 (1) EUT C 80 af 17.3.2012.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/42
 Sag anlagt den 29. september 2008 — Performing Right Society mod Kommissionen
 (Sag T-421/08)
 (2008/C 313/78)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Performing Right Society (London, Det Forenede Kongerige) (ved lawyers J. Rivas Andrés og M. Nissen)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure efter artikel 81, EF og artikel 53 EØS (sag COMP/C2/38.698 — CISAC) annulleres, da begyndelsestidspunkt for tilsidesættelsen ikke er angivet og således heller ikke varigheden heraf.
 —
 Artikel 3 og/eller artikel 4, stk. 2, i Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure efter artikel 81 EF og artikel 53 EØS (sag COMP/C2/38.698 — CISAC) annulleres.
 —
 Subsidiært annulleres artikel 3 og/eller artikel 4, stk. 2, i Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure efter artikel 81 EF og artikel 53 EØS (sag COMP/C2/38.698 — CISAC) for så vidt som den omfatter sagsøgeren.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren i henhold til artikel 230 EF nedlagt påstand om hel eller delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 3435 endelig udg. af 16. juli 2008 om en procedure efter artikel 81 EF og artikel 53 EØS (sag COMP/C2/38.698 — CISAC).
 Med det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at argumentationen i den anfægtede beslutning ikke støtter en påstand om tilsidesættelse af nogen af de tre former for udnyttelse: satellit-, online- og kabel-transmission. På dette grundlag har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ikke har ført bevis for den påståede samordnede praksis, hvorved alle EØS-CISAC-medlemmer begrænsede rækkevidden af de gensidige bemyndigelser til deres respektive områder. Dette udgør ifølge sagsøgeren et urigtigt skøn og en tilsidesættelse af artikel 81 EF og af artikel 253 EF. Sagsøgeren har nemlig gjort gældende, at der ikke har været nogen parallel adfærd mellem alle EØS-CISAC-medlemmer, som det illustreres af de undtagelser for den territoriale opdeling, der er nævnt i selve den anfægtede beslutning. Derudover har sagsøgeren anført, at den anfægtede beslutning er utilstrækkeligt begrundet, idet den ikke anfører begyndelsestidspunktet og følgelig ej heller varigheden af tilsidesættelsen, nemlig den samordnede praksis, hvorved den også har tilsidesat artikel 2 og artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003 (1).
 Med det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede beslutnings argumentation er fejlagtig, idet den ikke godtgør, at sagsøgeren deltog i den påståede samordnede praksis. Derudover er der ifølge sagsøgeren en fornuftig og fra den samordnede adfærd forskellig forklaring på dens adfærd, nemlig dens valg af de løsninger, som må foretrækkes ud fra en økonomisk synsvinkel. Den gør desuden gældende, at Kommissionen i henhold til fast retspraksis skulle have foretaget en vurdering af, om det er udtryk for rationel økonomisk adfærd at udpege et eller flere forvaltningsselskaber, der kan konkurrere med både det lokale forvaltningsselskab og det licensgivende selskab, der udsteder licenser direkte.
 Med sit tredje anbringende gør sagsøgeren gældende, at de sanktioner, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, i den anfægtede beslutning, er retligt omtvistede, ubegrundede, unødvendige og/eller uforholdsmæssige med henblik på at bringe den påståede tilsidesættelse til ophør.
 Med sit fjerde anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen tilsidesatte sagsøgerens ret til at blive hørt ved ikke at underrette denne om grundene til ikke at tiltræde de foreslåede tilsagn.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/31
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Belgien) den 15. maj 2009 — Action et défense de l’environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux og Zénon Darquenne mod Région wallone
 (Sag C-178/09)
 2009/C 180/52
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d'État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Action et défense de l’environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux og Zénon Darquenne
 Sagsøgt: Région wallone
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan artikel 1, stk. 5, i Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (1) fortolkes således, at den fra sit anvendelsesområde udelukker en lovgivning — såsom regionen Walloniens dekret af 17. juli 2008 vedrørende en række byggetilladelser af afgørende almen interesse — der blot bestemmer, at »det er konstateret, at der foreligger tvingende almene hensyn« i relation til udstedelse af byggetilladelser, miljøgodkendelser og enkelttilladelser vedrørende visse handlinger og offentlige arbejder, der opregnes samme sted, og hvorved de tilladelser og godkendelser, for hvilke det anføres, at »det er konstateret, at der foreligger tvingende almene hensyn«»godkendes«?
 2)
 a)
 Er artikel 1, 5, 6, 7, 8 og 10a i direktiv 85/337/EØF, som ændret ved [Rådets] direktiv 97/11/EF (2) og [Europa-Parlamentet og Rådets] direktiv 2003/35/EF (3), til hinder for en retlig ordning, hvorefter retten til at udføre et projekt, der er underlagt en vurdering af indvirkningerne på miljøet, erhverves ved vedtagelse af lovgivning i dette øjemed, hvis gyldighed ikke kan efterprøves ved en domstol eller ved et andet uafhængigt og upartisk organ etableret ved lov, der såvel for så vidt angår formaliteten som realiteten gør det muligt at anfægte den afgørelse, hvorved der erhverves ret til at udføre projektet?
 b)
 Skal artikel 9 i Århuskonventionen af 25. juni 1998 om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, som indgået på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17. februar 2005 (4), fortolkes således, at medlemsstaterne pålægges at indføre en adgang til indbringelse for en domstol eller et andet uafhængigt og upartisk organ etableret ved lov, med henblik på at borgerne kan anfægte lovligheden af ethvert aspekt vedrørende sagens formalitet eller realitet, der henhører såvel under den processuelle som den materielle ordning for godkendelse af projekter, der er underlagt en vurdering af indvirkningerne på miljøet, i relation til afgørelser, handlinger eller undladelser, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 6?
 c)
 Skal artikel 10a i direktiv 85/337/EØF, som ændret ved direktiv 2003/35/EF, sammenholdt med Århuskonventionen af 25. juni 1998 om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, som indgået på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17. februar 2005, fortolkes således, at medlemsstaterne pålægges at indføre en adgang til indbringelse for en domstol eller et andet uafhængigt og upartisk organ etableret ved lov, med henblik på at borgerne kan anfægte lovligheden af afgørelser, handlinger eller undladelser for så vidt angår ethvert aspekt vedrørende sagens formalitet eller realitet, der henhører såvel under den processuelle som den materielle ordning for godkendelse af projekter, der er underlagt en vurdering af indvirkningerne på miljøet?
 (1) Rådets direktiv 85/337/EØF af 27.6.1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175, s. 40).
 (2) Rådets direktiv 97/11/EF af 3.3.1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 73, s. 5).
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26.5.2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet og om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF og 96/61/EF for så vidt angår offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse — Erklæring fra Kommissionen (EUT L 156, s. 17).
 (4) Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17.2.2005 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet (EUT L 124, s. 1).


text:
C 109/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.5.2002
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS bourg), ved avocats J-N. Louis og V. Peere, og med valgt
 adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske
 af 7. februar 2002 Fællesskaber (befuldmægtiget: J. Currall) angående en påstand
 om annullation af Kommissionens afgørelse af 8. oktober
 i sag T-88/00, Mag Instrument Inc. mod Kontoret for 1999 om med virkning fra den 16. januar 1999 endeligt at
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og De- indplacere sagsøgeren i lønklasse A7, løntrin 1, har Retten
 sign) (KHIM) (1) (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Vila-
 ras, og dommerne V. Tiili og P. Lindh; justitssekretær: fuldmæg-
 (»EF-varemærker — lommelygters form — tredimensionalt tig J. Palacio González, den 31. januar 2002 afsagt dom, hvis
 varemærke — absolut registreringshindring — fornødent konklusion lyder således:
 særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF)
 nr. 40/94«)
 1) Kommissionens afgørelse af 8. oktober 1999 om med virkning
 (2002/C 109/87) fra den 16. januar 1999 endeligt at indplacere sagsøgeren i
 lønklasse A7, løntrin 1, annulleres.
 (Processprog: tysk)
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 I sag T-88/00, Mag Instrument Inc., Ontario (USA), ved
 advokaterne A. Nette, W. von der Osten-Sacken, H. Stratmann,
 G. Rahn og U. Hocke, og med valgt adresse i Luxembourg, (1) EFT C 285 af 7.10.2000.
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær-
 ker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: A. von Mühlendahl,
 E. Joly og S. Bonne), angående en påstand om annullation af
 afgørelse truffet af Andet Appelkammer ved Harmoniserings-
 kontoret for det Indre Marked (Varemærker og Design) den
 14. februar 2000 (sagerne R237/1999-2 — R241/1999-
 2), hvorved dette afviste at registrere fem tredimensionale
 varemærker, der bestod af lommelygters form, har Retten
 (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Men- DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 gozzi, og dommerne V. Tiili og R.M. Moura Ramos; justitssek-
 retær: fuldmægtig D. Christensen, den 7. februar 2002 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således: af 7. februar 2002
 1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker
 og Design) frifindes. i sag T-211/00, Aldo Kuijer mod Rådet for Den Europæi-
 ske Union (1)
 2) Mag Instrument Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 163 af 10.6.2000. (»Åbenhed — Rådets afgørelse 93/731/EF om aktindsigt i
 Rådets dokumenter — afgørelse om ikke at give aktindsigt
 — beskyttelse af offentlighedens interesser — internationale
 forbindelser — åbenbar vildfarelse — delvis aktindsigt«)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (2002/C 109/89)
 den 31. januar 2002
 (Processprog: engelsk)
 i sag T-206/00, Merja Hult mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd — indplacering — begrundelse — artikel 32
 i vedtægten — Kommissionens beslutning om kriterier for I sag T-211/00, Aldo Kuijer, Utrecht (Nederlandene), ved
 indplacering i lønklasse og på løntrin ved ansættelsen — advocaten O.W. Brouwer og T. Janssens, og med valgt
 anciennitetsforbedring — betingelser — retssikkerhedsprin- adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union
 cippet) (befuldmægtigede: M. Bauer og M. Bishop), angående en
 påstand om annullation af Rådets afgørelse, meddelt sagsøge-
 (2002/C 109/88) ren ved skrivelse af 7. juni 2000, om ikke at give ham
 aktindsigt i visse dokumenter fra Oplysnings-, Analyse- og
 (Processprog: fransk) Udvekslingscentret for Asyl (CIREA), således som sagsøgeren
 havde begæret i henhold til Rådets afgørelse 93/731/EF af
 20. december 1993 om aktindsigt i Rådets dokumenter (EFT
 I sag T-206/00, Merja Hult, tjenestemand ved Kommissionen L 340, s. 43), har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af
 for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Howald (Luxem- afdelingsformanden, P. Mengozzi, og dommerne V. Tiili og


