text:
22.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/49
 Sag anlagt den 1. september 2008 — Evropaïki Dynamiki mod Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer
 (Sag T-387/08)
 (2008/C 301/83)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved lawyer N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationers (Publikationskontoret) afgørelse om ikke at vælge sagsøgerens bud som svar på den åbne udbudsrunde AO 10185 »Datatjenester — vedligeholdelse af SEI-BUD/AMD/CR-systemer og tilknyttede tjenester« (EUT 2008/S 43-058884) meddelt sagsøgeren ved brev af 20. juni 2008, og om at tildele kontrakten til den valgte byder, annulleres.
 —
 Publikationskontoret tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af den omhandlede udbudsprocedure, svarende til et beløb på 1 444 930 EUR.
 —
 Publikationskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens udgifter til advokatbistand og andre omkostninger, der er afholdt i forbindelse med dette søgsmål, selv for det tilfælde, at sagsøgeren ikke skulle få medhold.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I den foreliggende sag har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af sagsøgtes afgørelse om ikke at vælge sagsøgerens bud som svar på den åbne udbudsrunde AO 10185 vedrørende »Datatjenester — vedligeholdelse af SEI-BUD/AMD/CR-systemer og tilknyttede tjenester« og om at tildele kontrakten til den valgte byder. Sagsøgeren har endvidere nedlagt påstand om erstatning for påståede tab som følge af udbudsproceduren.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at sagsøgte ved at tildele den ovenfor nævnte kontrakt til en anden byder ikke overholdt sine forpligtelser i henhold til finansforordningen (1), forordningens gennemførelsesbestemmelser og direktiv nr. 2004/18/EF (2), samt gennemsigtighedsprincippet, ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet.
 Sagsøgeren har endvidere anført, at den ordregivende myndighed tilsidesatte sin forpligtelse, som er fastsat i de ovennævnte regler, til at begrunde sin afgørelse behørigt. Sagsøgeren har derudover hævdet, at den ordregivende myndighed anvendte et kriterium, som ikke fremgår udtrykkeligt af udbudsbekendtgørelsen, blandede bedømmelseskriterier med tildelingskriterier, hvorved den tilsidesatte udbudsbetingelserne, og begik flere åbenbare fejlskøn, der medførte, at sagsøgerens bud ikke blev valgt.
 Sagsøgeren har derfor nedlagt påstand om, at afgørelsen om ikke at vælge sagsøgerens bud og tildele kontrakten til den valgte byder annulleres, og at sagsøgte — ud over at betale sagsøgerens udgifter til advokatbistand m.m. i forbindelse med søgsmålet — tilpligtes at betale erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af udbudsproceduren.
 (1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, EFT L 248, s. 1.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31.3.2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter, EUT L 134, s. 114.


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/30
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 27. juni 2013 — Xeda International SA og Pace International LLC mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-149/12 P) (1)
 (Appel - plantebeskyttelsesmidler - diphenylamin - ikke optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF - procedure for vurdering af aktivstoffer - anmelderens tilbagekaldelse af understøttelse af optagelse af et aktivstof i dette bilag - forordning (EF) nr. 1490/2002 og (EF) nr. 1095/2007)
 2013/C 225/49
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: Xeda International SA og Pace International LLC (ved avocats K. Van Maldegem, C. Mereu og N. Knight)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved G. von Rintelen og P. Ondrůšek, som befuldmægtigede, bistået af avocat J. Stuyck)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 19. januar 2012 i sag T-71/10, Xeda International SA og Pace International LLC c mod Europa-Kommissionen, hvorved Retten ikke gav medhold i et søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2009/859/EF af 30. november 2009 om afvisning af at optage diphenylamin i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktivstof (meddelt under nummer K(2009) 9262) (EUT L 314, s. 79)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Xeda International SA og Pace International LLC bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 165 af 9.6.2012.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
