text:
8.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 285/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 4. august 2008 — Stichting Greenpeace Nederland og Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie »VoMiGen« mod Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, procesdeltager: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
 (Sag C-360/08)
 (2008/C 285/33)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Raad van State
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere:
 1.
 Stichting Greenpeace Nederland og
 2.
 Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie »VoMiGEN«
 Sagsøgt: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer
 Procesdeltager: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal stedet for udsætningen af genetisk modificerede organismer, der ikke kan betragtes som fortrolige i henhold til artikel 25, stk. 4, i direktiv 2001/18/EF (1), når henses til direktivets formål og systematik, fortolkes som en henvisning til matrikelangivelsen, eller er det tilstrækkeligt at foretage angivelse af et større geografisk område?
 2.
 a)
 Hvis angivelse af et større geografisk område er tilstrækkeligt, hvilke omstændigheder kan i så fald inddrages ved afgørelsen af, hvorledes der skal ske angivelse af området?
 b)
 Har direktiv 2003/4/EF (2) betydning ved afgørelsen af områdeangivelsens størrelse?
 c)
 Opfylder et område, der er tyve gange større end den enkelte mark, kravene i henhold til proportionalitetsprincippet?
 3)
 Iagttages proportionalitetsprincippet, hvis der i henhold til den ændrede praksis den 17. juli 2008 vælges en generel angivelse af områder, der er hundrede gange større end de enkelte prøvemarker?
 4)
 Hvis en matrikelangivelse er tilstrækkelig, kan der da alligevel trods artikel 25, stk. 4, i direktiv 2001/18/EF findes tilstrækkelig begrundelse for at behandle præcise oplysninger om stedet for udsætning fortroligt under de omstændigheder, der er anført i artikel 4, stk. 2, i direktiv 2003/4/EF?
 5.
 a)
 Indeholder artikel 4, stk. 2, i direktiv 2003/4/EF en udtømmende opregning af begrundelser?
 b)
 Kan beskyttelsen af virksomheder, herunder personer og produkter, og forebyggelse af sabotage vedrørende det bioteknologiske udviklingsklima i Nederlandene i bekræftende fald indordnes under de begrundelser, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, i direktiv 2003/4/EF?
 6)
 Hvis spørgsmål 5a) og b) besvares bekræftende, er valget af en angivelse af et område, der er tyve eller hundrede gange så stort som prøvemarken, i lyset af artikel 4, stk. 2, litra h), i direktiv 2003/4/EF i så fald forholdsmæssigt i forhold til beskyttelsen af private interesser (beskyttelse af virksomheder, herunder personer og produkter) og offentlige interesser (forebyggelse af sabotage vedrørende det bioteknologiske udviklingsklima i Nederlandene)?
 7.
 a)
 Hvis spørgsmål 5a) besvares benægtende, udgør beskyttelsen af virksomheder, herunder personer og produkter, og forebyggelse af sabotage vedrørende det bioteknologiske udviklingsklima i Nederlandene, da en lovlig begrundelse?
 b)
 Hvis spørgsmål 7a) besvares bekræftende, er valget af en angivelse af et område, der er tyve eller hundrede gange så stort som prøvemarken i så fald forholdsmæssigt i forhold til beskyttelsen af private interesser (beskyttelse af virksomheder, herunder personer og produkter) og offentlige interesser (forebyggelse af sabotage vedrørende det bioteknologiske udviklingsklima i Nederlandene)?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12.3.2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF — Erklæring fra Kommissionen, EFT L 106, s. 1.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28.1.2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF, EFT L 41, s. 26.


text:
25.1.2003 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/17
 — og idet Den Hellenske Republik tillader, at Tekniko 1. Er detailhandel med varer en tjenesteydelse som omhand-
 Epimelitirio Elladas (TEE), hvor arkitekter skal være let i direktivets artikel 2?
 registreret for at kunne udøve erhvervet som arkitekt
 i Grækenland, systematisk nægter at registrere fælles- Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende:
 skabsstatsborgere, som ikke er indehavere af et
 græsk eksamensbevis, selv om sådanne eksamensbe- 2. I hvilket omfang skal indholdet af de tjenesteydelser, som
 viser skal anerkendes i henhold til direktiv 85/384/ præsteres af en detailhandlende, være konkretiseret, for
 EØF. at sikre den varemærkebeskyttede genstands bestemthed,
 idet bestemtheden er påkrævet
 b) Den Hellenske Republik tilpligtes at bære sagens omkost-
 ninger. a) i relation til den varemærkefunktion, der er reguleret
 i direktivets artikel 2, nemlig at være egnet til at
 adskille en virksomheds varer eller tjenesteydelser
 fra andre virksomheders,
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 b) i relation til spørgsmålet om afgrænsning af et
 sådant varemærkes beskyttelsesområde i tilfælde af
 Kommissionen har gjort gældende, at Grækenland ikke har kollision?
 gennemført direktiv 85/384/EØF korrekt i intern national ret i
 det omfang, at der i Grækenland gælder: a) en parallel ordning,
 3. I hvilket omfang skal der foretages en afgrænsning med
 der er videregående end direktivets (prøvelse for det rådgivende
 udvalg for uddannelse inden for arkitekturområdet), såfremt hensyn til om, der foreligger lighed [direktivets artikel 4,
 stk. 1, litra b), og artikel 5, stk. 1, litra b)], mellem de
 der er tvivl om, hvorvidt et eksamensbevis, certifikat eller
 andet kvalifikationsbevis opfylder kriterierne, og b) der stilles pågældende tjenesteydelser, der præsteres af en detail-
 handlende, og
 krav til de øvrige medlemsstater ud over, hvad der følger af
 direktivets artikel 6, stk. 1.
 a) øvrige tjenesteydelser, der præsteres i forbindelse
 med salg af varer, eller
 Endvidere gør Kommissionen gældende, at sagsøgte ikke
 anvender direktivet korrekt, idet Tekniko Epimelitirio Elladas b) de varer, som forhandles af den pågældende detail-
 (TEE) lægger en dårlig administrativ praksis for dagen. Kom- handler?
 missionen anfører, at TEE enten ikke foretager en rettidig
 undersøgelse af ansøgninger om registrering eller undlader at
 begrunde afslag på indførsel i registret.
 ( 1) EFT L 223 af 21.8.1985, s. 15.
 Appel iværksat den 21. november 2002 af Europe Chemi-
 Con (Deutschland) GmbH til prøvelse af dom afsagt den
 12. september 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) i sag T-89/00 (1),
 Europe Chemi-Con (Deutschland) GmbH mod Rådet for
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Den Europæiske Union, støttet af Kommissionen for De
 se afsagt den 15. oktober 2002 af Bundespatentgericht i Europæiske Fællesskaber
 klagesagen PRAKTIKER Bau- und Heimwerkermärkte AG
 (Sag C-422/02 P)
 (Sag C-418/02)
 (2003/C 19/31)
 (2003/C 19/30)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 21. no-
 Ved kendelse afsagt den 15. oktober 2002, indgået til Domsto- vember 2002 iværksat appel af Europe Chemi-Con (Deutsch-
 lens Justitskontor den 20. november 2002, har Bundespatent- land) GmbH, Nürnberg (Tyskland), ved lawyers K. Adamanto-
 gericht i klagesagen PRAKTIKER Bau- und Heimwerkermärkte poulos, J.J. Gutiérrez Gisbert og J. Branton, og med valgt
 AG forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod- adresse i Luxembourg, til prøvelse af dom afsagt den 12. sep-
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål vedrøren- tember 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 de fortolkningen af Rådets første direktiv 89/104/EØF af Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) i sag T-89/00, Europe
 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta- Chemi-Con (Deutschland) GmbH mod Rådet for Den Europæi-
 ternes lovgivning om varemærker (EFT L 40 af 11.2.1989, ske Union, støttet af Kommissionen for De Europæiske
 s. 1): Fællesskaber.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
5.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 135/14
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 13. marts 2014 — FIRIN OOD mod Direktor na Direktsia »Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika« Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad Veliko Tarnovo — Bulgarien)
 (Sag C-107/13) (1)
 ((Det fælles merværdiafgiftssystem - fradrag for indgående afgift - forudbetaling - nægtelse af fradrag - svig - berigtigelse af momsfradrag, når den afgiftspligtige ydelse ikke leveres - betingelser))
 2014/C 135/15
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad Veliko Tarnovo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: FIRIN OOD
 Sagsøgt: Direktor na Direktsia »Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika« Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Administrativen sad Veliko Tarnovo — fortolkning af artikel 168, litra a), sammenholdt med artikel 65, artikel 90, stk. 1, artikel 185, stk. 1, samt artikel 205, sammenholdt med artikel 168, litra a), og artikel 193 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — princippet om momsens neutralitet, effektivitetsprincippet og proportionalitetsprincippet — fradrag for indgående afgift — akontobetaling for varer, der er klart bestemt inden leveringen — nægtelse af fradrag ved akontoopkrævning når der ikke er sket levering af varer — leverandørens mulighed for at berigtige det oprindeligt foretagne fradrag og indvirkningen på nægtelse af at indrømme et sådant fradrag — nægtelse af momsfradrag for adressaten for en levering på grund af det solidariske ansvar hvorefter en anden person end den afgiftspligtige pålægges afgiftsskylden — udpegelse af den solidarisk ansvarlige person på grundlag af formodninger baseret på civilretlige retsinstitutter
 Konklusion
 Artikel 65, artikel 90, stk. 1, artikel 168, litra a), artikel 185, stk. 1, og artikel 193 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at de kræver, at det fradrag for merværdiafgift, som modtageren af en faktura udstedt med henblik på forudbetaling for levering af varer kan foretage, skal reguleres, når denne levering under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede ikke gennemføres, skønt leverandøren fortsat er pligtig at betale denne afgift og ikke har tilbagebetalt forudbetalingen.
 (1) EUT C 129 af 4.5.2013.


text:
28.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 283/49
 Rettens kendelse af 5. juli 2017 — EEB mod Kommissionen
 (Sag T-38/16) (1)
 ((Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende tilbagetrækning af forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv KOM(2014) 397 final - delvist afslag på aktindsigt - ufornødent at træffe afgørelse))
 (2017/C 283/76)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Det Europæiske Miljøkontor (EEB) (Bruxelles, Belgien) (ved advokat B. Kloostra)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Buchet, F. Clotuche-Duvieusart og E. Sanfrutos Cano, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse Ares(2015) 5212500 af 19. november 2015.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Det Europæiske Miljøkontor (EEB) afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 118 af 4.4.2016.