text:
29.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/5
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 5. maj 2015 — Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-147/13) (1)
 ((Annullationssøgsmål - gennemførelse af et forstærket samarbejde - enhedspatent - forordning (EU) nr. 1260/2012 - oversættelsesordninger - princippet om forbud mod forskelsbehandling - artikel 291 TEUF - delegering af beføjelser til organer uden for Den Europæiske Union - artikel 18, stk. 2, TEUF - retsgrundlag - princippet om EU-rettens autonomi))
 (2015/C 213/08)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved E. Chamizo Llatas og S. Centeno Huerta, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved T. Middleton, F. Florindo Gijón, M. Balta og L. Grønfeldt, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Kongeriget Belgien (ved C. Pochet, J.-C. Halleux og T. Materne, som befuldmægtigede), Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek og J. Vláčil, som befuldmægtigede), Kongeriget Danmark (ved C. Thorning og M. Wolff, som befuldmægtigede), Forbundsrepublikken Tyskland (ved T. Henze, M. Möller og J. Kemper, som befuldmægtigede), Den Franske Republik (ved G. de Bergues, F.-X. Bréchot, D. Colas og N. Rouam, som befuldmægtigede), Storhertugdømmet Luxembourg, Ungarn (ved M. Fehér og K. Szíjjártó, som befuldmægtigede), Kongeriget Nederlandene (ved M. Bulterman og J. Langer, som befuldmægtigede), Kongeriget Sverige (ved A. Falk og C. Meyer-Seitz, som befuldmægtigede), Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved M. Holt, som befuldmægtiget, bistået af J. Stratford, QC, og af barrister T. Mitcheson), Europa-Parlamentet (ved M. Gómez-Leal, U. Rösslein og M. Dean, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved I. Martínez del Peral, T. van Rijn, B. Smulders og F. Bulst, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er blevet afholdt af Rådet.
 3)
 Kongeriget Belgien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg, Ungarn, Kongeriget Nederlandene, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 171 af 15.6.2013.


text:
9.11.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 274/7
 5) Traktatens artikel 95, stk. 1, er til hinder for, at der opkræves DOMSTOLENS DOM
 en afgift som den i hovedsagen omhandlede, der pålægges
 afgiften på motorkøretøjer, for så vidt som det beløb, der
 opkræves i afgift på et importeret brugt motorkøretøj, overstiger
 (Femte Afdeling)
 residualværdien af afgiften på tilsvarende brugte motorkøretøjer,
 der allerede er indregistreret i indlandet.
 af 19. september 2002
 ( 1) EFT C 176 af 24.6.2000.
 i sag C-113/00, Kongeriget Spanien mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ( 1)
 DOMSTOLENS DOM (»Statsstøtte — landbrug — støtte til fordel for produktion
 af grøntsager til industriel forarbejdning i Extremadura —
 (Femte Afdeling) artikel 87, stk. 1, og stk. 3, litra a) og c), EF — støtte af
 ringe størrelse — ingen bemærkninger fra de interesserede
 af 19. september 2002 parter — driftsstøtte — støtte til produkter, der er omfattet
 af en fælles markedsordning — begrænsninger af de frie
 varebevægelser — begrundelse«)
 i sag C-104/00 P, DKV Deutsche Krankenversicherung
 AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design) (KHIM) ( 1)
 (2002/C 274/10)
 (»Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 —
 ordet »Companyline« — absolut registreringshindring —
 fornødent særpræg«) (Processprog: spansk)
 (2002/C 274/09)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Processprog: tysk) gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-113/00, Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: S. Ortiz
 I sag C-104/00 P, DKV Deutsche Krankenversicherung AG Vaamonde) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 (befuldmægtiget: advokat S. von Petersdorff-Campen), angåen- ber (befuldmægtiget: D. Triantafyllou), angående en påstand
 de appel af dom afsagt den 12. januar 2000 af De Europæiske om, at Kommissionens beslutning 2000/237/EF af 22. decem-
 Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-19/ ber 1999 om Spaniens støtteordning til fordel for produktion
 99, DKV mod KHIM (COMPANYLINE) (Sml. II, s. 1), hvori der af grøntsager til industriel forarbejdning i Extremadura i
 er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom, den anden produktionsåret 1997/1998 (EFT 2000 L 75, s. 54) annulleres,
 part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: manden, P. Jann, og dommerne D.A.O. Edward, A. La Pergola,
 A. von Mühlendahl og D. Schennen), har Domstolen (Femte M. Wathelet og C.W.A. Timmermans (refererende dommer);
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann (refere- generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den
 rende dommer), og dommerne S. von Bahr, M. Wathelet, 19. september 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 C.W.A. Timmermans og A. Rosas; generaladvokat: D. Ruiz-
 Jarabo Colomer; justitssekretær: ekspeditionssekretær
 H.A. Rühl, den 19. september 2002 afsagt dom, hvis konklu-
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 sion lyder således:
 1) Appellen forkastes. 2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 2) DKV Deutsche Krankenversicherung AG betaler sagens om-
 kostninger.
 (1 ) EFT C 176 af 24.6.2000.
 ( 1) EFT C 192 af 8.7.2000.