27.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/25
 Rettens præsidents kendelse af 4. februar 2010 — Portugal mod Transnáutica og Kommissionen
 (Sag T-385/05 TO R)
 (Særlige rettergangsformer - toldunion - tredjemandsindsigelse - Rettens dom - begæring om udsættelse af opfyldelse - tilsidesættelse af formkrav - afvisning)
 2010/C 80/44
 Processprog: engelsk
 Parter
 Part, der har fremsat tredjemandsindsigelse: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes, A.C. Santos, J. Gomes og P. Rocha, som befuldmægtigede)
 Andre parter i sagen: Transnáutica — Transportes e Navegação, SA (Matosinhos, Portugal) (ved avocats C. Fernández Vicién og D. Ortigão Ramos) og Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og L. Bouyon, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om udsættelse af opfyldelse af Rettens dom af 23. september 2009, sag T-385/05, Transnáutica mod Kommissionen (ikke trykt i Samling af Afgørelser) i forbindelse med retsforhandlingerne om tredjemandsindsigelsen.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
4.10.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 239/25
 Med søgsmålet anfægtes Kommissionens forordning (EF) Sag anlagt den 7. august 2003 af Azienda Agricola
 nr. 1065/97 af 12. juni 1997 om komplettering af bilaget til »Le Canne« srl mod Kommissionen for De Europæiske
 forordning (EF) nr. 1107/96 om registrering af geografiske Fællesskaber
 betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i arti-
 kel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 (1), i det omfang
 denne vedrører de bestemmelser for den beskyttede geografiske (Sag T-276/03)
 betegnelse »Prosciutto di Norcia«, som Kommissionen har
 vedtaget vedrørende de omhandlede IPG.
 (2003/C 239/46)
 For det første anfører sagsøgeren, at forordningen ikke indehol- (Processprog: italiensk)
 der nogen henvisning til indholdet af den varespecifikation,
 der regulerer produktionen af den beskyttede geografiske
 betegnelse »Prosciutto di Norcia«, som med hensyn til råvarerne
 begrænser sig til i artikel 3 at foreskrive, at de skal hidrøre fra
 svinebedrifter af krydsede og udvalgte svin af hvid race, Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 men uden nogen stedlig angivelse hvad angår bedrifternes den 7. august 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 beliggenhed. Disse bestemmelser blev offentliggjort i Gazzetta Europæiske Fællesskaber af Azienda Agricola »Le Canne« srl
 Ufficiale della Repubblica italiana (Italiens Lovtidende). ved advokaterne Giuseppe Carraro og Francesca Mazzonetto.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Den kompetente nationale myndighed har imidlertid pålagt
 den virksomhed, som foretog forarbejdning og lagring af
 skinken, at ophøre med enhver forarbejdning af kød hidrøren- — Det fastslås i medfør af traktatens artikel 232, at Kommis-
 de fra andre end italienske svinebedrifter. Dette begrundes sionen har tilsidesat sine fællesskabsretlige forpligtelser,
 med, at bestemmelserne i den ordning, som Kommissionen da den ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger
 har godkendt for de omhandlede IGP, indeholder en sådan med henblik på at opfylde dommen afsagt af Retten i
 forskrift. Første Instans den 5. marts 2002 i sag T-241/00.
 — Kommissionen tilpligtes at betale erstatning, som mindst
 udgør beløbet på de andele af støtten, der ikke er udbetalt,
 Til støtte for påstanden fremfører sagsøgeren følgende anbrin- tillige med den rente, sagsøgeren er afkrævet af banker,
 gender: fra datoen for den sidste, forudgående delvise betaling,
 indtil hele det skyldige støttebeløb er betalt.
 — Tilsidesættelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af
 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og lev-
 nedsmidler ( 2).
 — Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 28 og 29 om fri Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 indførsel og bestemmelserne til beskyttelse af det indre
 markeds funktion (traktatens artikel 3 og 4).