text:
14.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 112/50
 Sag anlagt den 4. februar 2014 — Copernicus-Trademarks mod KHIM — Maquet (LUCEO)
 (Sag T-82/14)
 2014/C 112/64
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Det Forenede Kongerige) (ved advokat R. Henkel)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Maquet GmbH & Co. KG (Rastatt, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 25. november 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2292/2012-4) annulleres, og der gives afslag på ugyldighedsbegæringen vedrørende EF-ordmærket LUCEO nr. 8 554 974.
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse, og sagen hjemvises til appelkammeret.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der blev begæret erklæret ugyldigt: Ordmærket LUCEO for varer i klasse 10, 12 og 28 — EF-varemærke nr. 8 554 974
 Indehaver af EF-varemærket: Copernicus-Trademarks Ltd
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket blev erklæret ugyldigt: Maquet GmbH & Co. KG
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 Annullationsafdelingens afgørelse: Ugyldighedsbegæringen blev taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75, andet punktum, i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 74 i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
4.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/12
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 21. juni 2007 — Stichting ROM-projecten mod Staatssecretaris van Economische Zaken (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nederlandene))
 (Sag C-158/06) (1)
 (Strukturfonde - tilbagebetaling af fællesskabsstøtte i tilfælde af uregelmæssigheder - manglende offentliggørelse af og underretning om betingelserne for støtteudbetaling - den begunstigedes uvidenhed - god tro - retssikkerhed - effektivitet - artikel 10 EF)
 (2007/C 183/20)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Stichting ROM-projecten
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Economische Zaken
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse– College van Beroep voor het bedrijfsleven — fortolkning af artikel 6 i Kommissionens beslutning K(95) 1753 af 16. oktober 1995 om udbetaling af støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og fra Den Europæiske Socialfond (ESF) inden for rammerne af fællesskabsinitiativet for SMV til et operationelt program til fordel for regioner i Nederlandene, der kan komme i betragtning til mål nr. 1 og 2 — spørgsmålet om, hvorvidt bestemmelsen er ubetinget og tilstrækkelig præcis til at kunne gøres gældende over for den endelige støttemodtager — fortolkning af artikel 38, stk. 1, litra h), i Rådets forordning nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (EFT L 161, s. 1) — afståelse fra at kræve en støtte tilbagebetalt af en støttemodtager på grund af tilsidesættelse af en retsforskrift, når den pågældende ikke var informeret om Kommissionens beslutning
 Konklusion
 Fællesskabsretten er ikke til hinder for, at retssikkerhedsprincippet anvendes til at udelukke en endelig støttemodtagers tilbagebetaling af uberettiget udbetalte beløb, når betingelserne for en økonomisk støtte, som Kommissionen har indrømmet en medlemsstat, fremgår af støttebeslutningen, men medlemsstaten hverken har offentliggjort disse eller underrettet den endelige støttemodtager herom, såfremt det godtgøres, at modtageren var i god tro. I et sådant tilfælde kan den pågældende medlemsstat holdes økonomisk ansvarlig for støtte, der ikke er tilbagebetalt, hvorved Fællesskabets ret til tilbagebetaling af støttebeløbet gøres effektiv.
 (1) EUT C 60 af 11.3.2006.


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/83
 Sag anlagt den 29. november 2015 — Marcas Costa Brava mod KHIM — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
 (Sag T-687/15)
 (2016/C 048/91)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Spanien) (ved advokaterne E. Manresa Medina og J. Manresa Medina)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Schweiz)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Den anden part i sagen for appelkammeret
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke i farverne rød og hvid, der indeholder ordbestanddelene »Cremcaffé by Julius Meinl« — EF-varemærkeregistrering nr. 11 406 816
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 29. september 2015 af Femte Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2757/2014-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Det fastslås, at brugen af EF-varemærke nr. 2 423 705 er bevist for klasse 30 og at EF-varemærkeansøgning nr. 11 406 816 er uforenelig med EF-varemærke 2 423 705.
 —
 Harmoniseringskontoret og eventuelle intervenienter tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Fejlagtig fortolkning af EF-varemærkeforordningens artikel 15, stk. 1, artikel 15, stk. 1. litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b).


text:
17.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 370/15
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 27. oktober 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-601/10) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 92/50/EØF og 2004/18/EF - offentlige tjenesteydelsesaftaler - supplerende tjenesteydelser vedrørende registrering i matrikelbog og byplanlægning - udbudsprocedure efter forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse)
 2011/C 370/25
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. Patakia og D. Kukovec, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved S. Chala og D. Tsagkaraki, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 8 og 11, stk. 3, i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (EFT L 209, s. 1), samt artikel 20 og artikel 31, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — tildeling af en kontrakt uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse — aftale om supplerende tjenesteydelser vedrørende registrering i matrikelbog og byplanlægning — kommunerne Vasiliki, Kassandra, Egnatia og Arethousa.
 Konklusion
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8 og artikel 11, stk. 3, i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, som ændret ved Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 97/52/EF af 13. oktober 1997, samt i henhold til artikel 20 og artikel 31, nr. 4), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter, idet den i henhold til et udbud efter forhandling og uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse har indgået offentlige aftaler om supplerende tjenesteydelser vedrørende registrering i matrikelbog og byplanlægning, som ikke var indeholdt i den oprindelige aftale indgået af kommunerne i Vasiliki, Kassandra, Egnatia og Arethousa.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 63 af 26.2.2011.


text:
8.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 439/28
 Sag anlagt den 12. maj 2014 — Arvanitis m.fl. mod Europa-Parlamentet m.fl.
 (Sag T-350/14)
 (2014/C 439/38)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøgere: Athanasios Arvanitis (Rhodos, Grækenland) og 47 andre sagsøgere (ved advokat Ch. Papadimitriou)
 Sagsøgte: Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen, Den Europæiske Centralbank og Eurogruppen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Det fastslås, at de sagsøgte har undladt at vedtage de nødvendige love og administrative bestemmelser med henblik på fuld anvendelse af de generelle EU-retlige principper, herunder direktivet om tidsbegrænset ansættelse, i forhold til sagsøgerne efter deres afskedigelse fra det tidligere Olympic Airways, hvilken afskedigelse blev pålagt ved en afgørelse truffet af Europa-Kommissionen og gennemført i græsk ret ved lov nr. 3717/2008.
 —
 Sagsøgerne og samtlige de arbejdstagere, som blev afskediget fra det tidligere Olympic Airways gives gennem en EU-retsakt med direkte virkning — direktiv, forordning eller anden retsforskrift — mulighed for at modtage den erstatning, de ville have været berettiget til som fastansatte efter den pålagte afskedigelse/pensionering fra Olympic Airways.
 —
 Hver af sagsøgerne tilkendes en erstatning svarende til 3 00 000 EUR ved en EU-retsakt med direkte virkning — direktiv, forordning eller anden retsforskrift — for det chok, de bekymringer, den grove tilsidesættelse af deres grundlæggende rettigheder og den for tidlige afbrydelse af deres arbejdsliv, som de har været udsat for.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende: lov nr. 3717/2008, hvorved det bestemmes, at Olympic Airways nedlægges og alle midlertidigt ansatte afskediges, udgør en egentlig EU-retsakt, der i det væsentlige blev pålagt af Den Europæiske Unions institutioner, navnlig ECB og Europa-Kommissionen, og alle de lovgivningsmæssige foranstaltninger, som den græske regering har vedtaget, er blevet pålagt og vedtaget efter anbefalinger og nærmere bestemt efter en afgørelse truffet af Eurogruppen, ECOFIN, ECB og Europa-Kommissionen.
 2.
 Andet anbringende: Den omstændighed, at de midlertidigt ansatte ved det tidligere Olympic Airways ikke blev sidestillet med andre ansatte med tidsubegrænset ansættelse i Olympic Airways, og at de ikke udtrykkeligt er blevet godtgjort deres tab ved fratrædelsen fra dette selskab, indebærer, at de direkte og personligt har lidt alvorlig skade og ikke fuldt ud kan udøve deres grundlæggende rettigheder.


text:
28.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 245/25
 Sag anlagt den 21. maj 2014 — The Smiley Company mod KHIM — The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME)
 (Sag T-352/14)
 2014/C 245/33
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne I. Helbig, P. Hansmersmann og S. Rengshausen)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: The Swatch Group Management Services AG (Biel, Schweiz)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. februar 2014 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1497/2013-1) annulleres.
 —
 Indsigelsen forkastes ved ændring af den anfægtede afgørelse.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i forbindelse med sagen for Retten og intervenienten tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i forbindelse med sagen for appelkammeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: The Smiley Company SPRL
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »HAPPY TIME« for varer og tjenesteydelser i klasse 14 og 35 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 0 1 06 813
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: The Swatch Group Management Services AG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den internationale registrering, der er beskyttet med virkning i Den Europæiske Union, af ordmærket »HAPPY HOURS« for tjenesteydelser i klasse 35 og 37
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist medhold i indsigelsen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
C 135/26 DA Den Europæiske Unions Tidende 7.6.2003
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 af 3. april 2003
 den 10. april 2003
 i de forenede sager T-44/01, T-119/01 og T-126/01, Eduar-
 do Vieira, SA m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber ( 1)
 i sag T-369/00, Département du Loiret mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Fiskeri — fiskeriaftalen med Argentina — finansiel fælles-
 skabsstøtte — nedsættelse — annullationssøgsmål — erstat-
 ningssøgsmål«)
 (»Annullationssøgsmål — statsstøtte — forordning (EF)
 nr. 659/1999 — artikel 15 — forældelsesfrist — tilbagesøg-
 ning af støtte — handling som afbryder forældelsen«) (2003/C 135/40)
 (Processprog: spansk)
 (2003/C 135/39)
 I de forenede sager T-44/01, T-119/01 og T-126/01, Eduardo
 (Processprog: fransk) Vieira SA, Vigo-Pontevedra (Spanien), ved advokaterne
 R. García-Gallardo Gil-Fournier og M.D. Domínguez Pérez,
 sagsøger i sagerne T-44/01 og T-126/01, Vieira Argentina SA,
 Buenos Aires (Argentina), ved advokaterne R. García-Gallardo
 Gil-Fournier og M.D. Domínguez Pérez, sagsøger i sag T-44/
 01, Pescanova SA, Chapela (Spanien), ved advokaterne A. Creus
 Carreras, B. Uriarte Valiente og S. Rodríguez Artacho, sagsøger
 I sag T-369/00, Département du Loiret ved avocat A. Carnelut- i sag T-119/01, mod Kommissionen for De Europæiske
 ti, støttet af Scott SA, Saint-Cloud (Frankrig), ved Sir Jeremy Fællesskaber (befuldmægtigede: S. Pardo Quintillán og
 Lever, QC, barrister G. Peretz og solicitor R. Griffith, og med J. Guerra Fernández), angående en påstand om, i sag T-44/01,
 valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De erstatning i henhold til artikel 235 EF og artikel 288, stk. 2, EF
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Rozet og for skade forvoldt på grund af suspensionen af udbetalingen af
 J. Flett), angående en påstand om delvis annullation af Kommis- restbeløbet af den finansielle støtte tildelt projekt ARG/ESP/
 sionens beslutning 2002/14/EF af 12. juli 2000 om den SM/26-94 til oprettelsen af et blandet selskab inden for
 statsstøtte, Frankrig har iværksat til fordel for Scott Paper SA/ rammerne af aftalen om forbindelserne mellem Fællesskabet
 Kimberly-Clark (EFT L 12, s. 1), har Retten (Femte Udvidede og Den Argentinske Republik på havfiskeriområdet, i sag
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.D. Cooke, og T-119/01 annullation af Kommissionens beslutning af
 dommerne R. García-Valdecasas, P. Lindh, N.J. Forwood og 19. marts 2001 om nedsættelse af støtten tildelt projekt ARG/
 H. Legal; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio Gonzá- ESP/SM/17-94 med henblik på oprettelsen af et blandet selskab
 lez, den 10. april 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder inden for rammerne af aftalen om forbindelserne mellem
 således: Fællesskabet og Den Argentinske Republik på havfiskeriområ-
 det og i sag T-126/01 annullation af Kommissionens beslut-
 ning af 19. marts 2001 om nedsættelse af støtten tildelt projekt
 1) Påstanden om annullation af artikel 2 i Kommissionens ARG/ESP/SM/26-94 med henblik på oprettelsen af et blandet
 beslutning 2002/14/EF af 12. juli 2000 tages ikke til følge, selskab inden for rammerne af aftalen om forbindelserne
 for så vidt som den er baseret på, at Kommissionen har tilsidesat mellem Fællesskabet og Den Argentinske Republik på havfiske-
 artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts riområdet, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afde-
 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens lingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi og M.
 Jaeger; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio Gonzá-
 artikel [88].
 lez, den 3. april 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således:
 2) I øvrigt fortsættes sagens behandling.
 1) Sagerne T-44/01, T-119/01 og T-126/01 forenes med
 henblik på domsafsigelsen.
 3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 3) Sagsøgerne betaler sagens omkostninger.
 ( 1) EFT C 61 af 24.2.2001.
 (1 ) EFT C 134 af 5.5.2001 og C 245 af 1.9.2001.