text:
Nr . C 180/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 6 . 96
 grande instance de Paris i sagen The Scotch Whisky land af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 Association mod La Martiniquaise LM, nu Compagnie Klaus-Dieter Borchardt, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 Financière Européenne de Participation ( COFEPP ), Aktie og med valgt adresse hos Carlos Gomez de la Cruz,
 selskabet Société Prisunic og selskabet Centrale d'Achats et Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret C 254,
 de Services Alimentaires (CASAL) forelagt De Europæiske Kirchberg, Luxembourg .
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgø
 relse af følgende spørgsmål :
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Kan artsbetegnelsen » whisky « i henhold til de fællesskabs
 retlige bestemmelser, jf. navnlig artikel 5 i Rådets forord 1 ) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har
 ning ( EØF ) nr. 1576/89 af 29 . maj 1989 ( 1 ), lovligt indgå i tilsidesat sine forpligtelser i medfør af EF-traktaten og
 salgsbetegnelsen for spiritus, der udelukkende består af direktiv 92/116/EØF ( 1 ), idet den ikke rettidigt har
 whisky, som er fortyndet med vand, således at alkoholind truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at
 efterkomme dette direktiv .
 holdet udtrykt i volumen er lavere end 40% ?
 (') EFT nr . L 160 af 12 . 6 . 1989 , s . 1 . 2 ) Sagsøgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 Sag anlagt den 24 . april 1996 af Kommissionen for De samme som i sag C-135/96 (2 ). Fristen for at efterkomme
 Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tysk direktivet udløb den 1 , januar 1994 .
 land
 ( Sag C-137/96 ) (') EFT 1993 L 62, s . 1 .
 96/C 180/52 ) ( 2 ) Se side 23 i denne Tidende .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 24 . april 1 996 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tysk
 land af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 Klaus-Dieter Borchardt, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 og med valgt adresse hos Carlos Gomez de la Cruz, fra
 samme tjeneste, Wagner-Centret C 254, Kirchberg, Luxem Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 bourg . afsagt den 14 . marts 1996 af Bundesfinanzhof i sagen
 Finanzamt Osnabriick-Land mod Bernhard Langhorst
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : ( Sag C-141/96 )
 1 ) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har ( 96/C 180/54
 undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til
 EF-traktaten og direktiv 91 /414/EØF ( 1 ), idet den ikke Ved kendelse afsagt den 14 . marts 1996 , indgået til
 rettidigt har truffet de foranstaltninger, der er nødven Domstolens Justitskontor den 29 . april 1996 , har Bundes
 dige for at efterkomme nævnte direktiv. finanzhof, Femte afdeling, i sagen Finanzamt Osnabriick
 Land mod Bernhard Langhorst forelagt De Europæiske
 2 ) Sagsøgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger. Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgø
 relse af følgende spørgsmål :
 Søgsmålsgrundene og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de 1 ) Er der i artikel 22 , stk . 3 , litra c ), i Rådets sjette diektiv af
 samme som i sag C-13 5/96 ( 2 ). Fristen for at efterkomme 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes
 direktivet udløb den 27 . juli 1993 . lovgivning om omsætningsafgifter 77/388/EØF (» direk
 tiv 77/388/EØF « ( ! )) hjemmel for, at en kreditnota i den
 (') EFT 1991 nr . L 230 , s . 1 . i § 14, stk . 5 , i Umsatzsteuergesetz 1980 anvendte
 ( 2 ) Side 23 i denne Tidende . betydning betragtes som en faktura eller et dokument,
 der tjener som faktura ( artikel 21 , stk . 1 , litra c ), i
 direktiv 77/388/EØF )?
 Sag anlagt den 25 . april 1996 af Kommissionen for De 2 ) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: Er der i
 Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tysk artikel 21 , stk . 1 , litra c ), i direktiv 77/388/EØF hjemmel
 land for, at den, som tager imod en kreditnota med et højere
 afgiftsbeløb end det, der skyldes på grundlag af den
 ( Sag C-138/96 ) afgiftspligtede transaktion, uden at gøre indsigelse mod
 ( 96/C 180/53 det afgiftsbeløb, der er anført i kreditnotaen, betragtes
 som den, der anfører merværdiafgiften på en faktura
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den eller et dokument, der tjener som faktura, og som denne
 25 . april 1996 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tysk merværdiafgift derfor påhviler ?
 ---pagebreak--- 22 . 6 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 180/25
 3 ) Kan modtageren af en kreditnota under de i spørgsmål 2 Hvorledes skal underposition 0904 20 i den fælles toldtarif
 anførte omstændigheder påberåbe sig artikel 21 , stk . 1 , — den kombinerede nomenklatur 1989 og 1990 — fortol
 litra c ), i direktiv 77/388/EØF, såfremt der på grundlag kes ? Betegner det deri anvendte begreb » formalet « kun
 af den merværdiafgift, der er anført i kreditnotaen, som varer med en finhed som det tilsvarende knuste produkt,
 skyldig afgift afkræves ham et beløb, der svarer til eller omfatter det tillige varer, snittet til stykker a 4
 forskellen mellem den i notaen anførte afgift og den 8 mm ?
 afgift, der skyldes på grundlag af de afgiftspligtige
 transaktioner ?
 P ) EFT 1977 L 145 , s. 1 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 25 . april 1996 af Cour du travail de Bruxelles i
 sagen Office national des pensions mod M. Cirotti
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse ( Sag C- 1 44/96 )
 afsagt den 7, marts 1996 af Bundesfinanzhof i sagen ( 96/C 180/57 )
 Hauptzollamt Miinchen mod Wacker Werke GmbH &
 Co . KG
 Ved dom afsagt den 25 . april 1996 , indgået til Domstolens
 ( Sag C-142/96 ) Justitskontor den 3 , maj 1 996 , har Cour du travail de
 ( 96/C 180/55 ) Bruxelles i sagen Office national des pensions mod M.
 Cirotti forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 Ved kendelse afsagt den 7, marts 1996 , indgået til Domsto anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 lens Justitskontor den 29 . april 1 996 , har Bundesfinanzhof, mål :
 Syvende Afdeling, i sagen Hauptzollamt Miinchen mod
 Wacker GmbH & Co . KG forelagt De Europæiske Fælles Skal artikel 46 og 51 i forordning ( EØF ) nr. 1408/71 ( J )
 skabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af fortolkes således, at de finder anvendelse på sammenlæg
 følgende spørgsmål : ning af en invalidepension, der udredes i henhold til en
 medlemsstats lovgivning med en ydelse ved alderdom, som
 1 ) Skal artikel 13 , stk . 2, andet afsnit, andet alternativ, i ved samlivsophævelse tildeles en ægtefælle i form af en del af
 Rådets forordning ( EØF ) nr . 2473/86 af 24 . juli 1986 den alderspension, som den anden ægtefælle som lønmod
 om proceduren for passiv forædling ( EFT nr. L 212 , s . 1 ) tager var berettiget til, og som fastsættes i henhold til en
 fortolkes således, at en fremgangsmåde til beregning af anden medlemsstats lovgivning ? Indebærer en sådan anven
 forædlingsomkostninger kun kan anses for rimelig, når delse af nævnte bestemmelser, at en vandrende arbejdstager
 værdien af de midlertidigt udførte varer, som fremkom behandles gunstigere end en ikke-vandrende arbejdstager,
 mer herved, omtrent svarer enten til den indkøbspris, når henses til, at artikel 3 , stk . 1 , i ovennævnte forordning
 som er erlagt af indehaveren af forædlingsbevillingen, kræver, at alle medlemsstaternes statsborgere behandles
 eller til fremstillingsomkostningerne ? ens ?
 2 ) Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende, kan bereg
 (M EFT nr . L 149 af 5 . 7 . 1971 , s . 2 .
 ningen af forædlingsomkostningerne foretages på
 grundlag af den indkøbspris, som forædleren har erlagt
 til indehaveren af forædlingsbevillingen for de leverede
 varer, inklusive tillæg, og gælder dette også i tilfælde af,
 at de gældende toldsatser er unormale i den forstand, at
 satsen for den uforædlede vare er højere end satsen for
 forædlingsproduktet ? Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 11 . april 1996 af Tribunale di Genova — Første
 Afdeling for Civilsager — i sagen ICAT Food Sri mod
 Amministrazione delle Finanze
 ( Sag C-155/96 )
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse ( 96/C 180/58 )
 afsagt den 7, marts 1996 af Bundesfinanzhof i sagen
 Leonhard Knubben Speditions GmbH mod Hauptzollamt Ved kendelse afsagt den 11 . april 1996 , indgået til Dom
 Mannheim
 stolens Justitskontor den 7, maj 1996 , har Tribunale di
 ( Sag C-143/96 ) Genova — Første Afdeling for Civilsager — i sagen ICAT
 ( 96/C 180/56 ) Food Sri mod Amministrazione delle Finanze forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 Ved kendelse afsagt den 7 , marts 1996 , indgået til Domsto præjudiciel afgørelse af spørgsmål , der er identiske med
 lens Justitskontor den 29 . april 1996 , har Bundesfinanzhof, spørgsmålene i de forenede sager C-47/95 m.fl . ( 1 ).
 Syvende Afdeling, i sagen Leonhard Knubben Speditions
 GmbH mod Hauptzollamt Mannheim forelagt De Europæi 0 ) EFT nr . C 119 af 13 . 5 . 1995 , s . 5 .
 ske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 afgørelse af følgende spørgsmål :


