text:
28.8.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 246/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- 4) Er også Kommissionens forordning nr. 1576/95 af 30. juni
 se afsagt den 25. maj 1999 af Tribunale di Genova, Første 1995 ugyldig og således uden retsvirkning som følge af
 Afdeling, i sagen Siples Srl i likvidation mod Ministero manglende begrundelse?
 delle Finanze og Servizio Riscossioni Tributi — Conces-
 sione Provincia Genova — San Paolo Riscossione Genova
 SpA 5) Såfremt de nævnte forordninger er ugyldige eller ophævet
 som anført i spørgsmål 1), ønskes det oplyst, om de
 eksportforretninger, der blev gennemført den 30. juni
 (Sag C-226/99) 1995, er omfattet af anvendelsesområdet for Kommissio-
 nens forordning nr. 1415/95 af 22. juni 1995.
 (1999/C 246/26)
 Ved kendelse afsagt den 25. maj 1999, indgået til Domstolens (1) EFT L 150 af 1.7.1995, s. 64.
 Justitskontor den 11. juni 1999, har Tribunale di Genova, (2) EFT L 147 af 30.6.1995, s. 65.
 Første Afdeling, i sagen Siples Srl i likvidation mod Ministero
 delle Finanze og Servizio Riscossione Tributi — Concessione
 Provincia Genova — San Paolo Riscossioni Genova SpA
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 »Er kompetencen til at udsætte gennemførelsen af den anfægte-
 de afgørelse, jf. [EF-toldkodeksens] artikel 244 (1), alene tildelt Sag anlagt den 16. juni 1999 af Kommissionen for De
 toldmyndigheden eller tillige den judicielle myndighed, for Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 hvilken en sag er rejst?«
 (Sag C-231/99)
 (1) Rådets direktiv nr. 2913/92 af 12.10.1992 (EFT L 302 af
 19.2.1992, s. 1).
 (1999/C 246/28)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 16. juni
 1999 anlagt sag mod Republikken Østrig af Kommission for
 De Europæiske Fællesskabers ved Michael Niejahr, Kommissio-
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- nens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt
 se afsagt den 21. maj 1999 af Tribunale di Cagliari — adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommis-
 Afdelingen for Civile Sager — i sagen Silos e Mangimi sionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret C 254, Kirchberg.
 Martini SpA mod Ministero delle Finanze
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 (Sag C-228/99)
 (1999/C 246/27) 1. Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten og
 Ved kendelse afsagt den 21. maj 1999, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 14. juni 1999, har Tribunale di Cagliari — — Rådets direktiv 96/32/EF (1) af 21. maj 1996 om æn-
 Afdelingen for Civile Sager — i sagen Silos e Mangimi Martini dring af bilag II til direktiv 76/895/EØF om fastsættelse
 SpA mod Ministero delle Finanze forelagt De Europæiske af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse frugt og grøntsager og bilag II til direktiv 90/642/EØF
 af følgende spørgsmål: om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticid-
 rester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse,
 1) Er der ved Kommissionens forordning nr. 1576/95 af herunder frugt og grøntsager, samt om opstilling af en
 30. juni 1995 (1) sket ophævelse af Kommissionens forord- fortegnelse over maksimalgrænseværdier, og
 ning nr. 1521/95 af 29. juni 1995 (2), og må det i så fald
 antages, at sidstnævnte forordning ikke afføder retsvirknin- — Rådets direktiv 96/33/EF (2) af 21. maj 1996 om æn-
 ger den 30. juni 1995? dring af bilagene til direktiv 86/362/EØF og
 86/363/EØF vedrørende fastsættelse af maksimalgræn-
 2) Skal Kommissionens forordning nr. 1521/95 af 29. juni seværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn
 1995 fortolkes således, at den også kan finde anvendelse og levnedsmidler af animalsk oprindelse,
 på eksportforretninger, der allerede er under afvikling og
 afsluttet samme dag, hvor forordningen i kraft af sin
 offentliggørelse er kommet til de berørte erhvervsdrivendes idet den ikke inden for den fastsatte frist har sat de
 kundskab? nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for
 at efterkomme direktiverne.
 3) Er Kommissionens forordning nr. 1521/95 af 29. juni
 1995 ugyldig og således uden retsvirkning som følge af 2. Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkost-
 manglende begrundelse? ninger.


text:
28.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 234/15
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 1. juli 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-363/09) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 91/414/EØF - plantebeskyttelsesmidler - ansøgning om godkendelse til markedsføring - beskyttelse af oplysninger)
 2010/C 234/21
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved L. Parpala og F. Jimeno Fernández, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Spanien (ved J. López-Medel Bascones, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 13 i Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230, s. 1) — oplysninger, der skal vedlægges ansøgningen om godkendelse — anvendelse og beskyttelse af oplysningerne — fortrolighed
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13 i Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, idet det har opretholdt artikel 38 i plantebeskyttelsesloven 43/2002 (lov 43/2002 om plantebeskyttelse).
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 267 af 7.11.2009.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
13.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/9
 Sag anlagt den 25. juli 2012 — Plantavis og NEM mod Kommissionen og EFSA
 (Sag T-334/12)
 2012/C 311/11
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Plantavis GmbH (Berlin, Tyskland) og NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten e.V. (Laudert, Tyskland) (ved advokat T. Büttner)
 Sagsøgte: Europa-Kommissionen og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA)
 Sagsøgernes påstande
 —
 Forbuddene i forordning (EF) nr. 1924/2006 (1), sammenholdt med forordning (EU) nr. 432/2012 (2) og Europa-Kommissionens EU-register over tilladte og forbudte sundhedsanprisninger, annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet gør sagsøgerne for det første gældende, at EU-lovgiver ikke har kompetence til at vedtage de anfægtede forordninger.
 For det andet anføres det, at forordning nr. 1924/2006 og forordning nr. 432/2012 samt EU-registeret over ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer griber ulovligt ind i fødevareindustriens forfatningsretligt beskyttede retsstilling og i forbrugernes og de erhvervsdrivendes ret til oplysninger. I denne sammenhæng gør sagsøgerne især gældende, at de i de anfægtede forordninger fastsatte forbud mod visse ernærings- og sundhedsanprisninger er uforholdsmæssige. Dette gælder i særdeleshed forbuddet mod anvendelse af fagligt relevante ernærings- og sundhedsanprisninger som f.eks. »bedre biotilgængelighed«. Endvidere er forordningerne ikke egnede til at opfylde deres tilstræbte formål, idet EFSA og Kommissionen ikke har fastlagt en velbegrundet, gennemskuelig og ensartet linje for fastlæggelsen af videnskabelige standarder. Sagsøgerne klager endvidere over den udifferentierede og ulige behandling af forskellige stoffer og fødevarevirksomheder. Forbuddene er desuden ikke nødvendige, da det allerede i henhold til direktiv 2003/13/EF (3) og forordning (EU) nr. 1169/2011 (4) i alle de europæiske medlemsstater er forbudt at anvende vildledende markedsføring af fødevarer.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20.12.2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (EUT L 404, s. 9).
 (2) Kommissionens forordning (EU) nr. 432/2012 af 16.5.2012 om fastlæggelse af en liste over andre tilladte sundhedsanprisninger af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed (EUT L 136, s. 1).
 (3) Kommissionens direktiv 2003/13/EF af 10.2.2003 om ændring af direktiv 96/5/EF om forarbejdede levnedsmidler baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (EUT L 41, s. 33).
 (4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 af 25.10.2011 om fødevareinformation til forbrugerne, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 og (EF) nr. 1925/2006 og om ophævelse af Kommissionens direktiv 87/250/EØF, Rådets direktiv 90/496/EØF, Kommissionens direktiv 1999/10/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF, Kommissionens direktiv 2002/67/EF og 2008/5/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 608/2004 (EUT L 304, s. 18)


text:
24.10.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 256/25
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. september 2009 — Royal Appliance International mod KHIM — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx)
 (Sag T-446/07) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket Centrixx - det ældre nationale ordmærke sensixx - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2009/C 256/45
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Royal Appliance International GmbH (Hilden, Tyskland) (ved avocats K.-J. Michaeli og M. Schork)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved S. Schäffner og B. Schmidt, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Tyskland) (ved avocat S. Biagosch)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. oktober 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 572/2006-4) vedrørende en indsigelsessag mellem BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH og Royal Appliance International GmbH.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Royal Appliance International GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 37 af 9.2.2008.


text:
22.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/8
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 9. oktober 2008 — sag med henblik på prøvelse af forfatningsmæssigheden anlagt af Julius Sabatauskas m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas — Republikken Litauen)
 (Sag C-239/07) (1)
 (Det indre marked for elektricitet - direktiv 2003/54/EF - artikel 20 - transmissions- og distributionssystemer - tredjeparters adgang - medlemsstaternes forpligtelser - tredjeparters frie adgang til transmissions- og distributionssystemer for elektricitet)
 (2008/C 301/15)
 Processprog: litauisk
 Den forelæggende ret
 Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas
 Part i hovedsagen med henblik på prøvelse af forfatningsmæssigheden
 Julius Sabatauskas m.fl.
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas — fortolkning af artikel 20 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF — Erklæringer vedrørende nedluknings- og affaldsforvaltningsaktiviteter (EUT L 176, s. 37) — forenelighed mellem direktivet og en national regel, hvorefter en kundes udstyr kun kan tilsluttes et el-transportnet, såfremt operatøren af distributionsnettet nægter adgang til distributionsnettet.
 Konklusion
 1)
 Artikel 20 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF skal fortolkes således, at bestemmelsen alene definerer medlemsstaternes forpligtelser for så vidt angår tredjeparters adgang og ikke tilslutning til transmissions- og distributionssystemerne for elektricitet, og at den ikke foreskriver, at den ordning for adgang til systemerne, som medlemsstaterne skal iværksætte, skal give de privilegerede kunder mulighed for frit at vælge hvilken type net, de ønsker at tilslutte sig.
 2)
 Nævnte artikel 20 skal endvidere fortolkes således, at den ikke er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter en privilegeret kundes udstyr kun må tilsluttes et transmissionssystem, såfremt distributionssystemoperatøren på grundlag af godtgjorte tekniske og driftsmæssige krav, nægter at tilslutte den privilegerede kundes udstyr, der befinder sig på området angivet på distributionssystemoperatørens licens, til distributionssystemet. Det tilkommer imidlertid den nationale retsinstans at efterprøve, om iværksættelsen og anvendelsen af denne ordning i forhold til systembrugerne sker efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
 (1) EUT C 170 af 21.7.2007.


text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/36
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 28. oktober 2010 — Vicente Carbajosa m.fl. mod Kommissionen
 (Sag F-77/08) (1)
 (Personalesag - almindelig udvælgelsesprøve EPSO/AD/116/08 og EPSO/AD/117/08 på området for bekæmpelse af svig - udelukkelse af ansøgere som følge af de opnåede resultater ved adgangsprøverne - ansættelsesmyndighedens afgørelse - klage ikke indgivet - afvisning af sagen)
 2011/C 13/68
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Isabel Vicente Carbajosa m.fl. (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og É Marchal)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og B. Eggers, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgerne: Kongeriget Spanien (ved F. Díez Moreno, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af EPSO's individuelle afgørelser om ikke at give sagsøgerne adgang til udvælgelsesprøverne EPSO/AD/116/08 og EPSO/AD/117/08.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Sagsøgerne afholder deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Spanien, der har interveneret i sagen, afholder sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 285 af 8.11.2008, s. 57.