text:
11.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/3
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 14. november 2013 — Liga para a Protecção da Natureza (LPN) og Republikken Finland mod Europa-Kommissionen
 (Forenede sager C-514/11 P og C-605/11 P) (1)
 (Appel - aktindsigt i institutionernes dokumenter - forordning (EF) nr. 1049/2001 - artikel 4, stk. 2, tredje led - undtagelse om beskyttelsen af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision - miljøoplysninger - forordning (EF) nr. 1367/2006 - artikel 6, stk. 1 - dokumenter angående en igangværende traktatbrudssag - afslag på aktindsigt - forpligtelsen til at foretage en konkret og individuel vurdering af indholdet af de dokumenter, der er angivet i begæringen om aktindsigt - mere tungtvejende offentlig interesse)
 2014/C 9/04
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Appellanter: Liga para a Protecção da Natureza (LPN) (ved advogadas P. Vinagre e Silva og L. Rossi) og Republikken Finland (ved J. Heliskoski, M. Pere og J. Leppo, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Republikken Estland (ved M. Linntam, som befuldmægtiget)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved P. Costa de Oliveira og D. Recchia, som befuldmægtigede), Kongeriget Danmark (ved V. Pasternak Jørgensen og C. Thorning, som befuldmægtigede) og Kongeriget Sverige (ved A. Falk og C. Meyer-Seitz, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for Europa-Kommissionen: Forbundsrepublikken Tyskland (ved T. Henze og A. Wiedmann, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 9. september 2011 i sag T-29/08, LPN mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen i en sag anlagt af LPN for så vidt som søgsmålet vedrører dokumenter og dele af dokumenter, hvori Liga para a Protecção da Natureza (LPN) er blevet meddelt afslag på aktindsigt i Kommissionens afgørelse SG.E.3/MIB/psi D(2008) 8639 af 24. oktober 2008.
 Konklusion
 1)
 Appellerne forkastes.
 2)
 La Liga para a Protecção da Natureza og Republikken Finland betaler sagens omkostninger ligeligt.
 3)
 Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland og Kongeriget Sverige bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 58 af 25.2.2012.


text:
4.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/4
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 8. december 2011 — KME Germany AG, tidligere KM Europa Metal AG, KME France SAS, tidligere Tréfimétaux SA og KME Italy SpA, tidligere Europa Metalli SpA mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-272/09 P) (1)
 (Appel - konkurrence - karteller - markedet for VVS-rør af kobber - bøder - størrelsen af markedet, overtrædelsens varighed og samarbejde, der kan tages i betragtning - effektiv domstolsprøvelse)
 2012/C 32/06
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: KME Germany AG, tidligere KM Europa Metal AG, KME France SAS, tidligere Tréfimétaux SA og KME Italy SpA, tidligere Europa Metalli SpA (ved avvocato M. Siragusa, avocat A. Winckler, avvocato G. Rizza, advokat T. Graf og avvocato M. Piergiovanni)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved E. Gippini Fournier og J. Bourke, som befuldmægtigede, og solicitor C. Thomas)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Ottende Afdeling) den 6. maj 2009 i sag T-127/04, KME Germany m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen i en sag, hvori der var nedlagt påstand om nedsættelse af den bøde, der blev pålagt appellanterne ved Kommissionens beslutning 2004/421/EF af 16. december 2003 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/E-1/38.240 — Industrirør) (EFT L 125, s. 50) — fastsættelse af priser og opdeling af markeder — konkret indvirkning på markedet — retningslinjer for beregningen af bøder
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 KME Germany AG, KME France SAS og KME Italy SpA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 220 af 12.9.2009.


text:
Nr . C 233/ 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10 . 8 . 96
 Det kan ifølge sagsøgeren udledes af de forskellige betragt års erhvervserfaring som sekretær og/eller maskinskriver.
 ninger til de forordninger, Kommissionen vedtog for at Hun anfører i den forbindelse, at hun mellem 1973 og 1989 i
 imødegå de vanskeligheder, der var opstået som følge af de Portugal i privat ansættelse har varetaget opgaver som
 tropiske storme » Debbie, Iris, Luis og Marilyn «, at tilpas » empregada « og » escriturária «, der dækker sekretariatsar
 ningen af toldkontingentet burde og bør åbne mulighed dels bejde eller arbejde som maskinskriver.
 for tilstrækkelige forsyninger til Fællesskabets marked, dels
 for at yde en kompensation til de erhvervsdrivende, som har Sagsøgeren gør gældende, at meddelelsen om udvælgel
 lidt skade på grund af den manglende mulighed for at sesprøven er blevet tilsidesat, og at der er udøvet et åbenbart
 forsyne Fællesskabets marked med bananer med oprindelse fejlagtigt skøn . Således kræves der i henhold til punkt d )
 i de katastroferamte regioner eller lande, og at de nationale under de omhandlede særlige betingelser for adgang til
 myndigheder traf foranstaltninger af denne art forud for prøven bl . a . et indgående kendskab til fransk . Desuden
 ikrafttrædelsen af den fælles markedsordning. Derfor var og kræves det i henhold til punkt b ) under samme særlige
 er det fortsat nødvendigt at fastsætte samme løsninger inden betingelser, at ansøgerne dokumenterer, at de på tidspunk
 for rammerne af en sådan ordning. Disse begrundelser tet for offentliggørelsen af meddelelsen om udvælgelsesprø
 gælder tilsvarende for så vidt angår den utilstrækkelige ven, havde to års erhvervserfaring som sekretær og/eller
 forsyning med somaliske bananer uafhængigt af, om årsa maskinskriver. I henhold til betingelserne i udvælgelsesprø
 gen hertil er krig eller en cyklon . ven er det ikke et krav, at den krævede erhvervserfaring er
 opnået på fransk . Imidlertid fastslås det i det udtrykkelige
 På dette grundlag finder sagsøgeren, at den manglende afslag ifølge sagsøgeren klart, at det i lyset af udvælgel
 vedtagelse af foranstaltninger fra Kommissionens side sesprøvens karakter kun er beskæftigelsen ved Kommissio
 udgør en tilsidesættelse af principperne for den fælles nen, som eventuelt kan komme i betragtning som gyldig
 markedsordning for bananer, dvs . principperne om beskyt erfaring i forhold til udvælgelsesprøven .
 telse af alle erhvervsdrivende , om tilpasning af fællesskabs
 reglerne i relation til særlige eller uforudsete vanskeligheder, Komitéen har endvidere udøvet et åbenbart fejlagtigt skøn
 og om ikke-diskrimination . derved, at den har fundet, at begreberne » empregada « og
 » escriturária « ikke nødvendigvis dækker sekretariatsar
 bejde eller arbejde som maskinskriver.
 Sag anlagt den 24. maj 1996 af Ana Maria Fernandes Leite
 Mateus mod Rådet for Den Europæiske Union
 ( Sag T-80/96 ) Sag anlagt den 24 . maj 1996 af Christos Apostolidis og 64
 andre sagsøgere mod Kommissionen for De Europæiske
 ( 96/C 233/25 ) Fællesskaber
 ( Sag T-81 /96 )
 (Processprog: fransk) ( 96/C 233 /26 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der (Processprog: fransk)
 den 24 . maj 1996 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske
 Union af Ana Maria Fernandes Leite Mateus, Zaventem
 ( Belgien ), ved advokaterne Jean-Noël Louis, Thierry Dema Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 seure, og Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse i den 24 . maj 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Luxembourg hos Fiduciaire Myson Sari, 1 , rue Glesener. Europæiske Fællesskaber af Christos Apostolidis og 64 -
 andre sagsøgere, alle placeret ved Det Europæiske Institut
 for Transuraner i Karlsruhe, ved advokaterne Jean-Noël
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande : Louis, Thierry Demaseure, og Ariane Tornel, Bruxelles , og
 med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson Sari,
 — Afgørelsen af 3 , oktober 1995 fra udvælgelseskomitéen 1 , rue Glesener.
 for udvælgelsesprøve RÅDET/C/360 om ikke at give
 sagsøgeren adgang til prøven annulleres .
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande :
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 ger .
 — Det fastslås, at Kommissionen har begået en fejl derved,
 at den ikke har truffet foranstaltninger til opfyldelse af
 den af Retten ( Fjerde Afdeling ) afsagte dom af 27. ok
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: tober 1994 i sag T-64/92 .
 Sagsøgeren, der er tjenestemand ved Kommissionen, anfæg — Kommissionens afslag på sagsøgernes ansøgning om
 ter komitéens afgørelse om ikke at give hende adgang til udfærdigelse af deres lønsedler for januar 1 992 og om, at
 udvælgelsesprøve RÅDET/C/360 , hvis formål er oprettelse Kommissionen for hver sagsøger betaler et beløb på
 af en ansættelsesreserve af fransksprogede sekretærer. 50 000 bfr. i erstatning for den ikke-økonomiske skade,
 Afgørelsen støttedes på , at hun ikke opfyldte kravet om to de har lidt, annulleres .
 ---pagebreak--- 10 . 8 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 233/ 15
 — Kommissionen tilpligtes at betale hver sagsøger et beløb Sag anlagt den 29. maj 1996 aí Associação dos Refinadores
 på 50 000 bfr. i erstatning for den ikke-økonomiske de Açúar Portugueses ( ARAP), Alcantara Refinarias —
 skade, de har lidt. Açúares SA og RAR Refinarias de Açúar Reunidas SA mod
 Kommissionen for De Europadske Fadlesskaber
 ( Sag T-82/96 )
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 ger . 96/C 233/27 )
 (Processprog: engelsk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Sagsøgerne, der er tjenestemænd ved Kommissionen place den 29 . maj 1 996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 ret ved Det Europæiske Institut for Transuraner i Karlsruhe, Europæiske Fællesskaber af Associaçào dos Refinadores de
 anfører, at de også var sagsøgere i sag T-64/92 , hvori der Açuar Portugueses ( ARAP ), Alcantara Refinarias — Açua
 blev afsagt dom den 27. oktober 1994 af Retten i Første res SA og RAR Refinarias de Açuar Reunidas SA, ved
 Instans . Med denne dom annullerede Retten sagsøgernes advokat Gerard van der Wal, advokat med møderet for
 lønsedler for januar 1992 , for så vidt som de var korrigeret Nederlandenes ITøjesteret ( Orde van Advocaten bij de Hoge
 med justeringskoefficienten for Tyskland, som var beregnet Raad der Nederlandene ), fra advokatfirmaet ( Advocaten
 på grundlag af leveomkostningerne i Bonn , selv om Berlin i Notarissen ) Barents & Krans, og med valgt adresse i
 1990 var blevet hovedstad i Forbundsrepublikken Tysk Luxembourg hos A. May, 31 Grand-Rue .
 land . Sagsøgerne bemærker ligeledes, at ansættelsesmyndig
 heden har accepteret at udstrække virkningerne af Rettens
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande :
 dom til alle lønsedler udfærdiget efter januar 1992 i det
 omfang den anvendte justeringskoefficient var beregnet på
 grundlag af leveomkostningerne i Bonn . — Sagen admitteres .
 — Det statueres, at Kommissionens beslutninger af 11 . ja
 Som følge af Rettens dom fremsendte Kommissionen til nuar 1996 og/eller 19 . maj 1996 og/eller 23 . november
 Rådet et forslag til fastsættelse, med tilbagevirkende kraft 1995 er ugyldige
 fra den 1 , oktober 1990 , af justeringskoefficienten for
 Tyskland, beregnet på grundlag af leveomkostningerne i — beslutning af 11 . januar 1996 ( SG(96 ) D/ 1245 støtte
 Berlin, samt af særlige justeringskoefficienter for Bonn og nr . N 1 1 /95 ), der blev sendt til sagsøgerne den 1 . april
 Karlsruhe . Rådet vedtog på sit møde den 19 . december 1994 1996
 forordning nr. 3161 /94 om tilpasning med virkning fra
 1 . juli 1994 af vederlag og pensioner til tjenestemænd samt — beslutning af 19 . marts 1996 ( IV/012420 ) vedrø
 af justeringskoefficienterne for disse; heri foreskrives bl . a . rende klage nr . 94/5122 og
 fastsættelse i overensstemmelse med Kommissionens forslag
 af en særlig justeringskoefficient for Karlsruhe . Rådet — beslutning af 23 . november 1995 ( støtte nr . N 832/
 besluttede imidlertid at henvise forslaget om fastsættelse 95 ); EFT nr . C 1288 af 1 , maj 1 996 , s . 3 .
 med tilbagevirkende kraft af justeringskoefficienter for
 Tyskland til » Coreper «. — Kommissionen tilpligtes at afholde sagsøgernes omkost
 ninger .
 Sagsøgerne finder, at det efter Rettens annullation af deres
 lønsedler for januar 1992 ( annullationen bør udstrækkes til Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 at omfatte alle efterfølgende lønsedler ) påhviler Kommis
 sionen at udfærdige nye lønsedler, hvori vederlagene i Sagsøgerne har henvist til, at de i november 1994 indgav
 mangel af en særlig justeringskoefficient for Karlsruhe bør klage til Kommissionen med anmodning om, at denne
 korrigeres med en justeringskoefficient beregnet på grund indledte den procedure, der er fastsat i EF-traktatens
 lag af leveomkostningerne i landets hovedstad . Sagsøgerne artikel 93 , stk . 2 , om statsstøtte ydet af den portugisiske
 finder, at Kommissionen ved at nægte at gøre dette regering til DAI ( Sociedade de Desinvolvemento Agro
 tilsidesætter EF-traktatens artikel 176 . Industrial ) til oprettelse af en roesukkerfabrik . Den 12 . no
 vember 1994 meddelte Kommissionen sagsøgerne, at den
 havde truffet beslutning om ikke at indlede proceduren eller
 Sagsøgerne gør bl . a . gældende, at Kommissionen har træffe de øvrige ønskede foranstaltninger. Da skrivelsen
 tilsidesat sin omsorgs- og bistandspligt ( tjenestemandsved tilsyneladende udgjorde en beslutning, hvorved den natio
 tægtens artikel 24 ), vedtægtens artikel 64 og 65 samt dennes nale støtteforanstaltning i henhold til EØF-traktatens arti
 bilag XI, derved at de forslag, den har forelagt Rådet på kel 92 og 93 blev godkendt og samtidig indeholdt en
 ulovlig vis foreskriver fastsættelse med tilbagevirkende kraft afvisning af de af sagsøgerne ønskede foranstaltninger,
 af en særlig justeringskoefficient for Karlsruhe . anfægtede sagsøgerne den beslutning ved et søgsmål for
 Retten i Første Instans ( 1 ). Den sag påstod Kommissionen
 afvist under hensyn til, at den endnu ikke havde taget endelig
 stilling . På baggrund heraf indgav sagsøgerne nye klager til
 Kommissionen .