text:
C 246/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.8.1999
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- 1. Er artikel 13, stk. 1, jf. artikel 14a, nr. 2, i forordning (EØF)
 se afsagt den 14. juni 1999 af Tribunal Superior de nr. 1408/71 (1) om anvendelse af de sociale sikringsordnin-
 Justicia de Galicia, Afdelingen for Sociale Sager, i sagen ger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og
 Confederación Intersindical Galega (C.I.G.) mod Servicio deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet,
 Galego de Saude (SERGAS) som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 (2) af
 2. december 1996, senest ændret ved Rådets forordning
 (EF) nr. 307/1999 (3) af 8. februar 1999, ugyldig, fordi det
 (Sag C-241/99)
 til gennemførelse af etableringsretten efter EF-traktatens
 artikel 52 ikke er nødvendigt, som forudsat efter traktatens
 (1999/C 246/37) artikel 51 og 235, jf. artikel 3 B, stk. 2, og artikel 3, at
 bestemme, at en person, der er syge-, pensions- og
 Ved kendelse afsagt den 14. juni 1999, indgået til Domstolens ulykkesforsikret i Østrig som selvstændig hotelvært inden
 Justitskontor den 25. juni 1999, har Tribunal Superior de for rammerne af en social forsikring for selvstændige, og
 Justicia de Galicia, Afdelingen for Sociale sager, i sagen der desuden som selvstændig leder af en landbrugsbedrift i
 Confederación Intersindical Galega (C.I.G.) mod Servicio Gale- Tyskland principielt er omfattet af den tyske alderspen-
 go de Saude (SERGAS), forelagt De Europæiske Fællesskabers sionsordning for landbrugere, på grund af sin bopæl i
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende Østrig alene er undergivet østrigsk lovgivning ikke blot
 spørgsmål: hvad angår sygdoms-, men også hvad angår alderdoms- og
 invaliditetsrisikoen, henholdsvis risikoen for arbejdsulyk-
 ker og erhvervssygdomme?
 1. Under henvisning til artikel 1, stk. 3, i direktiv
 93/104/EF (1) spørges, om denne bestemmelse skal fortol-
 kes således, at det arbejde, der udføres af det i sagen
 omhandlede faglige personale, er omfattet af anvendelses- 2. Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende:
 området for det nævnte direktiv?
 2. Under henvisning til traktatens artikel 118, og når henses
 til henvisningen til direktiv 89/391/EØF (2) i betragtninger- Skal artikel 13, stk. 2, litra b), i forordning (EØF)
 ne til direktiv 93/104/EF og i direktivets artikel 1, stk. 4, nr. 1408/71 da fortolkes således, at en person, som har
 spørges, om det arbejde, der udføres af det i sagen forskellig selvstændig beskæftigelse i flere medlemsstater,
 omhandlede faglige personale, er omfattet af anvendelses- er omfattet af lovgivningen i disse stater (i sagen Østrig og
 området for de fritagelser eller undtagelser, der omhandles Tyskland), også selv om den pågældende kun er bosat på
 i det sidstnævnte direktivs artikel 2 og i artikel 17 i én medlemsstats område (i sagen Østrig)?
 direktiv 93/104/EF?
 3. Under henvisning til, at artikel 4, stk. 2, i dekret nr. 172/95
 af 18. maj 1995 fra Galicien’s regionale regering bestem- 3. Eller skal artikel 14a, nr. 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71
 mer, at »udførelsen af rådighedstjeneste indebærer fysisk kun anvendes på personer, der normalt har en bestemt
 tilstedeværelse«, spørges, om hele den tid, hvorunder selvstændig beskæftigelse, men ikke på personer, der
 rådighedstjenesten udføres, skal anses for normal arbejds- normalt udøver selvstændig beskæftigelse i to forskellige
 tid, eller kan denne tid betragtes som overarbejdstimer? erhverv på to eller flere medlemsstaters område? Eller skal
 artikel 14a, nr. 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71 også
 anvendes på personer, der normalt udøver selvstændig
 (1) EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18. beskæftigelse i to eller flere erhverv — som ikke står i
 (2) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1. indbyrdes forbindelse med hinanden — på to eller flere
 medlemsstaters område?
 4. Hvad er forbindelsen mellem artikel 14a, nr. 3, i forordning
 (EØF) nr. 1408/71 og forordningens artikel 14a, nr. 2?
 Skal artikel 14a, nr. 3, fortolkes således, at den pligt til at
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- være tilsluttet en social forsikring, som driften af en
 se afsagt den 26. april 1999 af Sozialgericht Augsburg i landbrugsvirksomhed medfører, altid afhænger af lovgiv-
 sagen Johann Vogler mod Landwirtschaftliche Alterskasse ningen i den stat, hvor bedriften har hjemsted, også selv
 Schwaben om den pågældende har selvstændig beskæftigelse i et eller
 flere andre erhverv i en anden medlemsstat?
 (Sag C-242/99)
 5. Eller indeholder artikel 14c i forordning (EØF) nr. 1408/71,
 (1999/C 246/38)
 jf. forordningens bilag VII, nr. 3, om anvendelse af arti-
 kel 14c, litra b), en lakune i lovgivningen hvad angår
 Ved kendelse afsagt den 26. april 1999, indgået til Domstolens ulykkes- og alderdomsforsikringsordningerne for landbru-
 Justitskontor den 25. juni 1999, har Sozialgericht Augsburg i gere, når disse driver selvstændig virksomhed i landbruget
 sagen Johann Vogler mod Landwirtschaftliche Alterskasse i Tyskland og ikke har lønnet beskæftigelse i en anden
 Schwaben forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en medlemsstat, men en selvstændig beskæftigelse (i sagen
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: hotelvært i Østrig) i denne stat?


text:
22.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 399/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Bacău (Rumænien) den 21. september 2012 — Elena Luca mod Casa de Asigurări de Sănătate Bacău
 (Sag C-430/12)
 2012/C 399/16
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Bacău
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Elena Luca
 Sagsøgt: Casa de Asigurări de Sănătate Bacău
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 56 [TEUF] (tidligere artikel 49 EF) og artikel 22 i forordning nr. 1408/71 (1) til hinder for en national forskrift som den i artikel 40, stk. 1, litra b), og artikel 45 og 46 i dekret nr. 592/2008 fastsatte, hvorefter en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende eller dennes respektive familiemedlemmer kun er berettiget til refusion af de samlede udgifter til lægebehandling i udlandet, hvis der er opnået en forhåndsgodkendelse hertil?
 2)
 Udgør en delvis refusion af udgifterne til medicinsk behandling i Den Europæiske Union, som er beregnet i overensstemmelse med forsikringsmedlemsstatens takster og i den foreliggende sag i henhold til artikel 7a i dekret nr. 122/2007 (nu ophævet ved dekret nr. 729/2009), en restriktion som omhandlet i artikel 56 [TEUF] (tidligere artikel 49 EF)?
 3)
 Såfremt ovenstående spørgsmål besvares bekræftende, hvor ligger da grænsen for refusion af udgifter afholdt af den forsikrede i de tilfælde, hvor det beløb, der er fastlagt i bopælslandets lovgivning, adskiller sig fra det beløb for ydelserne, som er fastlagt i lovgivningen i den medlemsstat, hvor den pågældende lægehjælp er ydet?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971, II s. 366).


text:
C 156/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29.6.2002
 Sag anlagt den 18. april 2002 af Pravir Kumar Chawdry Sagsøgeren har til støtte for sine påstande fremført følgende:
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 31, stk. 2.
 (Sag T-133/02) — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 32.
 — Tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbe-
 (2002/C 156/66) handling.
 — Tilsidesættelse af bistandspligten.
 (Processprog: fransk)
 — Tilsidesættelse af de fællesskabsretlige regler om arbejds-
 kraftens frie bevægelighed.
 — Tilsidesættelse af begrundelsespligten.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 18. april 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Pravir Kumar Chawdry, Sangiano
 (Italien), ved avocats Georges Vandersanden og Laure Levi.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af afgørelsen, truffet af den myndighed, som
 er bemyndiget til at indgå ansættelseskontrakter, af 2. maj Sag anlagt den 25. april 2002 af Miguel Tejada Fernández
 2001, hvorved sagsøgeren blev indplaceret i lønklasse A6, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 løntrin 3, og om fornødent af afgørelsen af 14. december
 2001, meddelt sagsøgeren den 8. januar 2002, om afslag
 på sagsøgerens klage. (Sag T-134/02)
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren lønforskellen (2002/C 156/67)
 mellem lønnen for en indplacering i lønklasse A6,
 løntrin 3, og lønnen for en indplacering i en højere (Processprog: fransk)
 lønklasse, med tillæg af rente på 5,75 % pro anno fra
 1. april 2001.
 — Sagsøgte tilpligtes at betale en erstatning, der efter ret og Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 billighed foreløbig fastsættes til 1 euro. den 25. april 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Miguel Tejada Fernández, Woluwé-
 St-Etienne (Belgien), ved avocat Lucas Vogel, og med valgt
 — Sagsøgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger. adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af den afgørelse, som blev truffet af ansættel-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: sesmyndigheden den 10. januar 2002 og meddelt sagsø-
 geren den 15. januar 2002, hvorved den klage, som
 sagsøgeren havde indgivet den 3. oktober 2001, blev
 afslået, og hvorved sagsøgeren anmodede om annullation
 Sagsøgeren, der er midlertidigt ansat ved Kommissionen,
 af afgørelsen om ikke at forfremme til lønklasse B2 i
 anfægter nævnte myndigheds beslutning om at indplacere ham
 forfremmelsesåret 2001 samt forslaget til denne forfrem-
 i lønklasse A6, løntrin 3.
 melse.
 — Om fornødent annullation af den afgørelse, hvorved
 Sagsøgeren anfører, at nævnte myndighed var forpligtet til at sagsøgeren ikke blev forfremmet til lønklasse B2 i for-
 foretage en konkret vurdering af anvendelsen af vedtægtens fremmelsesåret 2001, samt forslaget til denne forfrem-
 artikel 31, stk. 2, på sagsøgeren og herved burde have anvendt melse.
 bestemmelsen til fordel for sagsøgeren og indplaceret ham i
 lønklasse A5. — Sagsøgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 ---pagebreak--- 29.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 156/37
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for sin påstand anført, at der foreligger Den kommissionsbeslutning, som nærværende søgsmål er
 en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45, stk. 1, samt af rettet imod, er den samme som den, der er anfægtet i sag
 princippet om forbud mod forskelsbehandling, og et åbenbart T-109/02 (1), Bolloré mod Kommissionen. I denne beslutning
 fejlskøn. Ifølge sagsøgeren var det efter en objektiv sammenlig- har Kommissionen bebrejdet sagsøgeren, at selskabet har
 ning af fortjenesterne hos alle de forfremmelsesværdige tjene- deltaget i møder på nationalt niveau i det hemmelige europæi-
 stemænd ikke muligt at udelukke sagsøgeren. ske kartel under Asociación Europea de Fabricantes de Papel
 Autocopiativo (AEMCP), at selskabet har vedtaget og sam-
 ordnet iværksættelse af prisstigninger, fordeling af salgskvoter
 og markedsandele i sektoren for selvkopierende papir, samt at
 selskabet har etableret kontrolfunktioner.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren anført, at Kommis-
 sionen har tilsidesat princippet om, at man er uskyldig, indtil
 det modsatte er bevist, samt bevisbyrdefordelingen. Det afvises
 Sag anlagt den 18. april 2002 af Papelera Guipuzcoana de i den forbindelse, at sagsøgeren har deltaget i de møder, der
 Zicuñaga, S.A. mod Kommissionen for De Europæiske omhandlede opbygningen af det europæiske kartel. Sagsøgeren
 Fællesskaber. gør gældende, at den sagsøgte institution ikke blot har set bort
 fra, at sagsøgeren ikke tilhører AEMCP, men også at denne
 forening ikke er i besiddelse af oplysninger vedrørende sagsø-
 (Sag T-136/02) gerens priser og omsætning.
 (2002/C 156/68)
 For så vidt angår den bøde, som sagsøgeren er blevet pålagt,
 (Processprog: spansk) begæres en nedsættelse med mindst 60% af dennes størrelse.
 Ud over det, der allerede er anført i ovenstående afsnit,
 fremhæves, at de overtrædelser, som er blevet sanktioneret,
 har fundet sted i en kortere periode end et år.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 18. april 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Papelera Guipuzcoana de
 Zicuñaga, S.A., Hernani (Guipúzcoa, Spanien), ved letrado en (1) Endnu ikke offentliggjort i EFT.
 ejercicio Iñigo Quintana Aguirre.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Artikel 1, 3 og 4 i Kommissionens beslutning af 20. de-
 cember 2001 om en procedure i henhold til EF-traktatens
 artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (meddelt under
 COMP/E-1/36.212 — selvkopierende papir) annulleres,
 for så vidt angår Zicuñagas deltagelse i overtrædelsen og
 varigheden af denne (artikel 1) og den bøde, der er blevet
 pålagt (artikel 3). Sag anlagt den 8. maj 2002 af Armin Petrich mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 — Subsidiært nedsættes den bøde, sagsøgeren er blevet
 pålagt, idet
 (Sag T-145/02)
 a) den skærpelse på 10 %, som Kommissionen har
 anvendt, annulleres, idet sagsøgeren ikke kan drages (2002/C 156/69)
 til ansvar for en overtrædelse, der strækker sig ud
 over et år
 (Processprog: fransk)
 b) der foretages en betydelig (mindst 60 %) nedsættelse
 af bøden henset til de formildende omstændigheder,
 sagsøgeren har henvist til
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 c) sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger den 8. maj 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 inklusive de udgifter og renter, som er forbundet Europæiske Fællesskaber af Armin Petrich, Travemünde (Tysk-
 med den sikkerhed, som sagsøgeren har stillet, og land), ved avocat Patrick Goergen, og med valgt adresse i
 som følger af hele sagens behandling. Luxembourg.