text:
1.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 131/13
 2. Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 ninger.
 Fristen for gennemførelse af direktivet er udløbet den 29. maj
 1999.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter
 (1) EFT L 181 af 9.7.1997, s. 1.
 Gennemførelsesfristen udløb den 14. marts 2000.
 (1) EFT L 77 af 14.3.1998, s. 36.
 Sag anlagt den 16. april 2002 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet
 Luxembourg
 (Sag C-142/02)
 (2002/C 131/25)
 Sag anlagt den 11. april 2002 af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 Tyskland
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 16. april
 2002 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxembourg af
 (Sag C-135/02) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Patakia,
 som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 (2002/C 131/24)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsi-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. april desat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til
 2002 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kom- Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/5/EF af 16. fe-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber ved Josef Christian bruar 1998 om lettelse af adgangen til varig udøvelse af
 Schieferer, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmæg- advokaterhvervet i en anden medlemsstat end den, hvor
 tiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Luis Escobar beskikkelsen er opnået (1), idet det ikke har vedtaget de
 Guerrero, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret love og administrative bestemmelser, der er nødvendige
 C 254, Kirchberg. for at efterkomme direktivet.
 2. Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: omkostninger.
 1. Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside-
 sat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten og Europa-
 Parlamentets og Rådets direktiv 97/23/EF af 29. maj Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter
 1997 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes
 lovgivning om trykbærende udstyr (1), idet den ikke
 inden for den fastsatte frist har vedtaget de love eller Gennemførelsesfristen udløb den 14. marts 2000.
 administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 efterkomme direktivet, henholdsvis ikke har givet Kom-
 missionen meddelelse herom.
 (1) EFT L 77 af 14.3.1998, s. 36.
 2. Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.


text:
Nr . C 248/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23 . 9 . 95
 betragtning ved forfremmelsen ) og de afgivne udtalelser om — Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 dem «.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren anfører i den forbindelse, at han først modtog
 sin bedømmelsesrapport for 1991-1993 den 1 . juli 1994 , Sagsøgeren anfægter Parlamentets afgørelse, hvorom der er
 hvilket var for sent i forhold til de frister, som er fastsat i de
 givet meddelelse i skrivelse af 29 . september 1994, om
 herom gældende bestemmelser. Meddelelsen skete nemlig tilbagesøgning i henhold til tjenestemandsvedtægtens arti
 efter offentliggørelsen af den liste, som Generaldirektorat kel 85 af en del af det husstandstillæg, som hun har
 XX havde udfærdiget for regnskabsåret 1994 over de modtaget siden 1 . juni 1987, svarende til den husstands
 tjenestemænd, der fandtes at have gjort sig mest fortjent til godtgørelse (» prime de ménage «), som de luxembourgske
 en forfremmelse . Til grund for sin vurdering af sagsøgeren myndigheder har udbetalt til hendes mand i samme periode .
 havde Forfremmelsesudvalget derfor kun en såvel forsinket Efter sagsøgerens opfattelse finder antikumulationsreglen
 som ukorrekt bedømmelsesrapport — ukorrekt, fordi den ikke anvendelse i den foreliggende sag, idet både den retlige
 senere blev ændret på foranledning af sagsøgerens klage beskaffenhed af husstandstillæg og husstandsgodtgørelse og
 over den . Som følge heraf er ifølge sagsøgeren såvel den liste betingelserne for oppebærsel deraf er grundlæggende for
 over de tjenestemænd, der fandtes at have gjort sig mest skellige .
 fortjent til en forfremmelse — og som var udfærdiget på
 dette grundlag af Forfremmelsesudvalget — som de efter Sagsøgeren har hertil nærmere anført, at husstandsgodtgø
 følgende af ansættelsesmyndigheden trufne afgørelser om relse (» prime de ménage «) i henhold til luxembourgsk
 forfremmelse ugyldige efter vedtægtens artikel 45 . lovgivning: a ) er af aftalemæssig karakter, b ) udbetales
 Endelig anfører sagsøgeren, at forfremmelsesudvalget har uafhængigt af forsørgerpligt, og c ) er skattepligtig. Sagsø
 geren udleder heraf, at » prime de ménage « til trods for
 begået et åbenbart fejlskøn ved beregningen af hans
 tjenstlige anciennitet. Denne anciennitet burde nemlig være
 betegnelsen husstandsgodtgørelse ikke er et familietillæg, til
 forskel fra det husstandstillæg, som udbetales af De
 beregnet fra 1985 , hvor han blev forfremmet til LA 5 , og
 Europæiske Fællesskaber .
 ikke fra 1989, hvor han blev udnævnt i lønklasse A 5 efter at
 have bestået den interne udvælgelsesprøve KOM/2/87 for
 overgang fra kategori LA til kategori A.
 Sag anlagt den 14 . juli 1995 af Etablissements J. Richard
 Ducros mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 Sag anlagt den 13 . juli 1995 af Geneviéve Pavan mod skaber
 Europa-Parlamentet ( Sag T-149/95 )
 ( Sag T-147/95 ) ( 95/C 248 /36 )
 ( 95/C 248/35 )
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 14 . juli 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 den 13 . juli 1995 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af Europæiske Fællesskaber af Etablissements J. Richard
 Geneviéve Pavan, Luxembourg, ved advokat Alain Lorang, Ducros, Paris, ved advokat Philippe Genin, Lyon, og med
 Luxembourg, og med valgt adresse i Luxembourg hos valgt adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 ,
 denne, 51 , rue Albert ler. Grand-rue .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Europa-Parlamentets afgørelser af 29 . september 1994 — Kommissionens beslutning om at afslutte den indledte
 truffet med hjemmel i vedtægtens artikel 85 annulle procedure annulleres .
 res .
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Det fastslås, at der ikke skal ske fradrag af den
 husstandsgodtgørelse (» prime de ménage «), som sagsø
 gerens ægtefælle modtager, i det husstandstillæg, som Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 sagsøgeren modtager.
 Sagsøgeren, et fransk aktieselskab inden for stålkonstruk
 — Parlamentet tilpligtes at tilbagebetale hele den sum, der tions- og kedelbranchen, anfægter Kommissionens beslut
 med urette er tilbageholdt på grundlag af beslutningen af ning, der er offentliggjort i EFT nr. C 120 af 16 . 5 . 1995 , s . 4,
 29 . september 1994 . om at afslutte den procedure, der blev indledt den 11 . marts
 1992 i henhold til Rom-traktatens artikel 93 , stk . 2, og
 — Sagsøgeren tilkendes med virkning fra december 1994 i godkende den støtte, de italienske myndigheder har ydet til
 fuldt omfang de månedlige udbetalinger af husstandstil selskaberne CMF SUD og CMF i form af successive
 lægget, som hun skulle have modtaget. kapitaltilførsler .
 ---pagebreak--- 23 . 9 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 248/ 17
 Ifølge sagsøgeren giver den offentlige finansiering, disse to fastslås, at en af Storhertugdømmet Luxembourg
 virksomheder har nydt godt af, en forklaring på, at et bud påtænkt støtte til ProfilARBED SA er i overensstem
 fra CMF SUD blev foretrukket frem for sagsøgerens ved en melse med artikel 3 i Kommissionens beslutning
 licitation afholdt af Chambre de Commerce et d'Industrie de nr. 3855/91 /EKSF og dermed forenelig med fællesmar
 Marseille vedrørende arbejde, der skulle udføres i Marseilles kedet — annulleres som helhed .
 lufthavn . Det fremgik af en sammenligning mellem de to
 selskabers tilbud, at der var en forskel på 33 % .
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger,
 herunder også sagsøgerens omkostninger .
 Kommissionen besluttede, at den ikke ville modsætte sig den
 omtvistede kapitaltilførsel, på grundlag af de forpligtelser,
 de italienske myndigheder havde indgået som led i et
 program for privatisering af Holding IRITECNA, moder Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 selskabet for CMF SUD og CMF. De havde navnlig
 forpligtet sig til at likvidere CMF SUD og privatisere CMF
 senest den 30 . juni 1995 . Sagsøgeren, som er en sammenslutning af britiske jern- og
 stålproducenter, anfægter en beslutning fra Kommissionen,
 som er indeholdt i dennes meddelelse C 24/94 . Ved
 Sagsøgeren har gjort gældende, at den omtvistede støtte er beslutningen blev en støtte, som myndighederne i Luxem
 ulovlig, idet den er godkendt i strid med traktatens bourg påtænkte at yde til ARBED til opførelse af et nyt
 artikel 93 , stk. 3 , og at en sådan ulovlighed ikke efterføl elektrisk stålværk i Esch-Schifflange til afløsning af det
 gende kan legaliseres . eksisterende LDAC-stålværk, erklæret for forenelig med
 fællesmarkedet. Det fastslås i den anfægtede beslutning, at
 Ifølge sagsøgeren har Kommissionen ikke taget hensyn til de støtten er forenelig med fællesmarkedet under hensyn til, at
 betingelser, der gælder for ydelse af støtte til kriseramte den er i overensstemmelse med artikel 3 i den såkaldte femte
 virksomheder som defineret i den strenge løsningsmodel, kodeks for støtte til jern- og stålindustrien, hvorefter der
 der følger af den » ottende beretning om konkurrencepoli under visse omstændigheder kan ydes støtte til miljøbeskyt
 tikken « og af de nye » Fællesskabets rammebestemmelser telse .
 for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte
 virksomheder «. De støttemodtagende virksomheders leve
 dygtighed har nemlig aldrig været et troværdigt formål, der Sagsøgeren anfører, at den i sagen anfægtede beslutning
 er ikke stillet krav om en seriøs genopretning, og endelig har bygger på den fortolkning af artikel 3 i den femte kodeks, at
 virksomhederne modtaget støtte i fire omgange, skønt det en støtte kan betegnes som miljøstøtte, når den skal
 kun skulle være nødvendigt at yde støtte til omstrukturering anvendes til opførelse af et nyt stålværk, men at en sådan
 én gang. fortolkning strider mod artikel 3 's klare og utvetydige
 ordlyd, hvorefter støtte til stålvirksomheder kan betragtes
 som forenelig med fællesmarkedet, såfremt støtte ydes med
 henblik på at tilpasse virksomhederne til nye lovbestemte
 miljøbeskyttelsesnormer.
 Kommissionens synspunkt forudsætter, at der skal anven
 des de samme fortolkningsprincipper for alle former for
 Sag anlagt den 19. juli 1995 af British Iron and Steel støtte til miljøbeskyttelse, uanset om støtten godkendes
 Producers ' Association mod Kommissionen for De
 inden for rammerne af EF- eller EKSF-traktaten . Ifølge
 Europæiske Fællesskaber EF-traktaten skal den af medlemsstaterne ydede støtte
 ( Sag T-150/95 ) imidlertid opfylde betingelserne i artikel 92, hvorimod
 ( 95/C 248/37 ) enhver form for tilskud eller anden støtte, som ydes af
 medlemsstaterne, er forbudt efter EKSF-traktatens artikel 4 ,
 litra c ).
 (Processprog: engelsk)
 Den femte kodeks udgør i sig selv en fravigelse af EKSF-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der traktatens principielle forbud mod statsstøtte , der beror på
 den 19 . juli 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De de alvorlige problemer, som EKSF-virksomheder har stået
 Europæiske Fællesskaber af British Iron and Steel Produ over for og stadig må kæmpe med . Ud fra en overordnet
 cers' Association ved Solicitors John Boye og Philip Raven, retsgrundsætning må fravigelser fra et princip, der er fastlagt
 Solicitors of Slaughter & May, London, og med valgt i en traktat, efter sagsøgerens opfattelse fortolkes strengt, og
 adresse i Luxembourg hos advokatfirmaet Wagner & Kommissionen er ikke berettiget til at forsøge at bringe den
 Rukevina, 10a, boulevard de la Foire . femte kodeks i overensstemmelse med EF's rammebestem
 melser om miljøstøtte ved at anlægge en videre fortolkning
 af artikel 3 , stk . 1 , i den femte kodeks .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Kommissionens beslutning, som indeholdt i Kommissio
 nens meddelelse C 25/94 ( ex N 11 /94 ) — hvori det