text:
21.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 235/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State van België (Belgien) den 10. april 2014 — Joris Van Hauthem og Ann Frans mod Vlaamse Gemeenschap
 (Sag C-176/14)
 2014/C 235/05
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Raad van State van België
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Joris Van Hauthem og Ann Frans
 Sagsøgt: Vlaamse Gemeenschap
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 10 i bilag I til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side »om fri bevægelighed for personer« i forbindelse med bilag I, II og III samt protokollerne og slutakten undertegnet i Luxembourg den 21. juni 1999 (1)fortolkes således, at den vedrører udelukkelse af de samme ansættelser, som omhandles i artikel 45, stk. 4, TEUF og EØS-aftalens artikel 28, stk. 4?
 2)
 Skal artikel 14 i Rådets direktiv 2003/109/EF (2) af 25. november 2003»om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlændinge« fortolkes således, at når der ikke findes en særlig grund til at udelukke den i artikel 14, stk. 3, omhandlede udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed, har en fastboende udlænding fra en anden medlemsstat ubegrænset adgang til det belgiske arbejdsmarked, herunder til ansættelser, hvortil adgangen i henhold til artikel 11, stk. 1, litra a), eller artikel 11, stk. 3, litra a), i direktiv 2003/109 kan begrænses for fastboende udlændinge i Belgien, eller til ansættelser, som også EØS-statsborgere kan udelukkes fra i henhold til artikel 45, stk. 4, TEUF eller EØS-aftalens artikel 28, stk. 4?
 3)
 Skal artikel 6 og artikel 7 i Associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 (3) af 19. september 1980»om udvikling af associeringen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, som blev undertegnet den 12. september 1963 i Ankara dels af Republikken Tyrkiet, dels af EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, og som blev indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963« fortolkes således, at udtrykkene »enhver form for lønnet arbejde efter eget valg« og »modtage enhver form for tilbud om beskæftigelse« også omfatter alle ansættelser i den offentlige administration, eller finder begrænsningerne i henhold til artikel 45, stk. 4, TEUF, EØS-aftalens artikel 28, stk. 4, eller begrænsningerne i artikel 11 i direktiv 2003/109/EF tilsvarende anvendelse ved anvendelse af disse bestemmelser?
 4)
 Skal artikel 7 i afgørelse nr. 1/80 fortolkes således, at også en tyrkisk arbejdstagers familiemedlemmer, der opfylder alle bestemmelsens betingelser, uanset statsborgerskab, har adgang til alle stillinger i den offentlige administration, eller finder begrænsningerne i henhold til artikel 45, stk. 4, TEUF, EØS-aftalens artikel 28, stk. 4, eller begrænsningerne i artikel 11 i direktiv 2003/109/EF tilsvarende anvendelse?
 5)
 Kan en national ret under en retssag anlagt af en borger til anfægtelse af en generel retsakt, som i overensstemmelse med afgørelse nr. 1/80, men i strid med nationale regler af højere retsgyldighed, giver tyrkiske arbejdstagere og deres familiemedlemmer adgang til visse ansættelser i den offentlige administration?
 6)
 Har det for besvarelsen af det foregående spørgsmål nogen betydning, at sagsøgeren herved påberåber sig sin funktionelle interesse som medlem af det flamske parlament og således ikke kan ligestilles med en almindelig retsundergiven?
 (1) EFT 2002, L 114, s. 6.
 (2) Direktiv af 25.11.2003 (EUT 2004, L 16, s. 44).
 (3) Afgørelse af 19.9.1980 om udvikling af associeringen, truffet af det ved associeringsaftalen oprettede associeringsråd.


text:
C 1/10 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 4.1.1999
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse linger inden for en myndighed eller de hùjeste slutstil-
 afsagt den 14. oktober 1998 af Överklagandenämnden för linger inden for myndigheden?
 högskolan i sagen 1. Katarina Abrahamsson og 2. Leif
 Anderson mod Elisabet Fogelqvist
 (1) EFT L 39 af 14.2.1976, s. 40.
 (Sag C-407/98)
 (1999/C 1/18)
 Ved kendelse afsagt den 14. oktober 1998, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 26. oktober 1998, har Över- Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 klagandenämden för högskolan i sagen 1. Katarina Abra- afsagt den 2. november 1998 af High Court of Justice
 hamsson og 2. Leif Anderson mod Elisabet Fogelqvist (England & Wales), Queen's Bench Division, Divisional
 forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmod- Court, i sagen Abbey National plc mod Commissioners of
 ning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål: Customs and Excise
 (Sag C-408/98)
 1) Er artikel 2, stk. 1, og artikel 2, stk. 4, i Rådet for De (1999/C 1/19)
 Europñiske Fñllesskabers direktiv af 9. februar 1976
 om gennemfùrelse af princippet om ligebehandling af
 mñnd og kvinder for så vidt angår adgang til beskñfti- Ved kendelse afsagt den 2. november 1998, indgået til
 gelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejds- Domstolens Justitskontor den 17. november 1998, har
 vilkår (76/207/EéF) (1) til hinder for en national lov- High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench
 givning, hvorefter en ansùger af et underreprñsenteret Division, Divisional Court, i sagen Abbey National plc
 kùn med tilstrñkkelige kvalifikationer til en stilling mod Commissioners of Customs and Excise forelagt De
 inden for staten skal udvñlges frem for en ansùger af Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmodning om
 det modsatte kùn, som ellers skulle vñre udvalgt (»po- prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 sitiv sñrbehandling«), såfremt det er nùdvendigt for, at
 en ansùger af det underreprñsenterede kùn bliver
 udvalgt, og hvorefter positiv sñrbehandling kun skal
 1) På baggrund af bestemmelserne i artikel 17, stk. 2, i
 undlades, såfremt forskellen mellem ansùgernes kvalifi-
 det sjette momsdirektiv (1) betyder ordene »modtageren
 kationer er så stor, at en positiv sñrbehandling ville
 trñder i overdragerens sted« i direktivets artikel 5,
 vñre i strid med kravet om objektivitet ved udnñvnel-
 stk. 8, da, at modtagerens leveringer skal anses for at
 sen?
 vñre foretaget af overdrageren med henblik på bereg-
 ningen af overdragerens fradrag af indgående moms?
 2) Såfremt spùrgsmål 1) besvares bekrñftende: Er positiv
 sñrbehandling forbudt, selv om den nationale lovgiv- 2) Skal artikel 5, stk. 8, og artikel 17, stk. 2, fortolkes
 ning er begrñnset til at gñlde besñttelsen af enten et således, at en afgiftspligtig person ved »hel eller delvis
 på forhånd bestemt, begrñnset antal stillinger (som i overdragelse af en samlet formuemasse« i det sjette
 henhold til förordningen 1995:936) eller stillinger, der momsdirektivs artikel 5, stk. 8's forstand kan fradrage
 oprettes som led i en plan, som en enkelt hùjere hele den indgående moms for omkostninger i forbin-
 uddannelsesinstitution sñrskilt har besluttet at gen- delse med overdragelsen, når medlemsstaten i medfùr
 nemfùre, hvorefter der skal ske positiv sñrbehandling af nationale bestemmelser, der er vedtaget med hjem-
 (som i henhold til kapitel 4, § 15 a, i högskoleförord- mel i denne artikel, anlñgger den betragtning, at der
 ningen)? ikke er sket levering af goder eller tjenesteydelser,
 mens den afgiftspligtige i tilfñlde af, at artikel 5, stk. 8,
 ikke blev bragt i anvendelse, ville vñre forpligtet til at
 3) Såfremt besvarelsen af spùrgsmål 2) i nogen henseende betale moms af overdragelsen?
 indebñrer, at en sådan positiv sñrbehandling er for-
 budt, kan den på svensk administrativ praksis og
 kapitel 4, § 15, stk. 2, i högskoleförordningen base- 3) Når overdragerens erhvervsvirksomhed forud for
 rede Ð og af Överklagandenämnden godkendte Ð transaktionen, der omfattes af artikel 5, stk. 8, har
 regel om, at en ansùger, der tilhùrer et underreprñsen- vñret fuldt afgiftspligtig, kan der da ske fradrag af
 teret kùn, skal foretrñkkes frem for en medansùger af indgående moms af en betaling, der er foretaget i for-
 det modsatte kùn, forudsat at ansùgerne med hensyn bindelse med ophùret med denne virksomhed?
 til kvalifikationer kan anses for jñvnbyrdige eller til-
 nñrmelsesvis jñvnbyrdige, da i nogen henseende anses
 for at vñre i strid med det i spùrgsmål 1) nñvnte (1) Rådets direktiv 77/388/EéF af 17. maj 1977 om harmonise-
 direktiv? ring af medlemsstaternes lovgivning om omsñtningsafgifter Ð
 Det fñlles mervñrdisystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT
 L 145 af 13.6.1977, s. 1).
 4) Har det nogen betydning for besvarelsen af ovenstå-
 ende spùrgsmål, om lovgivningen vedrùrer lavere stil-