text:
21.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 428/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court (Irland) den 22. august 2016 — North East Pylon Pressure Campaing Limited og Maura Sheehy mod An Bord Pleanála, The Minister for Communications Energy and Natural Resources, Irland og Statsadvokaten
 (Sag C-470/16)
 (2016/C 428/09)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court (Irland)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: North East Pylon Pressure Campaing Limited og Maura Sheehy
 Sagsøgt: An Bord Pleanála, The Minister for Communications Energy and Natural Resources, Irland og Statsadvokaten
 Præjudicielle spørgsmål
 i)
 I sammenhæng med et nationalt retssystem, hvor lovgiver ikke udtrykkeligt og endegyldigt har fastslået, på hvilket stadium i processen en afgørelse skal anfægtes, og hvor der skal træffes en domstolsafgørelse herom fra sag til sag i forbindelse med hver enkelt begæring om domstolsprøvelse i henhold til common law-regler, finder kravet i artikel 11, stk. 4, i direktiv 2011/92/EU (1) om »ikke uoverkommeligt dyre« procedurer da anvendelse på en sag ved en national domstol, hvorunder det skal afgøres, hvorvidt den konkret omhandlede begæring om domstolsprøvelse er blevet indgivet på det korrekte stadium?
 ii)
 Finder kravet om, at disse procedurer skal være »ikke uoverkommeligt dyre« i henhold til artikel 11, stk. 4, i direktiv 2011/92/EU, anvendelse på alle elementer af en retslig procedure, hvor lovligheden (i forhold til national ret eller EU-retten) af en afgørelse, handling eller undladelse, der er omfattet af direktivets bestemmelser om offentlig deltagelse, prøves, eller alene på de EU-retlige elementer af en sådan prøvelse (eller navnlig udelukkende på de elementer af prøvelsen, der vedrører spørgsmål om direktivets bestemmelser om offentlig deltagelse)?
 iii)
 Omfatter udtrykket »afgørelse, handling eller undladelse« i artikel 11, stk. 1, i direktiv 2011/92/EU administrative afgørelser i forbindelse med afgørelsen af en ansøgning om tilladelse, uanset om parternes juridiske rettigheder fastlægges definitivt og endeligt ved sådanne administrative afgørelser?
 iv)
 Skal en national domstol med henblik på at sikre effektiv retsbeskyttelse på områder, der er omfattet af EU miljølovgivning, fortolke national ret således, at den i videst muligt omfang er i overensstemmelse med formålene i artikel 9, stk. 3, i UNECE-konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutninger samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, udfærdiget i Århus den 25. juni 1998 a) i en sag om prøvelse af gyldigheden af en procedure om tilladelse til et projekt af fælles interesse, der er blevet udpeget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 347/2013 (2) af 17. april 2013 om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur, og/eller b) i en sag om prøvelse af gyldigheden af en tilladelsesprocedure, hvor udviklingsprojektet berører et europæisk område, der er blevet udpeget i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter?
 v)
 Såfremt spørgsmål iv) a) og/eller b) besvares bekræftende, er bestemmelsen om, at sagsøgerne »opfylder eventuelle kriterier i national ret«, til hinder for, at konventionen anses for at have direkte virkning under omstændigheder, hvor sagsøgerne ikke har undladt at opfylde noget kriterium i national ret for indgivelse af en begæring om domstolsprøvelse og/eller er åbenbart berettigede til at indgive en begæring a) i en sag om prøvelse af gyldigheden af en procedure om tilladelse til et projekt af fælles interesse, der blevet udpeget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 347/2013 af 17. april 2013 om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur, og/eller b) i en sag om prøvelse af gyldigheden af en tilladelsesprocedure, hvor udviklingsprojektet berører et europæisk område, der er blevet udpeget i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter?
 vi)
 Står det en medlemsstat frit for at fastsætte undtagelser til reglen om, at procedurer på miljøområdet ikke skal være uoverkommeligt dyre, såfremt der ikke er fastsat en sådan undtagelse i direktiv 2011/92/EU eller UNECE-konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutninger samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, udfærdiget i Århus den 25. juni 1998, og
 vii)
 er navnlig et krav i national ret om årsagsforbindelse mellem den angivelige ulovlige handling eller afgørelse og skade på miljøet som betingelse for anvendelsen af national lovgivning, der gennemfører artikel 9, stk. 4, i UNECE-konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutninger samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, udfærdiget i Århus den 25. juni 1998, med henblik på at sikre, at miljøsager ikke er uoverkommeligt dyre, forenelig med konventionen?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13.12.2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EUT L 26, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 347/2013 af 17.4.2013 om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur og om ophævelse af beslutning nr. 1364/2006/EF og ændring af forordning (EF) nr. 713/2009, (EF) nr. 714/2009 og (EF) nr. 715/2009 (EUT L 115, s. 39).


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/48
 Appel iværksat den 9. februar 2010 af Giorgio Lebedef til prøvelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009 i sag F-54/09, Lebedef mod Kommissionen
 (Sag T-52/10 P)
 2010/C 113/78
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembourg) (ved avocat F. Frabetti)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellantens påstande
 —
 Ophævelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009, sag F-54/09, Giorgio Lebedef, bosiddende 4, Neie Wee, L-1670 Senningerberg, Luxembourg, der er tjenestemand i Europa-Kommissionen, og som bistås og repræsenteres af advokat Frédéric Frabetti, 5 rue Jean Bertels, L-1230 Luxembourg, på hvis kontor sagsøgeren har valgt adresse, i sagen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved J. Currall og G. Berscheid, som befuldmægtigede, med valgt adresse i Luxembourg, vedrørende en påstand om annullation af afgørelse af 15.2.2008, af 1.4.2008, af 10.4.2008, af 20.5.2008 og af 14.7.2008 vedrørende en nedsættelse af appellantens ferierettigheder for 2008 med 39 dage.
 —
 Appellanten gives medhold i sine påstande i første instans.
 —
 Subsidiært: Sagen hjemvises til Personaleretten til fornyet behandling.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Med denne appel har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009, afsagt i sag F-54/09, Lebedef mod Kommissionen, hvorved Personaleretten fastslog, at appellantens søgsmål var åbenbart retligt ugrundet, hvilket søgsmål appellanten havde anlagt med påstand om annullation af en række afgørelser vedrørende nedsættelse af hans årlige ferie med 39 dage i 2008.
 Til støtte for sin appel har appellanten fremsat ni anbringender vedrørende:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 1, sjette afsnit, i bilag II til vedtægten og af artikel 1, stk. 2, i den rammeaftale, der regulerer relationerne mellem Kommissionen og fagforeningerne og de faglige sammenslutninger.
 —
 Fejlagtig fortolkning og anvendelse af begrebet fagforeningsfrihed.
 —
 Faktiske omstændigheder, der ikke forelå i 2008.
 —
 Tilsidesættelse af Kommissionens afgørelse af 28. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende fravær på grund af sygdom eller ulykke.
 —
 Fejlagtig fortolkning og anvendelse af begreberne »deltagelse i personalerepræsentation«, »midlertidig tjeneste med henblik på faglig repræsentation«, og »fagforeningsopgaver«.
 —
 Fejlagtig gengivelse og forvanskning af de faktiske omstændigheder og af appellantens udtalelser, samt faktisk urigtige konstateringer foretaget af Personaleretten med hensyn til registrering af »ubeføjet udeblivelse« i SysPer2.
 —
 Urigtig fortolkning af appellantens erklæringer og urigtig retsanvendelse foretaget af Personaleretten ved fortolkning af begrebet »fravær« som defineret i vedtægtens artikel 57, 59 og 60.
 —
 Urigtig retsanvendelse foretaget af Personaleretten ved anvendelsen af vedtægtens artikel 60, og
 —
 manglende begrundelse i relation til flere afgørende punkter i den appellerede kendelse.