text:
28.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 160/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 4. marts 2011 — Minister van Financiën mod G. in ’t Veld
 (Sag C-110/11)
 2011/C 160/12
 Processprog: nederlansk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Minister van Financiën
 Sagsøgt: G. in ’t Veld
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Finder henvisningsreglerne i afsnit II i forordning (EØF) nr. 1408/71 (1) anvendelse med den følge, at det er nederlandsk ret, der udpeges, og at der derfor kan pålignes bidrag på grundlag af de nederlandske sociale sikringsordninger i et tilfælde som det foreliggende, hvor en i Spanien bosat arbejdstager med nederlandsk statsborgerskab arbejder som sømand for en i Nederlandene hjemmehørende arbejdsgiver under anvendelse af nederlandsk arbejdsret og udfører dette arbejde på skibe, der sejler uden for Fællesskabets område under De Nederlandske Antillers flag, hvorimod han bedømt alene efter nederlandsk lovgivning ikke er tilsluttet den nederlandske sociale sikringsordning, fordi han ikke bor i Nederlandene?
 2)
 I hvilket omfang er det herved af betydning, at der ved administreringen af de nederlandske forsikringsordninger for arbejdstagere følges en praksis, hvorefter de udførende organer under henvisning til fællesskabsretten betragter søfolk som forsikrede i et tilfælde som det foreliggende?
 3)
 I hvilket omfang er det herved af betydning, at virksomheden kun udføres sporadisk på en medlemsstat søterritorium eller i en havn på en medlemsstats område?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 I, s. 366).


text:
9.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/25
 Sag anlagt den 12. december 2012 — Aroa Bodegas mod KHIM — Bodegas Muga (aroa)
 (Sag T-536/12)
 2013/C 38/46
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: Aroa Bodegas, SL (Zurukoain, Spanien) (ved advokat S. Alonso Maruri)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Bodegas Muga, SL (Haro, Spanien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 11. oktober 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1845/2010-4) annulleres.
 —
 Afgørelse truffet den 2. august af indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskontoret (indsigelse B1509499) annulleres og erklæres dermed uden retsvirkning.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Aroa Bodegas, SL
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket, der indeholder ordbestanddelen »aroa«, for varer i klasse 29, 32 og 33
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Bodegas Muga, SL
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Nationalt figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »aro«, for varer i klasse 33
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Delvist medhold i klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b) i forordning nr. 207/2009.


text:
9 . 11 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 336/ 15
 forinden at have tilstillet Kommissionen dem i udkast, har mer ), C. Gulmann, L. Sevón og M. Wathelet; generaladvo
 Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af afdelingforman kat: P. Léger; justitssekretær: ekspeditionssekretær H. A.
 den, C. N. Kakouris, og dommerne G. F. Mancini og H. Rühl , den 19 . september 1996 afsagt dom , hvis konklusion
 Ragnemalm ( refererende dommer ); generaladvokat: D. lyder således :
 Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: ekspeditionssekre
 tær D. Louterman-Hubeau, den 17 . september 1996 afsagt 1 ) Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser
 dom, hvis konklusion lyder således : efter artikel 5 i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21 . de
 cember 1 989 om samordning af love og administrative
 bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedu
 1 ) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til artikel 8 i Rådets direktiv 83/189/EØF af rerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs
 samt bygge- og anlægskontrakter, idet den ikke inden
 28. marts 19 83 om en informationsprocedure med
 for den fastsatte frist har vedtaget de love og administra
 hensyn til tekniske standarder og forskrifter, som
 tive bestemmelser, som var nødvendige for at efter
 ændret ved Rådets direktiv 88/182/EØF af 22 . marts
 komme direktivet fuldt ud.
 1988 ved at vedtage sundhedsministerens fire dekreter
 nr. 256 og nr. 257, begge af 1 . august 1990, samt 2 ) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostnin
 derefter dekret af 1 . september 1 990 og dekret af 7. juni ger.
 1991 , uden forinden at have tilstillet Kommissionen
 disse dekreter i udkast.
 (>) EFT nr . C 248 af 23 . 9 . 1995 .
 2 ) Den Italienske Republik betaler sagens omkostnin
 ger.
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (') EFT nr . C 351 af 10 . 12 . 1994 .
 af 11 . juli 1996
 i sag C-445 /93 , Europa-Parlamentet mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber, støttet af Den Franske
 Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og
 Nordirland ( ')
 DOMSTOLENS DOM
 (Stillingtagen til sagen ufornøden)
 ( 96/C 336/28 )
 (Femte Afdeling)
 af 19 . september 1996 (Processprog: fransk)
 i sag C-236/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber mod Den Hellenske Republik (') I sag C-445/93 , Europa-Parlamentet ( befuldmægtigede : J.
 Schoo og J. L. Rufas Quintana ) mod Kommissionen for De
 (Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : J.-L . Dewost,
 89/665/EØF inden for den fastsatte frist — klageprocedurer D. Sorasio og M. P. van Nuffel ), støttet af Den Franske
 i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt Republik ( befuldmægtigede : J. F. Dobelle , C. de Salins og C.
 bygge- og anlægskontrakter) Chavance ) og Det Forenede Kongerige Storbritannien og
 ( 96/C 336/27 ) Nordirland ( befuldmægtiget: J. E. Collins, bistået af The
 Right Honorable the Lord Rodger of Earlsferry, S. Richards
 og E. Sharpston ), hvori der er nedlagt påstand om, at det
 (Processprog: græsk)
 fastslås, at Kommissionen i strid med traktaten har undladt
 at fremsætte de nødvendige forslag til gennemførelse af den
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive frie bevægelighed for personer inden for det indre marked i
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) overensstemmelse med EF-traktatens artikel 7 A , har
 Domstolen , sammensat af præsidenten , G. C. Rodríguez
 I sag C-236/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles Iglesias, afdelingsformændene C. N. Kakouris, D. A. O.
 skaber ( befuldmægtiget: Dimitrios Gouloussis ) mod Den Edward , J.-P . Puissochet og G. Hirsch samt dommerne G. F.
 Hellenske Republik ( befuldmægtigede : Aikaterini Samoni- Mancini , J. C. Moitinho de Almeida , P. J. G. Kapteyn, C.
 Rantou og Dimitra Tsagkaraki ), hvori der er nedlagt Gulmann, J. L. Murray, P. Jann, FL Ragnemalm og M.
 påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har Wathelet ( refererende dommer ); generaladvokat : A. La
 tilsidesat sine forpligtelser efter EØF-traktaten og Rådets Pergola ; justitssekretær: R. Grass, den 11 . juli 1996 afsagt
 direktiv 89/665/EØF af 21 . december 1989 om samordning kendelse, hvis konklusion lyder således :
 af love og administrative bestemmelser vedrørende anven
 delsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af 1 ) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen .
 offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter ( EFT
 L 395 , s . 33 ) ved ikke inden for den foreskrevne frist at have
 2 ) Hver part, herunder intervenienterne, betaler sine egne
 omkostninger.
 vedtaget eller meddelt Kommissionen de love og administra
 tive bestemmelser, som var nødvendige for at efterkomme (') EFT nr. C 1 af 4 . 1 . 1994 ( offentliggøres ikke i Samling af
 direktivet fuldt ud, har Domstolen ( Femte Afdeling ), sam Afgørelser ).
 mensat af afdelingsformanden, D. A. O. Edward, og
 dommerne J. C. Moitinho de Almeida ( refererende dom


text:
C 112/24 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.5.2003
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Dommernes fordeling mellem afdelingerne valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: C. Cattabriga og
 (2003/C 112/42) A. Dal Ferro), angående en påstand om annullation af Kommis-
 sionens beslutning K(1999) 2183 af 5. august 1999 dels om
 bortfald af den støtte, som var ydet sagsøgeren i henhold til
 Kommissionens beslutning K(91) 654/87 af 29. april 1991
 I medfør af artikel 10 i Rettens procesreglement har De som led i projektet IT/0166/91/01 med overskriften »Moderni-
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 2. april
 sering af et akvakulturproduktionsanlæg i Contarina (Veneto)«,
 2003 i plenum besluttet at tilknytte dommer Martins Ribeiro dels et pålæg om at tilbagebetale Kommissionen
 til Første Afdeling samt til Første Udvidede Afdeling og Femte
 420 810 718 ITL (217 330,59 EUR), har Retten (Anden
 Udvidede Afdeling i perioden indtil den 30. september 2003.
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura
 Ramos, og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekre-
 Beslutningen om afdelingernes sammensætning, truffet den tær: ekspeditionssekretær P. González, den 12. marts 2003
 4. juli 2002 (EFT C 202 af 24.8.2002, s. 19), er således ændret afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 som følger:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 Første Afdeling
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger, herunder omkostnin-
 gerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
 Præsident Vesterdorf og dommerne Legal og Martins Ribeiro.
 (1 ) EFT C 34 af 5.2.2000.
 Første Udvidede Afdeling
 Præsident Vesterdorf og dommerne Azizi, Jaeger, Legal og
 Martins Ribeiro.
 Femte Udvidede Afdeling
 RETTENS DOM
 Afdelingsformand García-Valdecasas og dommerne Lindh,
 Cooke og Martins Ribeiro.
 af 4. marts 2003
 i sag T-319/99, Federación Nacional de Empresas de
 Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental
 (FENIN) mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 RETTENS DOM skaber (1)
 af 12. marts 2003
 (»Konkurrence — misbrug af dominerende stilling — offent-
 i sag T-254/99, Maja Srl mod Kommissionen for De lig sundhedssektor — forsinkelse med betaling af regninger
 Europæiske Fællesskaber (1) — klage fra leverandører — begrebet virksomhed«)
 (»Forordning (EØF) nr. 4028/86 — finansiel fællesskabs- (2003/C 112/44)
 støtte — virksomhedsoverdragelse — fremgangsmåde med
 henblik på bortfald af støtte — annullationssøgsmål«)
 (Processprog: spansk)
 (2003/C 112/43)
 (Processprog: italiensk)
 I sag T-319/99, Federación Nacional de Empresas de Instru-
 mentación Científica, Médica, Técnica y Dental (FENIN), Ma-
 I sag T-254/99, Maja Srl, tidligere Ca’Pasta Srl, Padova (Italien), drid (Spanien), ved abogados R. García-Gallardo Gil-Fournier,
 ved advokaterne P. Piva, R. Mastroianni og G. Arendt, og med G. Pérez Olmo og D. Domínguez Pérez, mod Kommissionen


text:
21.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/39
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 6. oktober 2009 — Tyskland mod Kommissionen
 (Sag T-21/06) (1)
 (Statsstøtte - jordbaseret digitalfjernsyn - tilskud fra de tyske myndigheder til fjernsynsstationer, der benytter det jordbaserede digitalfjernsynsnet (DVB-T) i regionen Berlin-Brandenburg - beslutning om støttens uforenelighed med fællesmarkedet og krav om dens tilbagebetaling - princippet om god forvaltningsskik og proportionalitetsprincippet - retten til forsvar)
 2009/C 282/72
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og C. Schulze-Bahr, som befuldmægtigede, bistået af avocat G. Quardt)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. van Vliet og K. Gross, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2006/513/EF af 9. november 2005 om statsstøtte ydet af Forbundsrepublikken Tyskland i forbindelse med introduktion til det jordbaserede digitalfjernsynsnet (DVB-T) i regionen Berlin-Brandenburg (EUT 2006 L 200, s. 14)
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 86 af 8.4.2008.