text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/45
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 18. december 2008 — Torres mod KHIM — Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (TORRE DE BENÍTEZ)
 (Sag T-16/07) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket TORRE DE BENÍTEZ - nationale varemærker - ældre nationale, EF- og internationale ord- og figurmærker med tårne - relativ registreringshindring - manglende risiko for forveksling)
 (2009/C 44/77)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Spanien) (ved avocats E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino og A. Castán Pérez-Gómez)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved O. Mondéjar Ortuño, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (Cuenca, Spanien) (ved avocat C. Hernández Hernández)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. november 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 36/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Miguel Torres, SA og Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Miguel Torres, SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 82 af 14.4.2007.


text:
12.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/33
 Rettens dom af 25. marts 2014 — Deutsche Bank mod KHIM (Passion to Perform)
 (Sag T-291/12) (1)
 ((EF-varemærker - international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret - ordmærket Passion to Perform - varemærke bestående af et reklameslogan - absolut registreringshindring - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - ligebehandling))
 2014/C 142/41
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Deutsche Bank AG (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokaterne R. Lange, T. Götting og G. Hild)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved I. Harrington, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 24. april 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2233/2011-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet Passion to Perform som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Deutsche Bank AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 273 af 8.9.2012.


text:
20.6.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/17
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 2. april 2009 — Hauptzollamt Bremen mod J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)
 (Sag C-134/08) (1)
 (Forordning (EF) nr. 2193/2003 - tillægstold på importen af visse produkter med oprindelse i Amerikas Forenede Stater - tidsmæssigt anvendelsesområde - artikel 4, stk. 2 - produkter, der er eksporteret efter forordningens ikrafttræden, men for hvilke det kan godtgøres, at de allerede var på vej til Fællesskabet på datoen for den første anvendelse af tillægstolden - afgiftspligt)
 2009/C 141/28
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Hauptzollamt Bremen
 Sagsøgt: J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 4, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2193/2003 af 8. december 2003 om indførelse af tillægstold på importen af visse produkter med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (EUT L 328, s. 3) — spørgsmålet om produkter, der er importeret fra Amerikas Forenede Stater til Fællesskabet efter ovennævnte forordnings ikrafttræden, men for hvilke det kan godtgøres, at de allerede var på vej til Fællesskabet uden mulighed for at ændre bestemmelsessted på datoen for den første anvendelse af tillægstolden, er omfattet af nævnte told
 Konklusion
 Artikel 4, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2193/2003 af 8. december 2003 om indførelse af tillægstold på importen af visse produkter med oprindelse i Amerikas Forenede Stater skal i overensstemmelse med sin ordlyd fortolkes således, at produkter, for hvilke det kan godtgøres, at de allerede var på vej til Det Europæiske Fællesskab på datoen for denne forordnings ikrafttræden, og hvis bestemmelsessted ikke kan ændres, ikke er omfattet af tillægstolden.
 (1) EUT C 171 af 5.7.2008.


text:
11.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 246/26
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Haarlem (Nederlandene) den 2. juli 2010 — X mod Inspecteur der Belastingdienst/Y
 (Sag C-319/10)
 ()
 2010/C 246/45
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank Haarlem
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: X
 Sagsøgt: Inspecteur der Belastingdienst/Y
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan der inden for rammerne af en prøvelse af gyldigheden og/eller fortolkningen af forordning (EF) nr. 535/94 (1), nr. 1832/2002 (2), nr. 1871/2003 (3) og nr. 2344/2003 (4), der indførte og efterfølgende ændrede supplerende bemærkning 7 (KN) til kapitel 2 (pt. nummereret som bemærkning 8) støttes ret på DSB’s afgørelse af 27. september 2005 om fortolkningen af udtrykket »saltet« i position 0210, også i tilfælde hvor toldangivelsen »med henblik på overgang til fri omsætning« er indgivet før denne dato?
 2)
 Såfremt spørgsmål I besvares bekræftende:
 Hvorledes skal det afgøres, om kyllingekødet har ændret karakter?
 3)
 Såfremt spørgsmål I besvares bekræftende:
 a)
 Er de nævnte forordninger, henset til DSB’s afgørelse af 27. september 2005, gyldige, for så vidt det deri bestemmes, at der ved »saltet« i position 0210 forstås kød med et totalt saltindhold på 1,2 vægtprocent eller derover?
 b)
 Skal de førnævnte forordninger i lyset af DSB’s afgørelse af 27. september 2005 fortolkes således, at supplerende bemærkning 7 (KN) til kapitel 2 bestemmer, at kød med et saltindhold på 1,2 vægtprocent og derover må anses for at have ændret karakter og kvalificeres som »saltet« i position 0210’s forstand, og at kød med et lavere saltindhold end 1,2 vægtprocent, som efter tilsætning af salt påviseligt har ændret karakter, ikke kan afvises fra tarifering i position 0210?
 4)
 Såfremt spørgsmål III, litra a), besvares bekræftende:
 Hvorledes kan det fastslås, om det er saltningen, der sikrer kyllingekødets langtidsholdbarhed?
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 535/94 af 9.3.1994 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87, om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 68, s. 15).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1832/2002 af 1.8.2002 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 290, s. 1).
 (3) Kommissionens forordning (EF) nr. 1871/2003 af 23.10.2003 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 275, s. 5).
 (4) Kommissionens forordning (EF) nr. 2344/2003 af 30.12.2003 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 346, s. 38).


text:
19.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 16/33
 Rettens dom af 25. november 2014 — Alfastar Benelux mod Rådet
 (Sag T-394/12) (1)
 (Offentlige tjenesteydelsesaftaler - udbudsprocedure - teknisk vedligeholdelse, help desk og intervention på stedet af PC’ere, printere og periferiudstyr i Rådets Generalsekretariat - afvisning af en tilbudsgivers bud og tildeling af kontrakten til en anden tilbudsgiver - afgørelse truffet efter Rettens annullation af en tidligere afgørelse - påstand om erstatning)
 (2015/C 016/53)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgien) (ved advokaterne N. Keramidas og N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Vitsentzatos, E. Chatziioakeimidou og M. Robert, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Dels påstand om annullation af Rådets afgørelse af 13. juni 2012 om ikke at antage sagsøgerens bud afgivet inden for rammerne af den begrænsede udbudsprocedure UCA-218-07 om teknisk vedligeholdelse — help desk og intervention på stedet af PC’ere, printere og periferiudstyr i Rådets Generalsekretariat, og om at tildele kontrakten til en anden tilbudsgiver, dels påstand om erstatning for det tab, der angiveligt er lidt som følge af tildelingen af kontrakten til en anden tilbudsgiver
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Alfastar Benelux SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 331 af 27.10.2012.