text:
C 219/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.9.2002
 Skulle et CD-rom drev, som er udstyret med udgangsstik til Spørgsmål 2:
 hovedtelefon, en reguleringsknap til styrke og en knap til at få
 CD’er ind og ud, men som ikke selvstændigt kan gengive
 grafik, lyd, data og tekst, i perioden fra den 1. januar 1995 til Såfremt spørgsmål 1:
 den 21. november 1995 tariferes i position 8521 90 00 i
 overensstemmelse med den tariferingspraksis, som er fastlagt
 ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2564/95 (1), eller i Besvares benægtende, skal ovennævnte direktivbestemmelse
 position 8471 93 51 i overensstemmelse med den tariferings- da fortolkes således, at en bydende har lidt eller vil kunne lide
 praksis, som er fastlagt ved Kommissionens forordning (EF) nr. skade som følge af en påstået overtrædelse — i det foreliggende
 2491/96 (2) og afgørelse truffet den 27. november 1996 af tilfælde den ordregivende myndigheds afgørelse om at vurdere
 The Harmonized System Committee under World Customs en anden bydendes bud som det mest fordelagtige — også
 Organization (Doc.40.260 E og Doc. 40.600 E)? når hans bud ganske vist ikke er blevet udelukket af den
 ordregivende myndighed, men klageinstansen under en klage-
 procedure konstaterer, at den bydendes bud nødvendigvis
 burde være blevet udelukket?
 (1) af 27. oktober 1995 om tarifering af visse varer i den kombinerede
 nomenklatur, EFT L 262, s. 25.
 (2) af 23. december 1996 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr.
 2658/87 (EFT L 256, s. 1) om told- og statistiknomenklaturen og (1) EFT L 395, s. 33.
 den fælles toldtarif, EFT L 338, s. 14.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 14. maj 2002 af Bundesvergabeamt, Østrig, i se afsagt den 14. maj 2002 af Bundesvergabeamt, Østrig, i
 sagen 1. Konsortiet debis/AC, 2. ARGE Telekom & Part- sagen GROSSMANN Air Service, Bedarfsluftfahrtunter-
 ner, 3. Konsortiet SIEMENS AUSTRIA CARD mod Haupt- nehmen GmbH & Co KG mod Republikken Østrig
 verband der österreichischen Socialversicherungsträger
 (Sag C-230/02)
 (Sag C-229/02)
 (2002/C 219/04)
 (2002/C 219/03)
 Ved kendelse afsagt den 14. maj 2002, indgået til Domstolens Ved kendelse afsagt den 14. maj 2002, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 20. juni 2002, har Bundesvergabeamt, Justitskontor den 20. juni 2002, har Bundesvergabeamt,
 Østrig, i sagen 1. Konsortiet debis/AC, 2. ARGE Telekom Østrig, i sagen GROSSMANN Air Service, Bedarfsluftfahrtun-
 & Partner, 3. Konsortiet SIEMENS AUSTRIA CARD mod ternehmen GmbH & Co KG mod Republikken Østrig forelagt
 Hauptverband der österreichischen Socialversicherungsträger De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Spørgsmål 1:
 Spørgsmål 1:
 Skal artikel 1, stk. 3, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. de-
 Skal artikel 1, stk. 3, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. de- cember 1989 om samordning af love og administrative
 cember 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i
 bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge-
 forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (1) fortolkes således, at enhver erhvervsdri-
 og anlægskontrakter (1) fortolkes således, at enhver, der ønsker vende, der under en udbudsprocedure har afgivet bud eller har
 at få tildelt en offentlig kontrakt, der er i udbud, har klagead- anmodet om at deltage i en udbudsprocedure, har klagead-
 gang? gang?


text:
8.12.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 348/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- og 8. See-Krankenkasse mod Gödecke Aktiengesellschaft hen-
 se afsagt den 17. juli 2001 af Bundesfinanzhof i sagen holdsvis Intersan, Institut für pharmazeutische und klinische
 Hamann International GmbH Spedition + Logistik mod Forschung GmbH, forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom-
 Hauptzollamt Hamburg-St. Annen stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:
 (Sag C-337/01)
 1. Skal artikel 81 og 82 EF fortolkes således, at de er til
 hinder for en national lovgivning, hvorefter de nationale
 (2001/C 348/18) centralorganisationer for de lovfastsatte sygekasser på
 vegne af alle lovfastsatte sygekasser og hjælpekasser
 fastsætter de obligatoriske højestebeløb, inden for hvilke
 kasserne overtager udgifterne til lægemidler, for så vidt
 Ved kendelse afsagt den 17. juli 2001, indgået til Domstolens som lovgiver samtidig fastsætter kriterierne for, hvorledes
 Justitskontor den 10. september 2001, har Bundesfinanzhof i beregningen af højestebeløbene skal ske, herunder navnlig
 sagen Hamann International GmbH Spedition + Logistik mod bestemmer, at de faste beløb skal sikre en fuldstændig,
 Hauptzollamt Hamburg-St. Annen forelagt De Europæiske kvalitetsmæssigt garanteret forsyning af de forsikrede, og
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse at der er sikret et tilstrækkeligt antal behandlingsmulighe-
 af følgende spørgsmål: der, samt at fastsættelsen på foranledning af såvel de
 forsikrede som lægemiddelproducenterne er underkastet
 en omfattende retlig kontrol?
 Foreligger der unddragelse for så vidt angår tredjelandsvarer,
 som genudføres fra toldoplag, således at der opstår toldskyld 2. Dersom spørgsmål 1) besvares bekræftende:
 som omhandlet i artikel 203, stk. 1, i Rådets forordning (EØF)
 nr. 2913/92 (1), alene fordi de varer, der var bestemt til Er en sådan fastsættelse i medfør af artikel 86, stk. 2, EF
 genudførsel fra Fællesskabets toldområde, ikke overgår til en undtaget fra anvendelsen af artikel 81 og 82 EF, såfremt
 ekstern forsendelsesprocedure i umiddelbar tilslutning til, at den på den i § 35 Sozialgesetzbuch Band V fastsatte måde
 de udtages af toldoplaget? tjener til at sikre den sociale sygeforsikringsordning, som
 der på grund af stærkt stigende omkostninger er rejst
 tvivl om?
 (1) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.
 3. Dersom spørgsmål 1) besvares bekræftende og spørgsmål
 2) benægtende:
 Kan der på fællesskabsretligt grundlag rejses krav om
 erstatning og afhjælpning mod centralorganisationerne
 også for det tilfælde, at de ved fastsættelsen følger en
 lovmæssig bestemmelse, selv om en afvisning af at
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- medvirke ved denne fastsættelse ikke i henhold til national
 se afsagt den 3. juli 2001 af Bundesgerichtshof i sagerne ret medfører en sanktion mod dem?
 1. AOK Bundesverband, 2. Bundesverband der Betriebs-
 krankenkassen, 3. Bundesverband der Innungskranken-
 kassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Kran-
 kenkassen, 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen
 e.V., 6. Verband der Arbeiter-Ersatzkassen, 7. Bundes-
 knappschaft og 8. See-Krankenkasse mod Gödecke Akti-
 engesellschaft henholdsvis Intersan, Institut für pharma-
 zeutische und klinische Forschung GmbH
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 (Sagerne C-354/01 og C-355/01) se afsagt den 2. august 2001 af Bundessozialgericht i sagen
 Nadi Sahin mod Bundesanstalt für Arbeit
 (2001/C 348/19)
 (Sag C-369/01)
 Ved kendelse afsagt den 3. juli 2001, indgået til Domstolens (2001/C 348/20)
 Justitskontor den 20. september 2001, har Bundesgerichtshof
 i sagerne 1. AOK Bundesverband, 2. Bundesverband der
 Betriebskrankenkassen, 3. Bundesverband der Innungskran-
 kenkassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Kran-
 kenkassen, 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen e.V., Ved kendelse afsagt den 2. august 2001, indgået til Domstolens
 6. Verband der Arbeiter-Ersatzkassen, 7. Bundesknappschaft Justitskontor den 25. september 2001, har Bundessozialgericht
 ---pagebreak--- C 348/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.12.2001
 i sagen Nadi Sahin mod Bundesanstalt für Arbeit forelagt Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke inden
 1. Skal artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen til aftalen om for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og
 oprettelse af en associering mellem Det Europæiske administrative bestemmelser for fuldt ud at efterkomme
 Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet af 23. november Rådets direktiv 98/81/EF af 26. oktober 1998 om æn-
 1970 fortolkes således, at dring af direktiv 90/219/EØF om indesluttet anvendelse
 af genetisk modificerede mikroorganismer (1), subsidiært
 a) en tyrkisk arbejdstager er berettiget til at påberåbe idet den ikke har underrettet Kommissionen herom.
 sig, at en begrænsning af den frie udveksling af
 tjenesteydelser er i strid med protokollen, og — i — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 bekræftende fald — ninger.
 b) at der også foreligger en begrænsning af den frie
 udveksling af tjenesteydelser, når en EF-medlemsstat Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 afskaffer en eksisterende fritagelse for arbejdstilladel-
 se for tyrkiske chauffører i international godstrans-
 port, som er beskæftiget hos en (tyrkisk) arbejdsgiver I henhold til artikel 249, stk. 3, i traktaten om oprettelse af
 med hjemsted i Tyrkiet? Det Europæiske Fællesskab er direktiver med hensyn til det
 tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som de rettes
 2. Vedrører en sådan begrænsning alene den frie udveksling til.
 af tjenesteydelser eller henholdsvis også — eller udeluk-
 kende — adgangen til arbejdsmarkedet som omhandlet i
 artikel 13 i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af I henhold til traktatens artikel 10, stk. 1, skal medlemsstaterne
 19. september 1980 om udvikling af associeringen træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er
 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyr- egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af
 kiet? traktaten eller af retsakter foretaget af Fællesskabets institu-
 tioner.
 3. Finder artikel 13 i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af
 19. september 1980 om udvikling af associeringen
 Den Hellenske Republik bestrider ikke, at den er forpligtet til
 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyr-
 at træffe foranstaltninger med henblik på at efterkomme det
 kiet også anvendelse på tyrkiske arbejdstagere hos en
 ovennævnte direktiv.
 arbejdsgiver med hjemsted i Tyrkiet, når disse arbejdstage-
 re arbejder som langturschauffører inden for international
 godstransport og regelmæssigt passerer en medlemsstat i Kommissionen konstaterer, at Den Hellenske Republik hidtil
 transit uden at tilhøre det (lovlige) arbejdsmarked i denne ikke har truffet egnede foranstaltninger med henblik på
 medlemsstat? fuldstændigt at inkorporere det omhandlede direktiv i græsk
 ret.
 (1) EFT L 330 af 5.12.1998, s. 13.
 Sag anlagt den 26. september 2001 af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske
 Republik
 Sag anlagt den 27. september 2001 af Kommissionen for
 (Sag C-371/01) De Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (2001/C 348/21) (Sag C-375/01)
 (2001/C 348/22)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 26. sep-
 tember 2001 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 27. sep-
 konsulent Götz zur Hausen og Panos Panagiotopoulos, der er tember 2001 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for
 udstationeret som national tjenestemand ved Kommissionens De Europæiske Fællesskaber ved Richard Wainwright som
 Juridiske Tjeneste. befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.