text:
29.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 78/32
 Sag anlagt den 29. december 2015 — EK/servicegroup mod KHIM — (FERLI)
 (Sag T-775/15)
 (2016/C 078/43)
 Stævningen affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: EK/servicegroup eG (Bielefeld, Tyskland) (ved advokaterne T. Müller og T. Müller)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »FERLI« — registreringsansøgning nr. 13 850 235
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 28. oktober 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1233/2015-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 28 i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med regel 9, stk. 4, i forordning nr. 2868/95.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75, stk. 2, i forordning nr. 207/2009.


text:
C 271/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6 . 9 . 97
 hvor man har drøftet og formodentlig også stemt om for De gør gældende, at den omtvistede beslutning, for så vidt
 slagene fra Kommissionen, fremgår, at der ikke blot har som kapitaltilførslerne heri betegnes som støtte, subsidiært
 deltaget repræsentanter for ministerier, men også fra forsk for så vidt som de i det hele og uden nogen form for son
 ningsinstitutter, der var interesseret i finansieringen. dring betegnes som støtte, er behæftet med mangler ved
 begrundelsen, en fejlagtig kvalifikation, en faktisk vildfa
 relse og magtmisbrug.
 (') EFT L 334 af 22 . 12 . 1994, s . 59 .
 Hvad angår påvirkningen af samhandelen mellem med
 lemsstaterne, som omhandlet i EF-traktatens artikel 92,
 stk . 1 og 2, er angivelsen af begrundelsen og det retlige
 grundlag for beslutningen utilstrækkelig.
 Sag anlagt den 24. juni 1997 af Comité d'Entreprise de la
 Société Française de Production m.fl. mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-189/97 ) Subsidiært gør sagsøgerne for det tilfælde, at det må læg
 ges til grund, at der er tale om støtte, gældende, at den
 ( 97/C 271 /32 ) omtvistede beslutning i relation til spørgsmålet, om de
 omhandlede beløb er lovlige i henhold til EF-traktatens
 artikel 92, stk . 3 , litra c ), er meget vanskelig at læse, idet
 de fleste oplysninger betragtes som fortrolige . For så vidt
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er angår spørgsmålet, om beløbene er lovlige i henhold til
 der den 24 . juni 1997 anlagt sag mod Kommissionen for EF-traktatens artikel 92, stk . 3 , litra d ), er beslutningen
 De Europæiske Fællesskaber af Comité d'Entreprise de la selvmodsigende og også på dette punkt utilstrækkeligt
 Société Française de Production, Bry-sur-Marne ( Frankrig ), begrundet.
 Syndicat National de Radio-Diffusion et de Télévision
 SNRT-CGT, Syndicat Unifié de Radio et de Télévision
 SURT-CFDT, Syndicat National Force Ouvrière de Radio-
 Diffusion et de Télévision og Syndicat National de l'Enca
 drement Audiovisuel SNEA-CFE-CGC, aile Paris ( Fran Endelig anfører sagsøgerne, at den omtvistede beslutning
 udelukkende er baseret på økonomiske kriterier med sam
 krig), ved advokat med møderet for Conseil d'Etat og
 Cour de Cassation de Paris, Hélène Masse-Dessen, og med menligning af driftsomkostningerne uden hensyntagen til
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Guy Thomas, 77, de trufne beslutningers sociale og kulturelle virkninger.
 boulevard de la Grande-Duchesse Charlotte . Ifølge Domstolens praksis skulle Kommissionen i det
 mindste have undersøgt disse kriterier.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : C ) EFT nr. L 95 af 10 . 4 . 1997, s . 19 .
 — Den anfægtede beslutning annulleres.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger
 og at betale 20 000 ECU til hver sagsøger til dækning
 af deres udgifter i medfør af procesreglementets Sag anlagt den 30. juni 1997 af Jean-Francs Aguinaga
 artikel 87, stk . 3 , og artikel 91 , litra b ). m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-199/97)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: ( 97/C 271/33 )
 Ved den anfægtede beslutning blev det fastslået, at den
 støtte på i alt 1,110 mia . ffr., som blev ydet det franske (Processprog: fransk)
 produktionsselskab Société de Production Audiovisuelle i
 perioden 1993-1996, er ulovlig og uforenelig med fælles
 markedet, da den er ydet i strid med reglerne i EF-trakta
 tens artikel 93 , stk. 3 ('). Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 30. juni 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Jean-François Aguinaga,
 Sagsøgerne har den opfattelse, at de er repræsentative Bruxelles, Robert Donkers, Hoeilaart ( Belgien ), og Patricia
 organisationer og anerkendte arbejdstagerrepræsentanter i Maugain, Bruxelles, ved advokat Nicolas Lhoëst, Bruxel
 henhold til fransk ret og derfor egnede til at varetage virk les, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire
 somhedens arbejdstageres interesser. Myson SARL, 30, rue de Cessange.
 ---pagebreak--- 6 . 9 . 97 DA 1 De Europæiske Fællesskabers Tidende C 271 /21
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : varigheden af samtlige kontrakter for midlertidigt
 ansatte i henhold til artikel 2, litra a ), i ansættelsesvil
 — Det fastslås, at Kommissionens beslutning af 18 . marts kårene for øvrige ansatte til tre år med adgang til for
 1992, hvorefter midlertidigt ansattes kontrakter kan længelse med højest ét år.
 forlænges med to år, finder anvendelse på sagsøgerne .
 — Kommissionens afgørelser af 26 . august 1996 , hvorved — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 der udtrykkeligt meddeltes sagsøgerne afslag på deres
 ansøgninger om eventuel forlængelse af deres kontrak
 ter til i alt fem år, annulleres. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 — Om fornødent annulleres Kommissionens afgørelser, Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 hvorved sagsøgernes klager udtrykkeligt blev afvist. samme som de i sag T- 185/97 ( ] ) anførte .
 — Det fastslås, at Kommissionens afgørelse af 13 . novem
 ber 1996 er retsstridig, for så vidt som den begrænser (*) EFT C 252 af 16 . 8 . 1997, s . 37.


text:
C 289/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.10.2001
 3) Den Franske Republik betaler omkostningerne i sag DOMSTOLENS DOM
 C-308/99 P.
 4) Kongeriget Spanien betaler sine egne omkostninger i de to af 12. juli 2001
 sager.
 i sag C-189/01, H. Jippes, Afdeling Groningen van de
 (1) EFT C 299 af 16.10.1999. Neder andse Vereniging tot Bescherming van Dieren,
 Afdeling Assen en omstreken van de Nederlandse Vereni-
 ging tot Bescherming van Dieren, mod Minister van
 Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het
 bedrijfsleven) (1)
 DOMSTOLENS DOM (Landbrug — bekæmpelse af mund- og klovsyge — forbud
 mod vaccination — proportionalitetsprincippet — hensynta-
 gen til dyrs velfærd)
 (Femte Afdeling)
 af 12. juli 2001 (2001/C 289/07)
 i sag C-365/99, Den Portugisiske Republik mod Kommis- (Processprog: nederlandsk)
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (»Landbrug — veterinærpoliti — hasteforanstaltninger mod
 gjort i Samling af Afgørelser)
 bovin spongiform encephalopati — kogalskab«)
 (2001/C 289/06) I sag C-189/01, angående en anmodning, som College van
 Beroep voor het bedrijfsleven i medfør af artikel 234 EF har
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 (Processprog: portugisisk)
 H. Jippes; Afdeling Groningen van de Nederlandse Vereniging
 tot Bescherming van Dieren, Afdeling Assen en omstreken van
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- de Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Dieren, mod
 gjort i Samling af Afgørelser) Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende gyldigheden af artikel 13 i
 Rådets direktiv 85/511/EØF af 18. november 1985 om
 I sag C-365/99, Den Portugisiske Republik (befuldmægtigede: fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovsy-
 L. Fernandes og M.J. Abecassis, bistået af C. Aguiar, T. Ferreira ge (EFT L 315, s. 11), som ændret ved Rådets direk-
 de Lima og G. van der Wal), mod Kommissionen for De tiv 90/423/EØF af 26. juni 1990 (EFT L 224, s. 13), samt af
 Europæiske Fællesskaber, angående annullation af Kommissio- Kommissionens beslutning 2001/246/EF af 27 marts 2001
 nens beslutning 1999/517/EF af 28. juli 1999 om ændring af om fastlæggelse af betingelserne for bekæmpelse og udryddelse
 beslutning 98/653/EF om hasteforanstaltninger som følge af af mund- og klovsyge i Nederlandene i henhold til artikel 13 i
 forekomsten af bovin spongiform encephalopati i Portugal direktiv 85/511 (EFT L 88, s. 21), som ændret ved Kommissio-
 (EFT L 197, s. 45), for så vidt som denne forlænger udførselsfor- nens beslutning 2001/279/EF af 5. april 2001 (EFT L 96, s. 19),
 buddet i artikel 4 i beslutning 98/653/EF af 18. november har Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez
 1998 om hasteforanstaltninger som følge af forekomsten af Iglesias, afdelingsformændene C. Gulmann, A. La Pergola,
 bovin spongiform encephalopati i Portugal (EFT L 311, M. Wathelet og V. Skouris samt dommerne D.A.O. Edward,
 s. 23) til 1. februar 2000, har Domstolen (Femte Afdeling), P. Jann, L. Sevon (refererende dommer), R. Schintgen, F. Mac-
 sammensat af afdelingsformanden, A. La Pergola, samt dom- ken, N. Colneric, S. von Bahr og J.N. Cunha Rodrigues;
 merne M. Wathelet, D.A.O. Edward, L. Sevón (refererende generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: ekspeditionssekre-
 dommer) og S. von Bahr; generaladvokat: J. Mischo; justitssek- tær H.A. Rühl, den 12. juli 2001 afsagt dom, hvis konklusion
 retær: ekspeditionssekretær H.A. Ruhl, den 12. juli 2001 afsagt lyder således:
 dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. 1) Gennemgangen af det første spørgsmål har intet frembragt, der
 kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 13 i Rådets direktiv
 2) Den Portugisiske Republik bærer sine egne omkostninger. 85/511/EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstalt-
 ninger til bekæmpelse af mund- og klovsyge, som ændret ved
 Rådets direktiv 90/423/EØF af 26. juni 1990.
 (1) EFT C 366 af 18.12.1999.
 2) Gennemgangen af det andet spørgsmål har intet frembragt, der
 kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens beslutning
 ---pagebreak--- 13.10.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 289/5
 2001/246/EF af 27. marts 2001 om fastlæggelse af betingel- rådighedstjeneste, i de primære behandlingsenheder og i andre
 serne for bekæmpelse og udryddelse af mund- og klovsyge i enheder, hvori der ydes akut ambulant behandling inden for
 Nederlandene i henhold til artikel 13 i direktiv 85/511, den autonome region Galiciens område, er ikke omfattet af
 som ændret ved Kommissionens beslutning 2001/279/EF af anvendelsesområdet for de fritagelser eller undtagelser, der
 5. april 2001. omhandles i artikel 2 i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni
 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af
 (1) EFT C 173 af 16.6.2001.
 arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet. Et sådant
 arbejde kan derimod være omfattet af undtagelserne i artikel 17
 i direktiv 93/104, for så vidt som de i denne bestemmelse
 angivne betingelser er opfyldt.
 3) Den rådighedstjeneste, som i henhold til ordningen med fysisk
 DOMSTOLENS KENDELSE tilstedeværelse udføres af læger og sygeplejersker, der arbejder
 for Servicio Galego de Saúde i enhederne med rådighedstjeneste,
 i de primære behandlingsenheder og i andre enheder, hvori der
 (Sjette Afdeling)
 ydes akut ambulant behandling inden for den autonome region
 Galiciens område, skal fuldt ud betragtes som arbejdstid og
 af 3. juli 2001
 efter omstændighederne som overarbejde i direktiv 93/104’s
 forstand.
 i sag C-241/99, Confederación Intersindical Galega (CIG)
 mod Servicio Galego de Saúde (Sergas) (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de (1) EFT C 246 af 28.8.1999.
 Galicia) (1)
 (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — socialpolitik
 — beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed
 — direktiv 89/391/EØF og 93/104/EF — anvendelsesområ-
 de — personale i primære behandlingsenheder — gennems-
 nitlig arbejdstid — medregning af tid med vagttjeneste«) DOMSTOLENS KENDELSE
 (2001/C 289/08) (Første Afdeling)
 (Processprog: spansk)
 af 12. juli 2001
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) i sag C-256/99, The Queen mod Secretary of State for the
 Home Department (anmodning om præjudiciel afgørelse
 I sag C-241/99, angående en anmodning, som Tribunal fra High Court of Justice (England & Wales), Queen’s
 Superior de Justicia de Galicia (Spanien) i medfør af artikel 234 Bench Division (Crown Office)) (1)
 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 verserende sag, Confederación Intersindical Galega (CIG) mod (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — spørgsmål, der er
 Servicio Galego de Saúde (Sergas), at opnå en præjudiciel identisk med et spørgsmål, Domstolen allerede har afgjort«)
 afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv
 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstalt-
 ninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed (2001/C 289/09)
 under arbejdet (EFT L 183, s. 1) og af Rådets direktiv 93/104/EF
 af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse (Processprog: engelsk)
 med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EFT L 307, s. 18), har
 Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsforman- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 den, C. Gulmann, og dommerne V. Skouris, R. Schintgen, gjort i Samling af Afgørelser)
 N. Colneric og J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer);
 generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: R. Grass, den 3. juli
 2001 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: I sag C-256/99, angående en anmodning, som High Court of
 Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Crown
 1) Et arbejde som det, der udføres af læger og sygeplejersker, der Office) (Det Forenede Kongerige) i medfør af artikel 234 EF
 arbejder for Servicio Galego de Saúde i enhederne med har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 rådighedstjeneste, i de primære behandlingsenheder og i andre sag, The Queen mod Secretary of State for the Home Depart-
 enheder, hvori der ydes akut ambulant behandling inden ment, ex parte: Cheung Chiu Hung, procesdeltager: Justice, at
 for den autonome region Galiciens område, er omfattet af opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-
 anvendelsesområdet for Rådets direktiv 93/104/EF af 23. no- traktatens artikel 8 og 8 A (efter ændring nu artikel 17 EF
 vember 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse og 18 EF), af den erklæring fra regeringen for Det Forenede
 af arbejdstiden. Kongerige Storbritannien og Nordirland vedrørende definitio-
 nen af udtrykket statsborgere, som er optaget som bilag til
 2) Et arbejde som det, der udføres af læger og sygeplejersker, der slutakten til traktaten vedrørende Kongeriget Danmarks, Ir-
 arbejder for Servicio Galego de Saúde i enhederne med lands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordir-