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/24
 Appel iværksat den 13. juli 2011 af ThyssenKrupp AG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 30. september 2011 i de forenede sager T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 og T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs m.fl. mod Kommissionen
 (Sag C-506/11 P)
 2011/C 347/34
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: ThyssenKrupp AG (ved Rechtsanwälte M. Klusmann og S. Thomas)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen afsagt af Retten (Ottende Afdeling) i de forenede sager T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 og T-154/07 (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs m.fl. mod Kommissionen) ophæves i sin helhed, for så vidt som påstandene ikke tages til følge og for så vidt angår appellanterne.
 —
 Subsidiært nedsættes den bøde, som appellanterne er blevet pålagt i henhold til artikel 2 i Europa-Kommissionens beslutning 21. februar 2007, yderligere.
 —
 Mere subsidiært hjemvises sagen til Retten til fornyet behandling.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanterne har ved denne appel påberåbt sig Kommissionens manglende kompetence, væsentlige formelle mangler, tilsidesættelse af EF — eller EUF-traktaten, og retsreglerne vedrørende traktatens gennemførelse eller magtmisbrug og tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder, i alt syv anbringender:
 For det første gør appellanterne gældende, at Retten ved en retlig fejl har anerkendt Kommissionens kompetence til at gennemføre proceduren. Appellanterne er af den opfattelse, at Retten burde have annulleret Kommissionens beslutning, idet artikel 101 TEUF (tidligere artikel 81 EF) ikke kunne finde anvendelse, da de påståede lokale tilsidesættelser ikke havde mellemstatslig betydning. Selv om Retten fastslog, at artikel 101 TEUF fandt anvendelse, burde den have taget i betragtning, at Kommissionens kompetence var i strid med det i forordning 1/2003 (1) indførte system med parallel kompetence efter ECN-meddelelsen. Endelig har Retten ikke taget hensyn til, at Kommissionens efterfølgende iværksættelse af en procedure udgjorde en tilsidesættelse af det grundlæggende princip om klar hjemmel og det strafferetlige legalitetsprincip.
 For det andet har Retten ikke taget i betragtning, at der er sket en tilsidesættelse af det grundlæggende princip ne bis in idem, idet Kommissionen ikke har taget hensyn til de nationale kartelmyndigheders beslutning om amnesti for appellanternes kartel før indledningen af proceduren.
 For det tredje har appellanterne gjort gældende, at Retten ved en retlig fejl har bekræftet Kommissionens beslutning om, at appellanterne hæfter solidarisk med deres datterselskaber. Det er ubestridt, at appellanterne ikke selv deltog i overtrædelsen. Det er i strid med det grundlæggende strafferetlige princip om personligt ansvar, princippet in dubio pro reo og princippet om en retfærdig rettergang at pålægge ansvar for andres handlinger, der bygger på en forkert antagelse af den økonomiske enheds ansvar.
 For det fjerde har Retten ved en retlig fejl ikke taget hensyn til, at bekræftelsen af appellanternes ansvar som solidariske skyldnere er i strid med princippet om personligt ansvar. Subsidiært har appellanterne gjort gældende, at Retten ved en retlig fejl har bekræftet Kommissionens beslutning vedrørende den manglende angivelse af hæftelseskvota i det indbyrdes forhold og at dommen for så vidt lider af en begrundelsesmangel.
 For det femte gør appellanterne gældende, at Retten i sin dom har tilsidesat den omfattende prøvelsespligt den er pålagt, idet den kun utilstrækkeligt har prøvet det uforholdsmæssige i fastsættelsen af udgangsbeløbet og afskrækkelsesfaktoren, pålæggelsen af flere bøder for parallelle overtrædelser samt den manglende vurdering af appellanternes samarbejde med Kommissionen og dermed tilsidesat den grundlæggende ret til en retfærdig rettergang og den deri liggende retsbeskyttelse. Under alle omstændigheder er dommen behæftet med en begrundelsesmangel i det omfang den bekræfter pålæggelse af flere bøder, der afviger fra Kommissionens praksis.
 For det sjette påberåbes en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og ligebehandlingsprincippet i forbindelse med fastsættelsen af udgangsbeløbet vedrørende overtrædelsen i Tyskland, idet omsætning, der ikke er omfattet, er blevet taget i betragtning ved fastsættelsen af udgangsbeløbet, til trods for, at væsentlige hensyn er til hinder derfor. Retten har herved foretaget en passende differentieret begrundelse i forhold til Schindler, hvorimod denne differentiering retsstridigt er undladt i forhold til appellanterne.
 For det syvende påberåbes også en fejlagtig fastsættelse af udgangsbeløbet for bøden for det nederlandske marked, idet den fulde markedsvolumen er blevet taget i betragtning til trods for en ringe karteldeltagelse.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1, s. 1).


text:
22. 4. 95 IDA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 101 /5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse tarifering i nomenklaturen af de under de faktiske omstæn
 afsagt den 21 . februar 1995 af Finanzgericht des Landes digheder beskrevne i 1 ) apparater Xerox 3010 og Xerox
 Brandenburg i sagen Konservenfabrik Lubella Friedrich 3010 Editor ?
 Büker GmbH & Co. KG mod Hauptzollamt Cottbus
 (Sag C-64/95 ) 0 ) Xerox 3010 og Xerox 3010 Editor kan faxe og kopiere på én
 gang, mens det sidstnævnte apparat samtidig kan ændre de
 ( 95/C 101/11 )
 opnåede kopier ( forstørre eller formindske m . v. hele kopier eller
 en del heraf). Fotokopieringen sker ved hjælp af en skanner, som
 Ved kendelse afsagt den 21 . februar 1995 , indgået til aflæser dokumentets indhold og oplagrer dette i form af
 Domstolens Justitskontor den 10 . marts 1995 , har Finanz nummeriske enheder i apparatets hukommelse, hvorfra de kan
 gericht des Landes Brandenburg — 4, afdeling — i sagen fremkaldes med henblik på kopiering i læsbar form på
 Konservenfabrik Lubella Friedrich Büker GmbH & Co . KG papir .
 mod Hauptzollamt Cottbus forelagt De Europæiske Fælles
 skabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 følgende spørgsmål :
 1 . Er Kommissionens forordning ( EØF ) nr . 1932/93 , som
 affattet ved berigtigelsen i De Europæiske Fællesskabers
 Tidende af 20 . juli 1993 nr. L 176 , s . 29 , udstedt på en Slettelse af sag C-181/94 ( l )
 retligt set gyldig måde ? ( 95/C 101 /13
 2. Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende :
 Ved kendelse af 13 . februar 1995 har præsidenten for De
 Gælder bestemmelserne i forordning ( EØF ) nr. 1932/93 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 også ved import af surkirsebær til og med den 20 . juli 181/94, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 1993 ? mod Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af
 registret.
 3 . Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende:
 (!) EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 a ) Var forudsætningerne for en markedsordningsfor
 anstaltning for surkirsebær opfyldt i 1993 ?
 b ) Er minimumsprisordningen en tilladt og egnet
 foranstaltning til fjernelse af en markedsforstyr
 relse ?
 Slettelse af sag C-223/94 H
 c ) Er minimumsprisordningen forenelig med interims
 aftalerne af 25 . februar 1992 mellem Det Europæi ( 95/C 101 /14 )
 ske Fællesskab og Republikken Polen, Republikken
 Ungarn og Den Tjekkiske og Slovakiske Føderative Ved kendelse af 20 . februar 1995 har præsidenten for De
 Republik ? Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 223/94, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Irland, skal slettes af registret.
 (!) EFT nr. C 275 af 1 . 10 . 1994 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslut
 ning truffet den 3 , marts 1995 af Tariefcommissie i sagen
 Rank Xerox Manufacturing (Nederland ) BV mod Inspec
 teur der invoerrechten en accijnzen, Venlo
 (Sag C-67/95 ) Slettelse af sag C-265/94 ( J )
 95/C 101 /12 ) ( 95/C 101/15 )
 Ved beslutning truffet den 3 , marts 1 995 , indgået til
 Ved kendelse af 15 . februar 1995 har præsidenten for De
 Domstolens Justitskontor den 13 . marts 1995 , har Tarief
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 commissie i sagen Rank Xerox Manufacturing (Nederland )
 265/94, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 BV mod Inspecteur des invoerrechten en accijnzen, Venlo, mod Kongeriget Spanien, skal slettes af registret.
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 (!) EFT nr. C 304 af 29 . 10 . 1994 .
 Hvorledes skal den fælles toldtarif, som affattet ved
 forordning ( EØF ) nr. 2587/91 , fortolkes med hensyn til


text:
28.5.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 132/19
 Sag anlagt den 7. april 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-161/05)
 (2005/C 132/36)
 Processprog: italiensk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 7. april 2005 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved C. Cattabriga, Kommissionens Juridiske Tjeneste.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold artikel 15, stk. 4, og artikel 18, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 (1) af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik, idet den ikke har meddelt de heri fastsatte oplysninger.
 2.
 Den Italienske Republik dømmes til at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 I henhold til artikel 15, stk.4, og artikel 18, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal medlemsstaterne elektronisk meddele visse oplysninger til Kommissionen inden for en bestemt frist. De italienske myndigheder har ikke meddelt de omhandlede oplysninger indenfor den fastsatte frist for årene 1999 og 2000. Den Italienske Republik har således tilsidesat sin forpligtelse til at meddele oplysninger i henhold til de nævnte bestemmelser.
 (1) EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1.


text:
Nr . C 159/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24 . 6 . 95
 3 ) Traktatens artikel 59 er ikke til hinder for nationale DOMSTOLENS DOM
 bestemmelser, som for at bevare investorernes tillid til ( Sjette Afdeling )
 de indenlandske finansielle sektorer forbyder uopford
 rede telefoniske henvendelser til potentielle kunder i af 18 . maj 1995
 andre medlemsstater med henblik på at tilbyde dem i sag C-327/92, Rheinhold Sc Mahla NV mod Bestuur van
 tjenesteydelser vedrørende investeringer på vareter de Bedrijfsvereniging voor de Metaalnijverheid ( anmodning
 minsmarkedet. om préjudiciel afgorelse fra Raad van Beroep, Haag ) ( J )
 (Social sikring — pligt for hovedentreprenøren til at betale
 (M EFT nr . C 256 af 21 . 9 . 1993 . de bidrag, som ikke er betalt af en insolvent underentre
 prenør)
 ( 95/C 159/08 )
 (Processprog: nederlandsk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 DOMSTOLENS DOM offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 af 10. maj 1995
 i sag C-417/93 , Europa-Parlamentet mod Rådet for Den I sag C-327/92, angående en anmodning, som Raad van
 Europæiske Union (*) Beroep, Haag (Nederlandene ), i medfør af EØF-traktatens
 (Faglig bistand til de uafhængige stater i det tidligere artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 Sovjetunionen og i Mongoliet — høring af Parlamentet) ret verserende sag, Rheinhold & Mahla NV mod Bestuur
 ( 95/C 159/07 ) van de Bedrijfsvereniging voor de Metaalnijverheid, at opnå
 en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets
 forordning ( EØF ) nr. 1408/71 af 14 . juni 1971 om
 anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere,
 (Processprog: fransk) selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer,
 der flytter inden for Fællesskabet, som kodificeret ved
 Rådets forordning ( EØF ) nr. 2001/83 af 2 , juni 1983 ( 2 ), og
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive af EØF-traktatens artikel 51 , har Domstolen ( Sjette Afde
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) ling), sammensat af afdelingsformanden, F. A. Schockwei
 ler, og dommerne P. J. G. Kapteyn, G. F. Mancini, C. N.
 Kakouris og J. L. Murray ( refererende dommer ); generalad
 I sag C-417/93 , Europa-Parlamentet ( befuldmægtiget: E. vokat: C. Gulmann; justitssekretær : ekspeditionssekretær
 Perillo ) mod Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmæg H. A. Riihl, den 18 . maj 1 995 afsagt dom, hvis konklusion
 tigede : A. A. Dashwood og C. Giorgi ) angående annullation lyder således :
 af Rådets forordning ( Euratom, EØF ) nr . 2053/93 af 19 . juli
 1993 om faglig bistand til den økonomiske reform og
 genopretningsproces i de uafhængige stater i det tidligere 1 ) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971
 Sovjetunionen og i Mongoliet ( 2 ), har Domstolen, sammen om anvendelse af de sociale sikringsordninger på
 sat af præsidenten, G. C. Rodriguez Iglesias, afdelingsfor arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres
 mændene F. A. Schockweiler, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet,
 og P. Jann samt dommerne G. F. Mancini, C. N. Kakouris som kodificeret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001 /
 ( refererende dommer ), J. C. Moitinho de Almeida, J. L. 83 af 2, juni 1983 , finder anvendelse på en lovgivning,
 Murray, D. A. O. Edward, J. -P. Puissochet, G. Hirsch og L. der som Coôrdinatiewet Sociale Verzekering koordine
 Sévon; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: fuldmæg rer forskellige sociale sikringsgrene i en medlemsstat.
 tig L. Hewlett, den 10 . maj 1995 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således :
 2 ) Bestemmelser, der som artikel 16b, stk. S og 8, i
 Coôrdinatiewet Sociale Verzekering pålægger hoveden
 1 ) Sagsøgte frifindes. treprenøren at betale de sociale sikringsbidrag, der ikke
 er betalt af en insolvent underentreprenør, falder ikke
 ind under anvendelsesområdet for forordning (EØF)
 2 ) Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger. nr. 1408/71 .
 (M EFT nr . C 306 af 12 . 11 . 1993 . (') EFT nr . C 228 af 4 . 9 . 1992 .
 ( 2 ) EFT nr . L 187 af 29 . 7. 1993 , s . 1 . ( 2 ) EFT nr . L 230 af 22 . 8 . 1983 , s . 6 .