text:
C 136/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.5.1999
 Stettelse af sag C-19/98 (1) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Commissione Tribu-
 taria Provinciale di Livorno), Centro Acciai Rivestiti SrL (CAR)
 (1999/C 136/30) mod Direzione Regionale delle Entrate per la Toscana, Livorno,
 skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 26. februar 1999 har formanden for Femte
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, (1) EFT C 181 af 14.6.1997.
 at sag C-19/98, Kommissionen mod Den Kongeriget Spanien,
 skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 94 af 28.3.1998.
 Stettelse af sag C-18/98 (1)
 (1999/C 136/32)
 Stettelse af sag C-133/97 (1) Ved kendelse af 4. marts 1999 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 (1999/C 136/31) at sag C-18/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Kongeriget Spanien, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 2. marts 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-133/97 (1) EFT C 94 af 28.3.1998.


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/4
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 17. juli 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-132/06) (1)
 (Traktatbrud - artikel 10 EF - sjette momsdirektiv - forpligtelser for betalingspligtige personer - kontrol af afgiftspligtige transaktioner - eftergivelse)
 (2008/C 223/05)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Traversa og M. Afonso, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved I. Braguglia, som befuldmægtiget og avvocato dello Stato G. De Bellis)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 2 og artikel 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — forpligtelser for betalingspligtige personer — national lovgivning, hvorefter der gives afkald på kontrol med afgiftspligtige transaktioner, som gennemføres i løbet af en række afgiftsperioder
 Konklusion
 1)
 Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 og 22 i Rådets sjette direktiv 77/3887EF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag samt artikel 10 EF, idet den i artikel 8 og 9 i lov nr. 289 af 27. december 2002 om det årlige og flerårlige statslige budget (finansloven af 2003) (legge n. 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) generelt og udifferentieret har frafaldet kontrol af afgiftspligtige transaktioner, der er udført i løbet af en række afgiftsperioder.
 2)
 Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 6.5.2006.


text:
16.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/16
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. juni 2016 — María del Pilar Planes Bresco mod Comunidad Autónoma de Aragón (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)
 (Forenede sager C-333/15 og C-334/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - fælles landbrugspolitik - integreret system for forvaltning og kontrol af visse støtteordninger - forordning (EF) nr. 1782/2003 - enkeltbetalingsordning - artikel 43 og 44 - arealbaserede betalingsrettigheder - støtteberettiget hektar - permanente græsarealer - national lovgivning, hvorefter støtteberettigelsen for permanente græsarealer med et foderareal, som overstiger det areal, der oprindeligt blev taget hensyn til ved fastsættelsen af betalingsrettighederne, underkastes betingelser om anvendelse til avlsbehov, der er karakteristiske for bedriften))
 (2016/C 296/21)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: María del Pilar Planes Bresco
 Sagsøgt: Comunidad Autónoma de Aragón
 Konklusion
 Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2012/2006 af 19. december 2006, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national ordning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter der ved vurderingen af de hektarer, der er berettigede til arealstøtte for et produktionsår, ikke kan tages hensyn til de permanente græsarealer, som angives af en landbruger, og som overstiger de arealer, der i sin tid blev lagt til grund for fastsættelsen af størrelsen af dennes betalingsrettigheder pr. hektar, medmindre landbrugeren ikke fører bevis for, at disse arealer i det konkrete produktionsår rent faktisk anvendes til avlsbehov, der er karakteristiske for bedriften.
 (1) EUT C 302 af 14.9.2015.


text:
8.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 64/47
 Appel iværksat den 28. december 2007 af Carlos Sanchez Ferriz m.fl. til prøvelse af kendelse afsagt den 17. oktober 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-115/06, Sanchez Ferriz m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-492/07 P)
 (2008/C 64/77)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellanter: Carlos Sanchez Ferriz (Bruxelles, Belgien), Isabelle Chantraine (Bruxelles, Belgien), José De Viana Costa Ribeiro (Meise, Belgien), Brigitte Housiaux (Ramillies, Belgien), Chantal Vellemans (Bruxelles, Belgien), Sylvie Schaack (Remich, Storhertugdømmet Luxembourg), Andrea Losito (Sandweiler, Storhertugdømmet Luxembourg), Alain Hertert (Scheidgen, Storhertugdømmet Luxembourg), Marie-Josée Gaspar-Lis (Luxembourg, Storhertugdømmet Luxembourg), Otilia Ferreira-Nielsen (Gostingen, Storhertugdømmet Luxembourg) (ved avocat F. Frabetti)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanternes påstande
 —
 Ophævelse af kendelsen afsagt af Retten for EU-personalesager den 17. oktober 2007 i sag F-115/06.
 —
 De påstande som appellanterne havde nedlagt for Retten for EU-personalesager tages til følge, hvorfor og søgsmålet i sag F-115/06 antages til behandling, og appellanternes påstande tages til følge.
 —
 Subsidiært, sagen hjemvises til Retten for EU-personalesager.
 —
 Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 I appelsagen har appellanterne nedlagt påstand om ophævelse af kendelsen afsagt af Retten for EU-personalesager, hvorved denne afviste deres søgsmål, hvori de havde nedlagt påstand om principalt annullation af listen over forfremmelser for tjenestemænd i forfremmelsesåret 2005, fordi denne liste ikke omfatter appellanternes navne og, subsidiært, annullation af afgørelserne om tildeling af prioritetspoint til appellanterne for nævnte forfremmelsesår.
 Til støtte for deres appel har appellanterne gjort gældende, at gennemførelsesbestemmelserne af 26. april 2002, hvis gyldighed blev anfægtet i første instans — i modsætning til det, der blev lagt til grund i den anfægtede kendelse — har en direkte juridiske relevans i denne sag.
 Endvidere har de gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl, for så vidt den fastslog, at anbringendet vedrørende tilsidesættelse af gennemførelsesbestemmelserne, der blev fremsat den 23. december 2004, på grund af fremsættelsen på det sene tidspunkt i replikken, måtte afvises. Appellanterne har gjort gældende, at dette anbringende allerede var blevet fremsat i deres klage samt i stævningen, og at replikken alene indeholdt en uddybning heraf.
 Endelig har appellanterne gjort gældende, at i modsætning til det af Retten fastslåede, er de konkret og individuelt berørt af tilsidesættelsen af artikel 6, nr. 1, og af artikel 10, stk. 2, i bilag XIII til vedtægten, hvorfor de klart har søgsmålsinteresse.