text:
C 370/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6 . 12 . 97
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse 23 . november 1993 om minimumsforskrifter for sik
 afsagt den 24. september 1997 af Centrale Raad van kerhed og sundhed under arbejde om bord på fisker
 Beroep i sagen H. Nijhuis mod Landelijk instituut sociale fartøjer, og/eller idet det ikke har givet Kommissionen
 verzekeringen meddelelse herom .
 (Sag C-360/97)
 ( 97/C 370/07 ) b ) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved kendelse afsagt den 24 . september 1997, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 22 . oktober 1997, har Cen
 trale Raad van Beroep i sagen H. Nijhuis mod Landelijk EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn
 instituut sociale verzekeringen forelagt De Europæiske til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel som det rettes til , indebærer en forpligtelse for medlems
 afgørelse af følgende spørgsmål : staterne til at overholde den frist, som er fastsat i direkti
 vet for dettes gennemførelse . Denne frist udløb for nævnte
 direktivs vedkommende den 23 . november 1995 , uden at
 1 . Skal bestemmelsen i afsnit J, punkt 4, litra a ), i Irland havde vedtaget de nødvendige bestemmelser til at
 bilag VI til forordning ( EØF) nr. 1408/71 ( som affattet efterkomme direktivet .
 på det relevante tidspunkt) fortolkes således, at når
 der i overensstemmelse med artikel 46, stk . 2, jf.
 (>) EFTL 307af 13 . 12 . 1993 , s . 1 .
 artikel 45 , stk. 4, i forordning ( EØF ) nr. 1408/71 fast
 sættes ydelser ved invaliditet til en person, som alene
 har været beskæftiget i Nederlandene i perioden fra
 den 15 . oktober 1968 til den 1 . april 1974, og som i
 hele perioden var forsikret mod invaliditet i henhold
 til en særlig ordning for tjenestemænd, og når ligeledes
 henses til EF-traktatens artikel 48 og 51 , skal der så Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 også tages hensyn til den nævnte periode i henhold til afsagt den 8 . oktober 1997 af Tribunale civile e penale di
 det anførte afsnit i bilaget ? Firenze i straffesagen mod Massimo og Paolo Romanelli
 ( Sag C-366/97 )
 2 . Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, er ( 97/C 370/09 )
 det i så fald den i afsnit J, punkt 2, litra b ), i bilag 2 til
 forordning ( EØF) nr. 574/72 angivne institution, der er
 den kompetente institution ved fastsættelsen af ydel Ved kendelse afsagt den 8 . oktober 1997, indgået til Dom
 serne vedrørende disse perioder, eller er det den institu stolens Justitskontor den 24 . oktober 1997, har Tribunale
 tion, som i henhold til national ret er kompetent med civile e penale di Firenze i straffesagen mod Massimo og
 hensyn til invaliditetsforsikringen for tjenestemænd, Paolo Romanelli forelagt De Europæiske Fællesskabers
 selv om denne institution ikke er nævnt i bilaget ? Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af føl
 gende spørgsmål :
 Tager udtrykket tilbagebetalingspligtige midler i direktiv
 89/646/EØF (') af 15 . december 1989 alene sigte på finan
 sielle instrumenter, som ifølge deres art skal tilbagetales,
 Sag anlagt den 22. oktober 1997 af Kommissionen for De eller tager det også sigte på finansielle instrumenter, som
 Europæiske Fællesskaber mod Irland ikke er af en sådan art, men for hvilke der er indgået
 ( Sag C-364/97) aftale om tilbagebetaling af det indbetalte beløb ?
 ( 97/C 370/08 )
 (') EFTL 386 af 30 . 12 . 1989 , s . 1 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 22 . oktober 1997 anlagt sag mod Irland af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 Pieter Jan Kuijper, som befuldmægtiget, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Sag anlagt den 24 . oktober 1997 af Kommissionen for De
 Kommissionens Juridiske Tjeneste , Wagner-Centret . Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene
 ( Sag C-367/97)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 ( 97/C 370/ 10 )
 a ) Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser
 efter EF-traktaten, idet det ikke har vedtaget de love Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 og administrative bestemmelser, som er nødvendige 24 . oktober 1997 anlagt sag mod Kongeriget Nederlan
 for at efterkomme Rådets direktiv 93/103/EF (') af dene af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ---pagebreak--- 6 . 12 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 370/5
 ved B. J. Drijber, som befuldmægtiget, og med valgt 2 . Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost
 adresse i Luxembourg hos C. Gomez de la Cruz, Kommis ninger.
 sionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 de i sag C -367/97 ( 2) anførte.
 1 . Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene ved ikke at
 indføre de ved lov og administrativt fastsatte bestem ( 1 ) EFT L 319 af 12 . 12 . 1994 , s . 20 .
 melser, der er nødvendige for at gennemføre Rådets ( 2 ) Se side 4 i denne Tidende .
 direktiv 94/57/EF af 22 . november 1994 om fælles reg
 ler og standarder for organisationer, der udfører
 inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndigheder
 nes aktiviteter i forbindelse dermed ( 1 ), ikke har
 opfyldt de forpligtelser, der følger for denne medlems
 stat af direktivet og af EF-traktaten. Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 7. oktober 1997 af Republikken Østrigs
 Oberster Gerichtshof i sagen Schutzverband gegen unlaute
 2 . Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens ren Wettbewerb mod F. W. Woolworth Co . Gesellschaft
 omkostninger. mbH
 ( Sag C-369/97)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 ( 97/C 370/ 12 )
 Som følge af, at EF-traktatens artikel 189 , stk. 3 , og Ved kendelse afsagt den 7. oktober 1997, indgået til Dom
 artikel 5 , stk . 1 , er bindende, er medlemsstaterne forpligtet
 stolens Justitskontor den 27. oktober 1997, har Republik
 til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at efter ken Østrigs Oberster Gerichtshof — Fjerde Afdeling — i
 komme de direktiver, der rettes til dem, før den i disse
 direktiver fastsatte frist udløber. Denne frist er udløbet den
 sagen Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb mod
 F. W. Woolworth Co . Gesellschaft mbH forelagt De Euro
 31 . december 1995 , uden at Nederlandene har indført de
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi
 nødvendige bestemmelser. ciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 (') EFT L 319 af 12 . 12 . 1994, s . 20 . Er EF-traktatens artikel 30 til hinder for regler, hvorefter
 tilpasning og salg af korrektionsbriller og dermed også
 salg af færdiglæsebriller er forbeholdt optikere, der kun
 må udøve deres håndværk efter at have dokumenteret
 deres kvalifikationer, når det tages i betragtning, at
 Sag anlagt den 24 . oktober 1997 af Kommissionen for De a ) briller, der tilpasses af optikere, er væsentligt dyrere
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien end færdiglæsebriller, hvorfor optikerne vil være mere
 interesserede i at sælge de af dem tilpassede briller end
 ( Sag C-368/97) færdiglæsebriller, og at
 ( 97/C 370/11 )
 b ) færdiglæsebriller ( også ) kommer fra udlandet, hvor
 imod de briller, der tilpasses af optikere, er en del af
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den den indenlandske produktion ?
 24 . oktober 1997 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved B. J. .
 Drijber, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos C. Gomez de la Cruz, Kommissionens
 Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 7. oktober 1997 af Tribunale Civile e Penale di
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Venezia i sagen Cinzia Gozza m.fl. mod 1 ) Università degli
 Studi di Padova, 2 ) Ministero dell'Università e della
 1 . Det fastslås, at Kongeriget Belgien ved ikke at indføre Ricerca Scientifica e Tecnologica, 3 ) Ministero della Sanità
 de ved lov og administrativt fastsatte bestemmelser, og 4 ) Ministero della Publica Istruzione
 der er nødvendige for at gennemføre Rådets direktiv ( Sag C-371/97 )
 94/57/EF af 22 . november 1994 om fælles regler og ( 97/C 370/ 13 )
 standarder for organisationer, der udfører inspektion
 og syn af skibe , Og for søfartsmyndighedernes aktivite
 ter i forbindelse dermed ('), ikke har opfyldt de for Ved kendelse afsagt den 7. oktober 1997, indgået til Dom
 pligtelser, der følger for denne medlemsstat af direkti stolens Justitskontor den 27. oktober 1997, har Tribunale
 vet og af EF-traktaten. Civile e Penale di Venezia i sagen Cinzia Gozza m.fl . mod