text:
11.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 246/15
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 15. juli 2010 — Europa-Kommissionen mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-8/10) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2006/46/EF - selskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber - manglende fuldstændig gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 2010/C 246/25
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved G. Braun og L. de Schietere de Lophem, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg (ved C. Schiltz, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af alle de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/46/EF af 14. juni 2006 om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF om årsregnskaberne for visse selskabsformer, 83/349/EØF om konsoliderede regnskaber, 86/635/EØF om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber og 91/674/EØF om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (EUT L 224, s. 1)
 Konklusion
 1)
 Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/46/EF af 14. juni 2006 om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF om årsregnskaberne for visse selskabsformer, 83/349/EØF om konsoliderede regnskaber, 86/635/EØF om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber og 91/674/EØF om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
 2)
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 80 af 27.3.2010.


text:
C 317/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.11.2001
 For Retten vil sagsøgeren påberåbe sig passivitet og at der skal Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 ske annullation.
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren følgende gældende: Sagsøgeren anfægter, at hun ikke blev opført på listen over
 egnede ansøgere, der blev oprettet i forbindelse med meddelel-
 — EKSF-traktatens artikel 4-b, artikel 86 og artikel 88 er se om udvælgelsesprøven for midlertidigt ansatte
 overtrådt. Det må i den forbindelse lægges til grund, KOM/R/A/01/1999, med henblik på forvaltningen af program-
 at det forhold, at virksomhederne inden for kul- og merne for forskning og teknologisk udvikling.
 stålindustrien pålægges afgifter, der for så vidt angår
 Charbonnages de France finansieres direkte eller indirekte,
 mens sagsøgeren, der er et privat selskab, og som ikke
 har nogen form for driftsindtægter, selv må bære disse, Sagsøgeren har til støtte for sine påstande fremført følgende:
 udgør en forskelsbehandling, der er i strid med EKSF-
 traktaten. — Tilsidesættelse af begrundelsespligten og af princippet om
 åbenhed.
 — De anfægtede beslutninger er behæftet med begrundelses-
 mangler, hvorved Kommissionen har overtrådt væsentlige
 formkrav. — Tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøven og
 af reglerne om en udvælgelseskomités sammensætning.
 — Der foreligger desuden en kompetencemangel, eftersom
 det ikke fremgår af skrivelsen af 10. juli 2001, at den heri
 indeholdte beslutning formelt er truffet af Kommissionen, — Tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik og
 og at underskriveren var i besiddelse af en underskrifts- ligebehandlingsprincippet, idet identiteten af udvælgelses-
 fuldmagt. komitéens medlemmer samt deres faglige og administrati-
 ve stilling alene blev meddelt visse ansøgere.
 — Kommissionen har tilsidesat princippet om god forvalt-
 ningsskik.
 (1) Sacilor Lormines mod Kommissionen (endnu ikke offentliggjort i
 EF-Tidende).
 Sag anlagt den 27. juli 2001 af Alza Corporation mod
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Vare-
 mærker og Design)
 Sag anlagt den 3. august 2001 af Sophie Bachotet mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-183/01)
 (Sag T-182/01)
 (2001/C 317/56)
 (2001/C 317/55)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3. august 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De den 27. juli 2001 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 Europæiske Fællesskaber af Sophie Bachotet, Bruxelles, ved i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Alza Corpora-
 advokaterne Jean-Noël Louis og Véronique Peere, og med valgt tion ved Michael Edenborough, Hogarth Chambers, London
 adresse i Luxembourg. (UK).
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgel-
 sesprøven KOM/R/A/01/1999 om at tildele sagsøgeren
 en karakter, der var utilstrækkelig til, at hun kunne — Afgørelserne fra Appelkammeret og indsigelsesafdelingen
 opføres på reservelisten, annulleres. annulleres, i det omfang de vedrører anmodningen om
 registrering af sagsøgerens mærke som varer i klasse 5.
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes Følgelig tilpligtes Kontoret at lade sagsøgerens varemærke
 at betale sagens omkostninger. registrere for varer i klasse 5.
 ---pagebreak--- 10.11.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 317/29
 — Subsidiært annulleres afgørelserne fra Appelkammeret og Sag anlagt den 4. august 2001 af Dominique Ramackers
 indsigelsesafdelingen, i det omfang de vedrører anmod- mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ningen om registrering af sagsøgerens mærke for varer i
 klasse. Anmodningen hjemvises til indsigelsesafdelingen
 til yderligere overvejelse for så vidt angår den ændrede (Sag T-185/01)
 specifikation for varer i klasse 5.
 (2001/C 317/57)
 — Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær-
 ker og Design) tilpligtes at betale sagsøgerens omkostnin-
 ger, der opstod ved, at den skulle forsvare sig over for (Processprog: fransk)
 den oprindelige indsigelse, ved dens klage til Appelkam-
 meret og ved sagsanlægget ved Retten i Første Instans.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 4. august 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Dominique Ramackers, Louvain-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter La Neuve (Belgien), ved advokaterne Jean-Noël Louis og
 Véronique Peere, og med valgt adresse i Luxembourg.
 EF-varemærkeansøger: Alza Corporation, Mountain
 View, Californien, USA.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Det omhandlede EF-va- Ordmærket »E-TRANS« for visse
 remærke: varer i klasse 5, 10 og 42 (f.eks.
 farmaceutiske og veterinærmedi- — Afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgel-
 cinske præparater og stoffer) — sesprøven KOM/R/A/01/1999 om at tildele sagsøgeren
 ansøgning nr. 120089. en karakter, der var utilstrækkelig til, at hun kunne
 opføres på reservelisten, annulleres.
 Indehaver af retten til Hexal AG, Holzkirchen, Tyskland.
 varemærket eller tegnet
 som gjort gældende ved — Om fornødent annulleres afgørelsen, der efterfølgende er
 indsigelse under indsi- truffet af udvælgelseskomitéen og af den myndighed, der
 gelsesproceduren: har kompetencen til at indgå ansættelseskontrakter, om
 oprettelsen af reservelisten for udvælgelsesprøven
 Varemærke eller tegn Det tyske varemærke »ESTRANS« KOM/R/A/01/1999.
 som gjort gældende ved for visse varer i klasse 5.
 indsigelse under indsi-
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes
 gelsesproceduren:
 at betale sagens omkostninger.
 Indsigelsesafdelingens Delvis imødekommelse af indsi-
 afgørelse: gelsen for så vidt den vedrører
 farmaceutiske og veterinærmedi-
 cinske præparater og stoffer (klas-
 se 5). Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen.
 relse: Sagsøgeren anfægter, at hun ikke blev på opført listen over
 egnede ansøgere, der blev oprettet i forbindelse med med-
 Søgsmålsgrunde: — Varerne, der dækkes af de to delelse om udvælgelsesprøven for midlertidigt ansatte
 mærker, er forskellige. KOM/R/A/01/1999, med henblik på forvaltningen af program-
 merne for forskning og teknologisk udvikling.
 — Der er ingen mulighed for
 forveksling.
 — Artikel 8, stk. 1, litra b), i
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 forordning nr. 40/94 (1) er
 som i sag T-182/01, Bachotet mod Kommissionen (1).
 ikke anvendelig.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1994 om EF-varemær- (1) Endnu ikke offentliggjort i EFT.
 ker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
8 . 2 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 40/ 15
 C-l 34/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber C-l 79/96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Kongeriget Spanien, skal slettes af registeret. mod Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af regi
 steret .
 (') EFT nr. C 180 af 22 . 6 . 1996 .
 (') EFT nr. C 247 af 24 . 8 . 1996 .
 Slettelse af sag C-152/96 (') Slettelse af sag C-243/96 (')
 97/ C 40/35 ( 97/C 40/37)
 Ved kendelse af 19 . november 1996 har præsidenten for
 Ved kendelse af 12 . september 1996 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-243/96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 C-152/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registeret.
 mod Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af regi
 steret . (') EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 (') EFT nr. C 233 af 10 . 8 . 1996 .
 Slettelse af sag C-265/96 (')
 ( 97/C 40/38 )
 Slettelse af sag C-179/96 (') Ved kendelse af 18 . november 1996 har præsidenten for
 ( 97/C 40/36 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-265/96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 18 . november 1996 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (') EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS ved : 1 ) Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmægti
 den 11 . december 1996 gede : Jean-Paul Jacqué, Arthur Brautigam, Jürgen Huber
 og Anna Lo Monaco ), 2 ) Kommissionen for De Europæ
 i sag T-521/93 , Atlanta AG m.fl. mod Rådet for Den iske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Peter Gilsdorf og Ul
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske rich Wölker ), støttet af Den Franske Republik ( befuld
 Fællesskaber (')
 mægtigede : Edwige Belliard og Gautier Mignot ) og Det
 (Fælles markedsordning — bananer — importordning — Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ( befuld
 erstatningssøgsmål) mægtigede : først S. Lucinda Hudson, dernæst Lindsey Ni
 ( 97/C 40/39 ) coll ), hvorunder der er nedlagt påstand om, at Det Euro
 pæiske Fællesskab ved Rådet og Kommissionen dømmes
 (Processprog: tysk) til at betale erstatning for det tab, der er en følge af vedta
 gelsen af Rådets forordning ( EØF ) nr. 404/93 af 13 . fe
 I sag T-521 /93 , Atlanta AG, Bremen (Tyskland ), Atlanta bruar 1993 om den fælles markedsordning for bananer
 Handelsgesellschaft Harder & Co . GmbH, Bremen, Afri ( EFT nr. L 47 af 25 . 2 . 1993 , s . 1 ), har Retten ( Fjerde Ud
 kanische Frucht-Compagnie GmbH, Hamburg (Tyskland ), videde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, K.
 Cobana Bananeneinkaufsgesellschaft mbH & Co . KG, Lenaerts, og dommerne R. García-Valdecasas, P. Lindh, J.
 Hamburg, Edeka Fruchtkontor GmbH, Hamburg, Interna Azizi og J. D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 11 . de
 tionale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co ., Ham cember 1996 afsagt dom , hvis konklusion lyder således :
 burg, og Pacific Fruchtimport GmbH, Hamburg, ved ad
 vokaterne Erik A. Undritz og Gerrit Schohe, Hamburg, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Marc Baden, 1 ) Det Europæiske Fællesskab ved Rådet og Kommissio
 24, rue Marie-Adélaide, mod Det Europæiske Fællesskab nen frifindes.