text:
16.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/40
 Sag anlagt den 11. august 2017 — De Loecker mod EEAS
 (Sag T-537/17)
 (2017/C 347/53)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Stéphane De Loecker (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne J.-N. Louis og N. de Montigny)
 Sagsøgt: Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EEAS)
 Sagsøgerens påstande
 Det fastslås:
 —
 Afgørelsen af 10. oktober 2016, hvorved Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil afslog den af Stéphane De Loecker indgivne ansøgning om bistand i henhold til artikel 12a og artikel 24 i vedtægten for tjenestemænd i Den europæiske Union annulleres.
 —
 Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 250 000 EUR i erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab.
 —
 Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil bærer sine egne sagsomkostninger og tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 266 TEUF, for så vidt som sagsøgte med vedtagelsen af afgørelsen af 10. oktober 2016, hvorved tjenesten afslog den af sagsøgeren indgivne ansøgning om bistand (herefter »den anfægtede afgørelse«), har tilsidesat begrundelsen i Personalerettens dom af 16. december 2015, De Loecker mod EEAS (F-34/15, EU:F:2015:153). Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat den procedure, der blev iværksat af Kommissionens Kontor for Undersøgelser og Disciplinære Foranstaltninger (IDOC) efter dommen af 14. februar 2017, Kerstens mod Kommissionen (T-270/16 P, ikke trykt i Sml., EU:T:2017:74).
 2.
 Andet anbringende om tilsidesættelse af retten til forsvar og, navnlig, tilsidesættelse af retten til at blive hørt og tilsidesættelse af den aktindsigt, der følger af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.


text:
22.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/39
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 19. oktober 2007 — Evropaïki Dynamiki mod EFSA
 (Sag T-69/05) (1)
 (Ufornødent at træffe afgørelse - offentlige kontrakter - Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) - annullation af offentligt udbud - sagens genstand bortfaldet)
 (2007/C 315/74)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) (først ved A. Cuvillier og D. Detken, derefter ved A. Cuvillier og S. Gabbi, som befuldmægtigede, bistået af avocat J. Stuyck)
 Sagens genstand
 Annullation af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) beslutning af 3. december 2004 om ikke at antage sagsøgerens bud, afgivet inden for rammerne af udbudsproceduren for levering af software og tjenester til oprettelse af extranet mellem medlemsstaternes nationale organer, Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og Kommissionen, såvel som beslutningen om at tildele kontrakten til en anden bydende.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 EFSA betaler samtlige sagens omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2005.


text:
4.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/31
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 20. juni 2007 — Tirrenia di Navigazione m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-246/99) (1)
 (Statsstøtte - søtransport - beslutning om at indlede den i artikel 88, stk. 2, EF fastsatte procedure - ny støtte - eksisterende støtte)
 (2007/C 183/60)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: Tirrenia di Navigazione SpA, tidligere Tirrenia di Navigazione SpA og Adriatica di Navigazione SpA (Napoli, Italien), Caremar SpA (Napoli), Toremar SpA (Livorno, Italien), Siremar SpA (Palermo, Italien) og Saremar SpA (Cagliari, Italien) (først ved avocats A. Tizzano og G. Roberti, dernæst ved avocats G. Roberti, A. Franchi og G. Bellitti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Triantafyllou, V. Di Bucci og E. De Persio, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Navigazione Libera del Golfo SpA (Napoli) (ved avocats S. Ravenna og A. Abate), Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità SpA (Aliscafi SNAV) (Messina, Italien) (ved avocats B. Castaldo og C. Forte), Traghetti Pozzuoli Srl (Napoli), Alilauro SpA (Napoli) og Linee Lauro Srl (Pozzuoli, Italien) (ved avocat E. Amato)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 6. august 1999 om at indlede en procedure i henhold til artikel 88, stk. 2, EF om statsstøtte ydet af Italien til virksomhederne i koncernen Tirrenia di Navigazione (EFT 1999 C 306, s. 2).
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens samt intervenienterne Navigazione Libera del Golfo SpA's, Linee Lauro Srl's, Traghetti Pozzuoli Srl's og Alilauro SpA's omkostninger.
 3)
 Intervenienten Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità (Aliscafi SNAV) SpA bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 20 af 22.1.2000.


text:
26.6.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 168/2
 Sag anlagt den 22. april 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-188/04)
 (2004/C 168/04)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 22. april 2004 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved K. Wiedner og G. Bambara.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/37/EØF (1) af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, navnlig direktivets artikel 3, stk. 1, og artikel 11, stk. 3, 6 og 7, idet virksomheden ANAS SpA tildelte koncession på anlæg og forvaltning af motorvejen »Pedemontana Veneta Ovest« til selskabet Autostrada Brescia-Verona-Vicenza-Padova p.a. ved direkte koncession gennemført ved aftale indgået den 7. december 1999, som ikke forudgående blev offentliggjort ved en bekendtgørelse, uden at betingelserne herfor var opfyldt.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Kommissionen er af den opfattelse, at koncessionen vedrørende anlæg og forvaltning af motorvejen »Pedemontana Veneta Ovest«, som blev gennemført af ANAS uden forudgående offentliggørelse af en bekendtgørelse, ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 93/37/EØF, navnlig direktivets artikel 3, stk. 1, og artikel 11, stk. 3, 6 og 7.
 Direktivets artikel 3 fastsætter visse bestemmelser vedrørende offentliggørelse på fællesskabsplan, når de ordregivende myndigheder indgår koncessionskontrakter om offentlige bygge- og anlægsarbejder i tilfælde af, at kontraktens værdi overstiger 5 mio. EUR. Det følger af direktivets artikel 11, stk. 3, at ordregivende myndigheder, som ønsker at anvende en koncessionskontrakt om offentlige bygge- og anlægsarbejder, skal tilkendegive deres hensigt herom ved en bekendtgørelse, som i henhold til artikel 11, stk. 7, skal sendes til Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer.
 I betragtning af at kontrakten om anlæg og forvaltning af motorvejen »Pedemontana Veneta Ovest« har en værdi på ca. 350 mio. EUR, skulle den med sikkerhed have været gjort til genstand for en offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
 (1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.


text:
29.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 314/20
 Rettens dom af 5. juli 2016 — Kommissionen mod Hristov
 (Sag T-26/15 P) (1)
 ((Appel - personalesag - udnævnelse - procedure til udvælgelse og udnævnelse af den administrerende direktør for et reguleringsagentur - EMA - forhåndsudvælgelse foretaget af et forhåndsudvælgelsesudvalg - udnævnelse foretaget af EMA’s bestyrelse - sammensætning af forhåndsudvælgelsesudvalget - kumulation af funktioner som medlem af forhåndsudvælgelsesudvalget og medlem af EMA’s bestyrelse - upartiskhed))
 (2016/C 314/28)
 Processprog: bulgarsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (først ved J. Currall, N. Nikolova og S. Petrova, og derefter ved N. Nikolova og S. Petrova, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Emil Hristov (Sofia, Bulgarien) (ved advokaterne M. Ekimdzhiev, K. Boncheva og G. Chernicherska) (sagsøger i første instans), og Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA)(først ved J. Currall, N. Nikolova og S. Petrova, og derefter ved N. Nikolova og S. Petrova, som befuldmægtigede) (sagsøgt i første instans)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten for EU-Personalesager (Anden Afdeling) den 13. november 2014, Hristov mod Kommissionen og EMA (F-2/12, EU:F:2014:245), med påstand om delvis ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Dom afsagt af Retten for EU-Personalesager (Anden Afdeling) den 13. november 2014, Hristov mod Kommissionen og EMA (F-2/12), ophæves delvis, for så vidt som dommen annullerede Europa-Kommissionens afgørelse af 20. april 2011, hvorved den foreslog bestyrelsen for Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) en liste med fire ansøgere, som blev anbefalet af forhåndsudvælgelsesudvalget og bekræftet af høringsudvalget for udnævnelser.
 2)
 Sagen hjemvises til Personaleretten med henblik på, at denne træffer afgørelse vedrørende påstanden om annullation af Kommissionens afgørelse af 20. april 2011, hvorved den foreslog bestyrelsen for Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) en liste med fire ansøgere, som blev anbefalet af forhåndsudvælgelsesudvalget og bekræftet af høringsudvalget for udnævnelser, for så vidt angår de klagepunkter og anbringender, der er påberåbt af Emil Hristov og med hensyn til hvilke Personaleretten ikke har truffet afgørelse.
 3)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (1) EUT C 118 af 13.4.2015.