text:
27.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/9
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 23. december 2009 — Serrantoni Srl og Consorzio stabile edili scrl mod Comune di Milano (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italien)
 (Sag C-376/08) (1)
 (Offentlige bygge- og anlægskontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 43 EF og 49 EF - ligebehandlingsprincippet - virksomhedssammenslutninger - forbud mod, at en fast virksomhedssammenslutning (»consorzio stabile«) og et selskab, der indgår heri, deltager i den samme udbudsprocedure som konkurrenter)
 2010/C 51/13
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Serrantoni Srl og Consorzio stabile edili scrl
 Sagsøgt: Comune di Milano
 Procesdeltagere: Bora Srl Construzioni edili, Unione consorzi stabili Italia (UCSI) og Associazione nazionale imprese edili (ANIEM)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia — fortolkning af artikel 39 EF, 43 EF, 49 EF og 81 EF samt artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — national lovgivning om automatisk udelukkelse af virksomheder, der deltager i en virksomhedssammenslutning, såfremt sidstnævnte deltager i udbudsproceduren
 Konklusion
 Fællesskabsretten skal fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, der ved proceduren for indgåelse af en offentlig kontrakt, hvis værdi ikke når den beløbsgrænse, som er fastsat i artikel 7, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter, men som repræsenterer en klar grænseoverskridende interesse, fastsætter automatisk udelukkelse fra at deltage i denne procedure og pålæg af strafferetlige sanktioner over for såvel en fast virksomhedssammenslutning som virksomheder, der er medlemmer af denne, når sidstnævnte har afgivet konkurrerende bud i forhold til denne sammenslutning i forbindelse med den samme procedure, selv når denne sammenslutnings bud ikke er blevet afgivet på disse virksomheders vegne og i deres interesse.
 (1) EUT C 327 af 20.12.2008.


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/46
 Sag anlagt den 28. september 2011 — ZZ mod EIB
 (Sag F-95/11)
 2011/C 347/88
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat N. Thieltgen)
 Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af EIB’s stiltiende afgørelse om at ændre vilkårene for udøvelse af sagsøgerens arbejdsområde og arten heraf, samt en påstand om erstatning.
 Sagsøgerens påstande
 —
 EIB’s stiltiende afgørelse om at ændre vilkårene for udøvelse af sagsøgerens arbejdsområder og arten heraf annulleres.
 —
 EIB tilpligtes at omplacere sagsøgeren til en stilling, der svarer til hans lønklasse og stilling.
 —
 Det fastslås, at der foreligger tjenstlige fejl, der kan tilskrives EIB.
 —
 Det fastslås, at EIB er ifaldet erstatningsansvar overfor sagsøgeren for så vidt angår afgørelsens retsstridighed og de tjenstlige fejl, der kan tilskrives EIB.
 —
 EIB tilpligtes at betale erstatning for det økonomiske tab og den fysiske og ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt som følge af den retsstridige afgørelse og de tjenstlige fejl, som kan tilskrives banken, idet erstatningen tillægges morarenter
 —
 for så vidt angår den retsstridige afgørelse:
 —
 for den ikke-økonomiske skade: 20 000 EUR
 —
 for det økonomiske tab i form af tab af vederlag: 113 100 EUR
 —
 for så vidt angår de tjenstlige fejl, der kan tilskrives EIB:
 —
 for EIB’s tilsidesættelse af sin omsorgs- og beskyttelsespligt: 119 100 EUR
 —
 for tilsidesættelsen af artikel 42 i personalereglementet: 10 000 EUR
 —
 Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
24.1.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 26/5
 RETTEN I FéRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 27. november 1997 den 9. december 1997
 i sag T-290/94, Kaysersberg SA mod Kommissionen for i de forenede sager T-195/94 og T-202/94, Friedhelm
 De Europñiske Fñllesskaber (1) Quiller og Johann Heusmann mod Rådet for Den Europñ-
 iske Union og Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 (Konkurrence Ð forordning (EéF) nr. 4064/89 Ð beslut- skaber (1)
 ning hvorved en fusion erklñres forenelig med fñllesmar-
 kedet Ð forpligtelser Ð hygiejneartikler til kvinder Ð (Erstatningssùgsmål Ð erstatning uden for kontrakt Ð
 annullationssùgsmål Ð formaliteten Ð tilsidesñttelse af mñlk Ð tillñgsafgift Ð referencemñngde Ð forordning
 vñsentlige formforskrifter Ð hùring af udenforstående (EéF) nr. 2055/93 Ð skadeslùsholdelse af producenter Ð
 virksomheder Ð dominerende stilling) forñldelse)
 (98/C 26/09) (98/C 26/10)
 (Processprog: fransk) (Processprog: tysk)
 I sag T-290/94, Kaysersberg SA, Kaysersberg (Frankrig),
 I de forenede sager T-195/94, Friedhelm Quiller, Lienen
 ved advokaterne Dominique Voillemot og Jacques-Philippe
 (Tyskland), og T-202/94, Johann Heusmann, Loxstedt
 Gunther, Paris, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 (Tyskland), ved advokaterne Bernd Meisterernst, Mechtild
 advokat Jacques Loesch, 11, rue Goethe, mod Kommissio-
 Düsing, Dietrich Manstetten, Frank Schulze og Winfried
 nen for De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede:
 Haneklaus, Münster, og med valgt adresse i Luxembourg
 fùrst ved Francisco GonzaÂlez Díaz og GeÂraud de Bergues
 hos advokaterne Lambert Dupong og Guy Konsbrück,
 og derefter Giuliano Marenco og Guy Charrier) stùttet af
 14 A, rue des Bains, mod Rådet for Den Europñiske
 Procter & Gamble GmbH, Schwalbach (Tyskland), ved
 Union (befuldmñgtigede: Arthur Brautigam, Hans-Jürgen
 advokaterne Mario Siragusa, Rom, og Guiseppe Scasselati-
 Rabe og Georg M. Berrisch) og Kommissionen for De
 Sforzolini, Bologna, og Barrister Nicholas Levy, og med
 Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Dierk Booû,
 valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Elvinger &
 Hans-Jürgen Rabe og Georg M. Berrisch), hvori der er
 Hoss, 2, place Winston Churchill, angående en påstand
 nedlagt påstand om, at der i medfùr af EF-traktatens
 om annullation af Kommissionens beslutning 94/893/
 artikel 178 og artikel 215, stk. 2, tilkendes sagsùgerne
 EF (2) af 21. juni 1994 vedrùrende en procedure i henhold
 erstatning for den skade, de anfùrer at have lidt ved at
 til Rådets forordning (EéF) nr. 4064/89, hvorved en
 vñre blevet forhindret i at afsñtte mñlk som fùlge af
 fusion erklñres forenelig med fñllesmarkedet og aftalen
 Rådets forordning (EéF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om
 om Det Europñiske ékonomiske Samarbejdsområde (IV/
 almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i for-
 M.430 Ð Procter & Gamble/VP Schickedanz (II)), har
 ordning (EéF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mñlk og
 Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afde-
 mejeriprodukter (EFT L 90 af 1.4.1984, s. 13), som sup-
 lingsformanden, C. W. Bellamy, og dommerne C. P. BrieÈt,
 pleret ved Kommissionens forordning (EéF) nr. 1371/84
 A. Kalogeropoulos, A. Potocki og M. Jaeger; justitssekre-
 af 16. maj 1984 (EFT L 132 af 18.5.1984, s. 11), og der-
 tñr: fuldmñgtig J. Palacio GonzaÂlez, den 27. november
 nñst ñndret ved Rådets forordning (EéF) nr. 764/89 af
 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 20. marts 1989 (EFT L 84 af 29.3.1989, s. 2), har Retten
 (Fùrste Udvidede Afdeling), sammensat af prñsidenten A.
 Saggio, og dommerne C. P. BrieÈt, A. Kalogeropoulos, V.
 Tiili og R. M. Moura Ramos; justitssekretñr: fuldmñgtig
 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 A. Mair, den 9. december 1997 afsagt dom, hvis konklu-
 des.
 sion lyder således:
 2) Sagsùgeren betaler sagens omkostninger, herunder
 intervenientens. 1) Rådet for Den Europñiske Union og Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber tilpligtes at erstatte
 det tab, sagsùgerne har lidt dels ved anvendelsen af
 (1) EFT C 316 af 12.11.1994. Rådets forordning (EéF) nr. 857/84 af 31. marts 1984
 (2) EFT L 354 af 31.12.1994, s. 32. om almindelige regler for anvendelsen af den i
 artikel 5c i forordning (EéF) nr. 804/68 omhandlede
 afgift på mñlk og mejeriprodukter, som suppleret ved
 Kommissionens forordning (EéF) nr. 1371/84 af
 16. maj 1984 om gennemfùrelsesbestemmelserne for
 ---pagebreak--- C 26/6 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 24.1.98
 den tillñgsafgift, der er omhandlet i artikel 5c i forord- nie ASBL (FeÂd. Horeca-Wallonie), Namur (Belgien), ved
 ning (EéF) nr. 804/68, for så vidt som disse forordnin- advokat Gilles BouneÂou, Luxembourg, samt advokaterne
 ger ikke indeholder nogen bestemmelse om tildeling af Jean Materne og Alain Bernard, LieÁge, og med valgt
 en referencemñngde til bedrifter, som har påtaget sig adresse i Luxembourg hos advokat BouneÂou, 15, avenue
 en forpligtelse i henhold til Rådets forordning (EéF) du Bois, mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 nr. 1078/77 af 17. maj 1977 om indfùrelse af en prñ- skaber (befuldmñgtiget: GeÂrard Rozet), hvori der i det
 mieordning for ikke-markedsfùring af mñlk og mejeri- vñsentlige er nedlagt påstand om annullation af Kommis-
 produkter og for omstilling af malkekvñgsbesñtninger, sionens beslutning om ikke at rejse indsigelse mod, at
 i det tilfñlde, hvor producenterne ikke har leveret reÂgion wallonne gennemfùrer et forslag til dekret om
 mñlk i det af den pågñldende medlemsstat valgte refe- social turisme, hvilken beslutning er rettet til Kongeriget
 renceår, dels ved anvendelsen af ovennñvnte forord- Belgien ved skrivelse SG(96) D/8253 af 24. september
 ning (EéF) nr. 857/84, som ñndret ved Rådets forord- 1996, har Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat
 ning (EéF) nr. 764/89 af 20. marts 1989, for så vidt af afdelingsformanden, A. Kalogeropoulos, og dommerne
 som denne forordnings artikel 3a, stk. 1, andet led, C. P. BrieÈt, C. W. Bellamy, A. Potocki og J. Pirrung; justits-
 udelukker, at den, som har fået overdraget en prñmie i sekretñr: H. Jung, den 20. november 1997 afsagt ken-
 henhold til forordning (EéF) nr. 1078/77, kan tildeles delse, hvis konklusion lyder således:
 en sñrlig referencemñngde.
 1) Sagen afvises.
 2) I sag T-195/94 lùber den periode, for hvilken sagsù-
 gerne har krav på erstatning af det tab, de har lidt ved
 anvendelsen af forordning (EéF) nr. 857/84, fra den
 12. januar 1989 til den 28. juli 1993 og i sag T-202/94 2) Sagsùgeren betaler sagens omkostninger.
 fra den 3. september 1987 til den 31. januar 1993.
 (1) EFT C 166 af 31.5.1997.
 3) Inden tolv måneder efter denne doms afsigelse medde-
 ler parterne Retten stùrrelsen af de erstatningsbelùb,
 de er blevet enige om.
 4) Såfremt parterne ikke opnår enighed herom, meddeler
 de inden samme frist Retten deres erstatningskrav, KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 opgjort i tal.
 den 24. november 1997
 i sag T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og Maskin-
 5) Afgùrelsen om sagsomkostningerne udsñttes. byggerier i Danmark, Skibsvñrftsforeningen m.fl. mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (1) EFT C 188 af 9.7.1994 og C 218 af 6.8.1994.
 (Statsstùtte Ð skibsbygningsindustri Ð fastsñttelse af
 sagsomkostninger)
 (98/C 26/12)
 (Processprog: engelsk)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 20. november 1997
 i sag T-85/97, Interprovinciale des feÂdeÂrations d'hôteliers, I sag T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og Maskin-
 restaurateurs, cafetiers et entreprises assimileÂes de Wallo- byggerier i Danmark, Skibsvñrftsforeningen, Kùbenhavn,
 nie ASBL (FeÂd. Horeca-Wallonie) mod Kommissionen for Assens Skibsvñrft A/S, Assens, Burmeister & Wain Skibs-
 De Europñiske Fñllesskaber (1) vñrft A/S, Kùbenhavn, Danyard A/S, Frederikshavn, Fre-
 dericia Skibsvñrft A/S, Fredericia, Odense Staalskibsvñrft
 (Retspleje Ð frister Ð regler for beregning heraf Ð afvis- A/S, Odense, Svendborg Vñrft A/S, Svendborg, érskov
 ning) Christensens Staalskibsvñrft A/S, Frederikshavn, Aarhus
 Flydedok A/S, rhus, ved advokat Jan-Erik Svensson,
 (98/C 26/11) Kùbenhavn, og med valgt adresse i Luxembourg hos advo-
 kat Philippe Dupont, 8-10, rue Mathias Hardt, stùttet af
 Kongeriget Danmark (befuldmñgtiget: Peter Biering), mod
 (Processprog: fransk) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 mñgtigede: Anders Christian Jessen og Ben Smulders),
 stùttet af Forbundsrepublikken Tyskland (befuldmñgti-
 I sag T-85/97, Interprovinciale des feÂdeÂrations d'hôteliers, gede: Ernst Röder, Bernd Kloke og, under den mundtlige
 restaurateurs, cafetiers et entreprises assimileÂes de Wallo- forhandling, Michael Schütte) og MTW Schiffswerft