text:
6.10.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 235/22
 Sag anlagt den 31. juli 2007 — Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen
 (Sag T-300/07)
 (2007/C 235/40)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved lawyer N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens beslutning ved Generaldirektoratet for Informationsteknologi om ikke at vælge sagsøgerens bud som svar på en åben udbudsrunde i forbindelse med ENTR/05/078 — DIT EUROPA parti 1 (redigeringsarbejde og oversættelser) til »drift og vedligeholdelse af portalen Dit Europa« (EUT 2006/S 143-153057), meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 21. maj 2007 (»beslutning om parti 1«) og om at tildele kontrakterne til den valgte entreprenør.
 —
 Annullation af Kommissionens (DIGIT) beslutning om ikke at vælge sagsøgerens bud som svar på en åben udbudsrunde i forbindelse med ENTR/05/078 — DIT EUROPA parti 2 (infrastrukturforvaltning) til »drift og vedligeholdelse af portalen Dit Europa« (EUT 2006/S 143-153057), meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 13. juli 2007 (»beslutning om parti 2«) og om at tildele kontrakterne til de valgte entreprenører.
 —
 Kommissionen (DIGIT) pålægges at betale erstatning for de tab, sagsøgeren har lidt som følge af den omhandlede udbudsprocedure, med et beløb på 1 125 000 EUR for parti 1 og 825 000 EUR for parti 2.
 —
 Kommissionen (DIGIT) tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger og øvrige udgifter i forbindelse med dette sagsanlæg, også selv om sagsøgte frifindes.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for påstandene anført, at den ordregivende myndighed, General-direktoratet DIGIT, i forbindelse med udbudsprocedure ENTR/05/078 — DIT EUROPA parti 1 (redigeringsarbejde og oversættelser) til »drift og vedligeholdelse af portalen Dit Europa« (EUT 2006/S 143-153057) og ENTR/05/078 — DIT EUROPA parti 2 (infrastrukturforvaltning) til »drift og vedligeholdelse af portalen Dit Europa« (EUT 2006/S 143-153057) tilsidesatte sine forpligtelser i henhold til finansforordningen (1), dens gennemførelsesbestemmelser og direktiv 2004/18/EF (2), såvel som principperne om gennemsigtighed og ligebehandling.
 Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at den ordregivende myndighed begik adskillige grundlæggende skønsfejl, der førte til afvisning af sagsøgerens bud. Endvidere tilsidesatte den ordregivende myndighed angiveligt sin forpligtelse til at begrunde sin beslutning, og navnlig at oplyse sagsøgeren om, hvilke fordele tilbudsgiveren, der fik tildelt kontrakterne, havde i forhold til sagsøgeren.
 Sagsøgeren nedlægger derfor påstand om annullation af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning om at afvise sagsøgerens bud og tildele kontrakterne til den valgte entreprenør, samt om at Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkostninger, også selv om sagsøgte frifindes. Subsidiært for det tilfælde, at kontrakten allerede er udført på tidspunktet for Domstolens afgørelse, eller hvis det ikke længere er muligt at annullere beslutningen, nedlægger sagsøgeren påstand om økonomisk kompensation (erstatning) på 1 125 000 EUR for parti 1 og 825 000 EUR for parti 2 i overensstemmelse med artikel 235 EF og artikel 288 EF.
 (1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31.3.2004 om samordning af fremgangs-måderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114).


text:
25.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 27/64
 Sag anlagt den 26. oktober 2015 — British Aggregates mod Kommissionen
 (Sag T-610/15)
 (2016/C 027/82)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: British Aggregates Association (Lanark, Det Forenede Kongerige) (ved advokat L. Van den Hende og solicitor A. White)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse af 27. marts 2015 C(2015) 2141 final i statsstøttesag SA.34775 (2013/C) (ex 2012/NN) — afgift på granulater (»Aggregates Levy«) annulleres i henhold til artikel 263 TEUF.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.
 1.
 Første anbringende, hvorved det gøres gældende, at Kommissionen har anlagt et fejlagtigt skøn ved afgørelsen af, at otte fritagelser fra afgiften på granulater i henhold til Finance Act 2001 ikke indebar selektivitet, og derfor ikke udgjorde statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF, og ved fastlæggelsen af det normale beskatningsprincip for afgiften på granulater og formålet med denne i forbindelse med anvendelsen af selektivitetskriteriet.
 2.
 Andet anbringende, hvorved det gøres gældende, at Kommissionen undlod at foretage en reelt omhyggelig og upartisk undersøgelse af, hvorvidt de otte omhandlede undtagelser indebar selektivitet og dermed udgjorde statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF.
 3.
 Tredje anbringende, hvorved det gøres gældende, at Kommissionen undlod at give en begrundelse for den anfægtede afgørelse som påkrævet i henhold til artikel 296 TEUF, fordi Kommissionens anvendelse af det normale beskatningsprincip for afgiften på granulater og formålet med denne ved forklaringen af, hvorfor de otte omhandlede undtagelser ikke indebærer selektivitet, er åbenlyst selvmodsigende i den anfægtede afgørelse.


text:
12.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 46/3
 Appel iværksat den 24. november 2010 af Kongeriget Nederlandene til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 9. september 2010 i sag T-348/07, Stichting Al-Aqsa mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-550/10 P)
 2011/C 46/05
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Appellanter: Kongeriget Nederlandene (ved C.M. Wissels og M. Noort, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Stichting Al-Aqsa, Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom i sag T-348/07 ophæves, og sagen hjemvises til Retten.
 —
 De andre parter i appelsagen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Retten har fejlfortolket artikel 1, stk. 4 og 6, i fælles holdning 2001/931 og artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 2580/2001 (1) ved at træffe afgørelse om, at dommen i sagen om foreløbige forholdsregler efter ophævelsen af Sanctieregeling [Sanctieregeling terrorisme 2003] ikke længere kan danne grundlag for fortsat at medtage Al-Aqsa på EU-listen vedrørende indefrysning af midler.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 2580/2001 af 27.12.2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme (EFT L 344, s. 70).


text:
30.10.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 314/3
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- »Er det foreneligt med fællesskabsretten, og navnlig med
 se afsagt den 24 maj 1999 af Tribunale di Trieste, I Sezione direktiv 335 af 17. juli 1969 (1), at foretage en flerårig opkræv-
 Civile i sagen Crossbow Srl mod Ministero delle Finanze ning af en afgift på 0,75 % p.a. i medfør af lovdekret nr. 324
 af 30. september 1992, som er begrænset til den del af
 nettoformuen, der alene udgøres af selskabsformuen ifølge den
 (Sag C-291/99) årlige balance, som i forvejen er undergivet en kapitaltilførsel-
 safgift på 1 %?«
 (1999/C 314/04)
 Ved kendelse afsagt den 24. maj 1999, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 3. august 1999, har Tribunale di Trieste, (1) EFT 1969 II, s. 405.
 I Sezione Civile i sagen Crossbow Srl mod Ministero delle
 Finanze forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1) Er de regler om havnen i Trieste’s eksterritorialitet, der kan
 udledes af fredstraktaten af 1947, bilag VIII, art. 1-20, og
 den senere aftale af 1954, opretholdt ved artikel 234 (1) i
 traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab?
 2) Skal spørgsmålet om, hvorvidt frizonerne i havnen i Trieste
 hører til Fællesskabets toldområde, afgøres efter de regler,
 der kan udledes af forordning (EØF) nr. 2913/92 (2) og den Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 tidligere forordning nr. 1496/68 (3)? afsagt den 26. juli 1999 af Diikitiko Protodikio Athinas,
 23. Afdeling (3 medlemmer), i sagen Aktieselskabet Athi-
 naiki Zithopiia A.E. mod Elliniko Dimosio
 3) Eller skal spørgsmålet om territorialiteten tværtimod afgø-
 res efter reglerne i Rådets direktiv 69/75/EØF (4) og den
 senere forordning nr. 2454/93 (5)?
 (Sag C-294/99)
 ( 1) I EF-traktaten, efter ændring artikel 307 EF. (1999/C 314/06)
 ( 2) Rådets forodning, EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.
 ( 3) EFT 1968 (II), s. 432.
 ( 4) EFT L 58 af 8.3.1969, s. 11. Ved dom afsagt den 26. juli 1999, indgået til Domstolens
 ( 5) Kommissionens forordning af 2.7.1993, EFT L 253 af Justitskontor den 5. august 1999, har Diikitiko Protodikio
 11.10.1993, s. 1. Athinas, 23. Afdeling (3 medlemmer), i sagen Aktieselskabet
 Athinaiki Zithopiia A.E. mod Elliniko Dimosio forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi-
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Foreligger der »kildeskat« som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i
 Rådets direktiv 90/435/EØF (1) af 23. juli 1990, når det i en
 national retsforskrift er fastsat, at der ved udlodning af
 overskud fra et datterselskab, et aktieselskab eller tilsvarende
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- selskab til moderselskabet ved beregningen af datterselskabets
 se afsagt den 10. juni 1999 af Commissione Tributaria di skattepligtige overskud skal tages hensyn til den samlede
 primo grado di Trento — Sjette Afdeling — i sagen Energy nettofortjeneste, der omfatter indtægter, som er underlagt en
 Service Srl mod Direzione delle Entrate per la Provincia særlig beskatning, som medfører, at skattetilsvar bortfalder, og
 di Trento som også omfatter skattefrie indtægter, idet disse to kategorier
 af indtægter efter nationale regler ikke ville blive beskattet,
 hvis de blev i datterselskabet og ikke blev udloddet til
 (Sag C-293/99) moderselskabet?
 (1999/C 314/05)
 Ved kendelse afsagt den 10. juni 1999, indgået til Domstolens (1) EFT L 225 af 20.8.1990, s. 6.
 Justitskontor den 5. august 1999, har Commissione Tributaria
 di primo grado di Trento — Sjette Afdeling — i sagen Energy
 Service Srl mod Direzione delle Entrate per la Provincia di
 Trento forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:


text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/34
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 3. november 2008 — Pelle og Konrad mod Rådet og Kommissionen
 (Forenede sager T-8/95 og T-9/95) (1)
 (Ansvar uden for kontraktforhold - mælk - tillægsafgift - referencemængde - forordning (EF) nr. 2187/93 - erstatning til producenter - mellemdom - ufornødent at træffe afgørelse)
 (2009/C 32/64)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Wilhelm Pelle (Kluse-Ahlen, Tyskland) og Ernst-Reinhard Konrad (Löllbach, Tyskland) (ved avocats B. Meisterernst, M. Düsing, D. Manstetten, F. Schulze og W. Haneklaus)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (først ved A. Brautigam og A.-M. Colaert, derefter ved A.-M. Colaert, som befuldmægtigede), og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (først ved B. Booß og M. Niejahr, derefter ved M. Niejahr og T. van Rijn, som befuldmægtigede, først bistået af avocats H.-J. Rabe og G. Berrisch, derefter af avocats H.-J. Rabe og M. Núñez-Müller).
 Sagens genstand
 Erstatningspåstande i henhold til EF-traktatens artikel 178 (nu artikel 235 EF) og EF-traktatens artikel 215, stk. 2 (nu artikel 288, stk. 2, EF), for det tab, sagsøgerne angiveligt har lidt som følge af anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter (EFT L 90, s. 13), som suppleret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 af 16. maj 1984 om gennemførelsesbestemmelserne for den tillægsafgift, der er omhandlet i artikel 5c i forordning nr. 804/68 (EFT L 132, s. 11).
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i de foreliggende søgsmål.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 74 af 25.3.1995.