text:
27.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 180/35
 Sag anlagt den 7. juni 2002 af Giorgio Lebedef mod Slettelse af sag T-113/97 (1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (2002/C 180/61)
 (Sag T-175/02)
 (Processprog: fransk)
 (2002/C 180/60)
 Ved kendelse af 21. februar 2002 har formanden for Første
 (Processprog: fransk) Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-113/97, Pierre Tomarchio mod Revisionsret-
 ten for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 7. juni 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De (1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 Europæiske Fællesskaber af Giorgio Lebedef, Senningerberg
 (Luxembourg), ved avocat Gilles Bounéou, og med valgt
 adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Slettelse af sag T-2/01 (1)
 — Afgørelse nr. 9567 af 28. februar 2002 truffet af general-
 direktøren for Generaldirektoratet Personale og Admini- (2002/C 180/62)
 stration om ikke at tilføje sagsøgeren på listen over de
 mest fortjenstfulde tjenestemænd og om ikke at forfrem- (Processprog: nederlandsk)
 me ham til lønklasse B1 i forfremmelsesåret 2000
 annulleres.
 Ved kendelse af 29. april 2002 har formanden for Første
 — Retten træffer afgørelse om sagens omkostninger og Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 salærer og Kommissionen tilpligtes at betale disse om- besluttet, at sag T-2/01, Vereniging Nederlandse Cementindu-
 kostninger. strie mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 slettes af registeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (1) EFT C 95 af 24.3.2001.
 Sagsøgeren, som er tjenestemand hos sagsøgte, anfægter
 ansættelsesmyndighedens afslag om at forfremme ham til
 lønklasse B1 i forfremmelsesåret 2000.
 Slettelse af sag T-3/01 (1)
 Til støtte for sine påstand har sagsøgeren anført: (2002/C 180/63)
 — tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45, stk. 1, og af
 (Processprog: nederlandsk)
 princippet om forbud mod forskelsbehandling,
 — tilsidesættelse af retten til kontradiktion,
 Ved kendelse af 29. april 2002 har formanden for Første
 — konkret tilsidesættelse af begrundelsespligten, og Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-3/01, Eerste Nederlandse Cement Industrie
 — tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den beretti- mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 gede forventning og af forvaltningens omsorgspligt. slettes af registeret.
 (1) EFT C 95 af 24.3.2001.


text:
24.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/3
 De nye medlemmer af Retten i Første Instans aflægger ed
 (2007/C 69/05)
 Efter at T. Chipev og V. Ciucă for perioden fra henholdsvis den 1. januar 2007 til den 31. august 2007 og den 1. januar 2007 til den 31. august 2010 ved afgørelse af 1. januar 2007 (1), truffet af repræsentanterne for regeringerne for De Europæiske Fællesskabers medlemsstater, er blevet udnævnt til dommere ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans, har de den 12. januar 2007 aflagt ed for Domstolen.
 (1) EUT L 1 af 4.1.2007, s. 19.


text:
C 211/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.7.2000
 s. 20), idet det ikke har vedtaget de love og administrative EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, og indgået, godkendt
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse
 har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsfor- 64/732/EØF af 23. december 1963 (Samling af Aftaler Indgået
 manden, L. Sevón (refererende dommer), og dommerne P. Jann af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 541), og af artikel 41
 og M. Wathelet; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: i tillægsprotokollen, undertegnet den 23. november 1970 i
 R. Grass, den 13. april 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets
 således: vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. decem-
 ber 1972 (Samling af Aftaler Indgået af De Europæiske
 1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i Fællesskaber, bind 3, s. 581), har Domstolen (Sjette Afdeling),
 henhold til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/9/EF af sammensat af formanden for Anden Afdeling, R. Schintgen
 11. marts 1996 om retlig beskyttelse af databaser, idet det ikke (refererende dommer), som fungerende formand for Sjette
 har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er Afdeling, og dommerne P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch, H. Ragne-
 nødvendige for at efterkomme direktivet. malm og V. Skouris; generaladvokat: A. La Pergola; justitssekre-
 tær: fuldmægtig L. Hewlett, den 11. maj 2000 afsagt dom, hvis
 2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger. konklusion lyder således:
 (1) EFT C 333 af 20.11.1999.
 — Artikel 13 i aftalen om oprettelse af en associering mellem Det
 Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, undertegnet den
 12. september 1963 i Ankara dels af Republikken Tyrkiet, dels
 af EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, og indgået, godkendt
 og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse
 64/732/EØF af 23. december 1963, og artikel 41, stk. 2, i
 tillægsprotokollen, undertegnet den 23. november 1970 i
 Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets
 DOMSTOLENS DOM vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. decem-
 ber 1972, er ikke fællesskabsretlige regler, der er umiddelbart
 (Sjette Afdeling) anvendelige i medlemsstaternes interne retsorden.
 af 11. maj 2000
 — Tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1, har direkte virkning i
 i sag C-37/98, The Queen mod Secretary of State for the medlemsstaterne.
 Home Department (anmodning om præjudiciel afgørelse
 fra High Court of Justice (England & Wales), Queen’s
 Bench Division) (1) — Nævnte artikel 41, stk. 1, kan ikke i sig selv tillægge en tyrkisk
 statsborger ret til at etablere sig og som accessorium hertil
 (»Associeringen EØF-Tyrkiet — restriktioner, som begræn- opholdsret i den medlemsstat, på hvis område han har opholdt
 ser etableringsfriheden og opholdsretten — associeringsafta- sig og udøvet erhvervsmæssig virksomhed som selvstændig
 lens artikel 13 og tillægsprotokollens artikel 41 — direkte erhvervsdrivende i strid med den nationale udlændingelovgivning.
 virkning — rækkevidde — tyrkisk statsborger, der befinder
 sig i en ulovlig situation i værtsmedlemsstaten«)
 — Tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1, forbyder derimod, at der
 (2000/C 211/03) indføres nye nationale restriktioner for tyrkiske statsborgeres
 etableringsfrihed og opholdsret med virkning fra det tidspunkt,
 hvor tillægsprotokollen trådte i kraft i værtsmedlemsstaten. Det
 (Processprog: engelsk) påhviler den nationale domstol at fortolke den nationale ret med
 henblik på at afgøre, om de retsforskrifter, der er blevet anvendt
 over for sagsøgeren i hovedsagen, er mindre fordelagtige end dem,
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- der var gældende, da tillægsprotokollen trådte i kraft.
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-37/98, angående en anmodning, som High Court of
 Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Det
 Forenede Kongerige) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu (1) EFT C 113 af 11.4.1998.
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 ret verserende sag, The Queen mod Secretary of State for the
 Home Department, ex parte: Abdulnasir Savas, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 13 i
 aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske
 Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, undertegnet den 12. sep-
 tember 1963 i Ankara dels af Republikken Tyrkiet, dels af


text:
7.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 90/8
 Appel iværksat den 16. december 2015 af Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 7. oktober 2015 i sag T-299/11, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE og European Dynamics Belgium SA mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-677/15 P)
 (2016/C 090/12)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved N. Bambara, som befuldmægtiget, og advokaterne P. Wytinck og B. Hoorelbeke)
 De andre parter i appelsagen: European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE og European Dynamics Belgium SA
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Principalt ophæves den appellerede dom, der blev afsagt af Retten, for så vidt som den fastslår, at tilslagsafgørelsen er behæftet med flere materielle ulovligheder, herunder en tilsidesættelse af princippet om lige muligheder og gennemsigtighedsprincippet, åbenbart urigtige skøn samt flere begrundelsesmangler (punkt 1 i den appellerede doms konklusion), og for så vidt som Den Europæiske Union deri tilpligtes at betale erstatning til European Dynamics Luxembourg som følge af en fortabt mulighed for at få tildelt rammekontrakten (punkt 2 i den appellerede doms konklusion).
 —
 Påstanden om annullation af den anfægtede tilslagsafgørelse og påstanden om erstatning som fremsat af sagsøgeren i første instans forkastes.
 —
 Subsidiært ophæves den appellerede dom, der blev afsagt af Retten, for så vidt som den fastslår, at tilslagsafgørelsen er behæftet med flere materielle ulovligheder, herunder en tilsidesættelse af princippet om lige muligheder og gennemsigtighedsprincippet, åbenbart urigtige skøn samt flere begrundelsesmangler, og for så vidt som Den Europæiske Union tilpligtes at betale erstatning til European Dynamics Luxembourg som følge af en fortabt mulighed for at få tildelt rammekontrakten, og sagen hjemvises til Retten.
 —
 Mere subsidiært ophæves den appellerede dom, der blev afsagt af Retten, for så vidt som Den Europæiske Union tilpligtes at betale erstatning til European Dynamics Luxembourg som følge af en fortabt mulighed for at få tildelt rammekontrakten, og sagen hjemvises til Retten.
 —
 Sagsøgerne i første instans tilpligtes at betale alle de omkostninger, der er forbundet med sagen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 Appellen er i det væsentlige støttet på fire principale anbringender, nemlig at: 1) Retten begik en retlig fejl ved fortolkningen og anvendelsen af princippet om lige muligheder og gennemsigtighedsprincippet og har tilsidesat sin begrundelsespligt, som fastsat i artikel 36 i statutten for Domstolen, 2) Retten begik en retlig fejl ved fortolkningen og anvendelsen af efterprøvelsen af, om der forelå åbenbart urigtige skøn, 3) Retten begik en retlig fejl ved anvendelsen af artikel 100, stk. 2, i den generelle finansforordning (1), sammenholdt med artikel 296, stk. 2, TEUF, og 4) Retten begik en retlig fejl, idet den tilkendte erstatning på grundlag af en fortabt mulighed.
 2.
 Med det første appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den ikke vurderede og fastslog, om indførelsen af vægtningskriterier for underkriterierne for det første tekniske tildelingskriterium, som ikke blev meddelt tilbudsgiverne inden afgivelsen af deres bud, 1) ændrede de kriterier for tildeling af kontrakten, der var angivet i kontraktens dokumenter eller i udbudsbekendtgørelsen, 2) indeholdt elementer der, såfremt de havde været kendt, da buddene blev udarbejdet, kunne have påvirket denne udarbejdelse, eller 3) blev vedtaget under hensyntagen til forhold, der kunne medføre en forskelsbehandling af en af tilbudsgiverne. I det første anbringendes andet led har appellanten også gjort gældende, at Retten har tilsidesat sin begrundelsespligt, som er fastsat i artikel 36 i statutten for Domstolen, idet den ikke har anført nogen begrundelse for, hvorfor den er af den opfattelse, at indførelsen af de uanmeldte vægtningsfaktorer for de underkriterier, der blev anvendt i forbindelse med det første tekniske tildelingskriterium, havde en negativ indvirkning på sagsøgerne i første instans’ chancer for at blive placeret på første- eller andenpladsen i kaskaden for den omstridte udbrudsprocedure.
 3.
 Med det andet appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den ikke undersøgte, om de påviste åbenbare fejlskøn, som evalueringsudvalget havde anlagt i forbindelse med evalueringen af European Dynamics’ bud med hensyn til det første og andet tildelingskriterium, kunne have haft en indflydelse på den anfægtede tilslagsafgørelses endelige resultat. Appellanten har anført, at Retten skal undersøge, hvorvidt de påviste åbenbare fejlskøn ville føre til et andet udfald af udbrudsproceduren på to punkter. For det første skal Retten undersøge, om den afviste tilbudsgiver ville have opnået tilstrækkelige points til at blive placeret højere i kaskaden, såfremt der ikke var blevet anlagt åbenbare fejlskøn. For det andet skal Retten undersøge, om de påviste åbenbare fejlskøn har en betydning for den karakter, der er blevet givet for et bestemt (under-) kriterium, såfremt der er flere andre grunde (der ikke er behæftet med et åbenbart fejlskøn), som også begrunder de tildelte karakterer.
 4.
 Med det tredje appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den undersøgte hver eneste af evalueringsudvalgets bemærkninger isoleret og ikke i den bredere sammenhæng, som de indgik i, hvorved den anlagde en strengere målestok med hensyn til begrundelsespligten, end den, der følger af Domstolens faste praksis. Derudover begik Retten en retlig fejl, idet den ikke undersøgte, om de andre grunde (der ikke er behæftet med en begrundelsesmangel), som Harmoniseringskontoret fremførte for at begrunde de karakterer, der blev givet i forbindelse med det første tildelingskriterium, ikke stadig kunne være tilstrækkelige til at bekræfte den tildelte karakters gyldighed. Af denne grund begik Retten en retlig fejl, idet den annullerede den anfægtede afgørelse på grund af en tilsidesættelse af artikel 100, stk. 2, i den generelle finansforordning, sammenholdt med artikel 296 TEUF.
 5.
 Med det fjerde appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den tilkendte den første sagsøger i første instans erstatning, eftersom én af de kumulative betingelser for at EU-institutionerne ifalder ansvar uden for kontrakt (nemlig at der er tale om ulovlig adfærd) ikke er blevet bevist. Subsidiært har appellanten gjort gældende, at selv hvis Harmoniseringskontorets påstand om annullation alene skulle tages til følge på grundlag af det første appelanbringende, skal den appellerede dom stadigvæk ophæves for så vidt som den fastsætter en forpligtelse til at betale erstatning, da eksistensen af en årsagsforbindelse mellem den resterende ulovlige adfærd (åbenbart urigtigt skøn og en tilsidesættelse af begrundelsespligten) og den påståede skade i så fald ikke er bevist. Mere subsidiært har appellanten nedlagt påstand om, at dommen ophæves som følge af en uoverensstemmelse mellem de betragtninger, der fremgår af den appellerede dom, og punkt 2 i den appellerede doms konklusion. Mest subsidiært har appellanten anført, at den appellerede doms konklusion under alle omstændigheder indeholder en materiel fejl, idet den i stedet for Harmoniseringskontoret pålægger Den Europæiske Union at erstatte European Dynamics Luxembourgs tab som følge af en fortabt mulighed.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25.10.2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298, s. 1).


text:
12.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 337/27
 Sag anlagt den 28. juli 2015 — Cofely Solelec m.fl. mod Parlamentet
 (Sag T-419/15)
 (2015/C 337/28)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luxembourg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luxembourg) og Cofely Fabricom (Bruxelles, Belgien) (ved advokat S. Marx)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgernes påstande
 —
 Afgørelse nr. D(2015)24297 af 29. maj 2015 truffet af Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Infrastruktur og Logistik, hvorved udbudsproceduren med referencen INLO-D-UPIL-T-14-AO4 — parti 75 »Elektricitet — strøm« vedrørende projektet om udvidelse og modernisering af Konrad Adenauer-bygningen i Luxembourg blev annulleret, annulleres.
 —
 Afgørelse nr. D(2015)28116 af 11. juni 2015 truffet af Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Infrastruktur og Logistik, hvorved udbudsproceduren med referencen INLO-D-UPIL-T-14-AO4 — parti 75 »Elektricitet — strøm« vedrørende projektet om udvidelse og modernisering af Konrad Adenauer-bygningen i Luxembourg blev annulleret, annulleres.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende om manglende begrundelse, for så vidt som sagsøgte kun har begrundet afgørelserne om annullation af 29. maj 2015 og 11. juni 2015 med, at de andre modtagne bud, herunder sagsøgernes, væsentligt oversteg den skønnede værdi af udbuddet, som den ordregivende myndighed forinden havde lagt til grund, uden at sagsøgte angav dette beløb i disse afgørelser. Sagsøgte angav således først dette skønnede beløb i en senere skrivelse af 18. juni 2015.
 2.
 Andet anbringende, der gøres gældende subsidiært, om et åbenbart fejlagtigt skøn. Sagsøgerne har gjort gældende, at sagsøgtes skøn vedrørende udbuddets værdi ikke svarer til de faktiske markedsvilkår og indeholder en grov undervurdering.


text:
7.8.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 226/13
 Sag anlagt den 4. maj 1999 af Den Portugisiske Republik — Den gældende ordning med landingsafgifter i portugisiske
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber lufthavne er ikke udtryk for forskelsbehandling begrundet
 i brugernes nationalitet: sondringen mellem indenlandsk
 og international trafik tilsidesætter ikke artikel 12 EF
 (Sag C-163/99) (tidligere artikel 6), eftersom EF-luftfartsselskaber i henhold
 til artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 (1) har
 ret til at betjene indenlandske ruter på lige fod med
 (1999/C 226/21) indenlandske luftfartsselskaber. Nedsættelsen af de afgifter,
 der finder anvendelse på indenrigsruter, med 50 % berører
 i første række forbindelserne mellem det portugisiske
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. maj fastland og de selvstyrende regioner og mellem de selvsty-
 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske rende regioner, der på grund af deres afsondrede beliggen-
 Fællesskaber af Den Portugisiske Republik ved dr. Luı́s Fernan- hed ikke har noget alternativ til flytransport. De øvrige
 des, dr. Maria Luı́sa Duarte og dr. Fátima Viegas, som indenrigsruter har også fordel af denne nedsættelse, efter-
 befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg på som det drejer sig om korte ruter, for hvilke det er
 Portugals Ambassade, 33, allée Scheffer. nødvendigt at anvende lave priser. Relevansen af disse
 grunde og deres forenelighed med traktaten er uadskilleligt
 forbundet med det overordnede formål om økonomisk og
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: social samhørighed [jf. artikel 3, litra k), EF [tidligere
 artikel 3, litra j)] og med traktatens anerkendelse af, at
 Azorerne og Madeira har status som yderregioner (jf.
 — Sagen antages til realitetsbehandling og følgelig annulleres EF-traktatens artikel 227 — efter ændring nu artikel 299,
 Kommissionens beslutning af 10. februar 1999 om en stk. 2, EF).
 procedure i henhold til traktatens artikel 90 (sag IV/35.703
 — portugisiske lufthavne). — Den gældende ordning med landingsafgifter i portugisiske
 lufthavne udgør ikke et misbrug af en dominerende stilling:
 den fortolkning, som Kommissionen har fremført i den
 anfægtede beslutning med hensyn til artikel 82 EF (tidligere
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter artikel 86), sammenholdt med artikel 86 EF (tidligere arti-
 kel 90), er i strid med princippet om neutralitet, som fastsat
 i artikel 295 EF (tidligere artikel 222). Virksomheder, der
 (Angående den procedure, der er blevet fulgt, og de foranstalt- driver enekoncessioner, og offentlige virksomheder vil i
 ninger, som Kommissionen har truffet.) modsat fald blive afskåret fra at anvende forretningsstrate-
 gier, såsom mængderabatter, der i vid udstrækning anven-
 des af virksomheder, og som er dikteret af det økonomiske
 — Tilsidesættelse af begrundelsespligten. krav om at opnå rentabilitet.
 — Tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet: eftersom
 sondringen mellem indenlandsk og international trafik (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 af 23.7.1992 om EF-
 med henblik på fastsættelse af lufthavnsafgifter er foreskre- luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet (EFT
 vet i den lovgivning, der finder anvendelse på flertallet af 1992 L 240, s. 8).
 lufthavne i Den Europæiske Union, ville den mest egnede
 og mindst byrdefulde foranstaltning have været et direktiv.
 Ved at pålægge en medlemsstat en specifik forpligtelse til
 ensidigt at ændre størrelsen af eller de nærmere regler
 om landingsafgifter har Kommissionen set bort fra den
 skadelige og alvorlige virkning, som en sådan foranstalt-
 ning har for konkurrencevilkårene mellem luftfartsselska-
 ber på Fællesskabets marked. Kun et direktiv, som fastsæt-
 ter samme gennemførelsesfrist for alle medlemsstater, kan
 sikre den nødvendige harmonisering af national lovgivning
 og den samtidige gennemførelse af de ændringer, som
 kræves af reglerne om loyal konkurrence på området for Sag anlagt den 4. maj 1999 af Republikken Østrig mod
 lufthavnsafgifter og i almindelighed for lufttransport. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Procedurefordrejning: en beslutning vedtaget i henhold til (Sag C-165/99)
 artikel 86, stk. 3, EF (tidligere artikel 90) udgør kun et
 loyalt og lovligt alternativ til en traktatbrudsprocedure, når
 en sådan beslutning udgør en nødvendig, adækvat og (1999/C 226/22)
 forholdsmæssig foranstaltning.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. maj
 (Angående de manglende materielle forudsætninger for vedta- 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 gelse af en beslutning, hvori der fastslås tilsidesættelse af Fællesskaber af Republikken Østrig ved dr. Harald Dossi,
 artikel 86, stk. 1, EF (tidligere artikel 90) og artikel 82 EF Afdelingen for Forfatningsretlige Spørgsmål, Forbundskansle-
 (tidligere artikel 86).) rens Kontor, bistået af advokat dr. Michael Schütte, som