 Sagen er opstået på grund af en nedsættelse af Fællesskabets
 bidrag ved medfinansieringen af forskellige arbejder til moder-
 — Tilsidesættelse af principperne om fri konkurrence og nisering og ombygning af det sagsøgende selskabs dambrugs-
 forbuddet mod at vedtage foranstaltninger til gunst for anlæg. Afgørelsen om nedsættelsen blev annulleret ved Dom-
 nationale virksomheder. stolens dom i sag C-10/98 P (1). Ved dom af 5. marts
 2002 (2) blev en ny afgørelse om nedsættelse af samme bidrag
 annulleret, fordi Kommissionen ikke havde vurderet, om det
 — Fejl og mangler ved undersøgelsen forud for Kommissio- faktisk gennemførte projekt kunne anses for at være produktivt
 nens godkendelse af bestemmelserne. og i overensstemmelse med de oprindelige planer.
 ( 1) EFT L 156 af 13.6.1997, s. 5. Sagsøgeren anfører, at Kommissionen, efter at den anden dom
 ( 2) EFT L 208 af 24.7.1992, s. 1. havde fået retskraft, havde forpligtet sig til at foretage den
 krævede vurdering bl.a. ved en besigtigelse på stedet. Kommis-
 sionen har imidlertid ikke taget stilling, efter at besigtigelsen
 blev foretaget den 16. og 17. september 2002, men udsat
 udbetalingen af saldoen for støttebeløbet på ubestemt tid.
 ---pagebreak--- C 239/26 DA Den Europæiske Unions Tidende 4.10.2003
 Sagsøgeren anfører i den forbindelse, at denne tvist, hvori de Det bemærkes i denne forbindelse, at den anfægtede beslutning
 faktiske omstændigheder stammer helt tilbage til 1995, nu for erstatter en anden, som De Europæiske Fællesskabers Ret i
 tredje gang indbringes for Fællesskabets retsinstanser, uden at første instans annullerede ved dom af 20. september 2001 ( 1).
 Kommissionen hidtil korrekt har opfyldt, hvad den allerede på
 daværende tidspunkt var forpligtet til, nemlig at foretage en
 efterprøvelse af, om de fastslåede afvigelser fra det oprindelige,
 Til støtte for sin påstand har sagsøgeren fremsat følgende
 støtteberettigede projekts genstand, økonomi og formål, var
 anbringender:
 acceptable.
 — Tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet, da der ikke
 ( 1) Sml. I, s. 6831. forelå en komplet aktmappe.
 ( 2) Sag T-241/00, Sml. II, s. 1251.
 — Åbenbar fejlagtig vurdering af sagens faktiske omstændig-
 heder, navnlig for så vidt angår vurderingen af hendes
 primære arbejdssted eller faste bopæl i referenceperioden.
 Det gøres subsidiært gældende, at Kommissionen ikke
 har forstået, at sagsøgerens ophold i Bruxelles aldrig
 oversteg referenceperioden, og mere subsidiært, at det var
 en fejl, at Kommissionen ikke anvendte den undtagelse
 Sag anlagt den 8. august 2003 af Lucia Recalde Langarica vedrørende »tjeneste for en anden stat«, der er fastsat i
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber artikel 4 i bilag VII til tjenestemandsvedtægten.
 (Sag T-283/03)
 (1 ) Sag T-344/99, Recalde Langarica mod Kommissionen (Sml. I A,
 s. 183, og II, s. 833).
 (2003/C 239/47)
 (Processprog: spansk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 8. august 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Lucia Recalde Langarica, Bruxelles, Sag anlagt den 18. august 2003 af S.I.M.SA. srl mod
 ved advokaterne Ramón Garcia-Gallardo og Dolores Domín- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 guez Pérez.
 (Sag T-287/03)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens afgørelse af 8. maj 2003 om afvisning af (2003/C 239/48)
 sagsøgerens klage annulleres. I klagen havde hun krævet,
 at beslutningen om at tilbagekalde hendes vedtægtsmæssi-
 ge ret til udlandstillæg blev formelt og definitivt annulle- (Processprog: italiensk)
 ret, og at hendes ret til få dette samt andre supplerende
 tillæg udbetalt blev anerkendt.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 18. august 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af S.I.M.SA. srl ved avvocato Michele
 Arcangelo Calabrese.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Med det foreliggende sagsanlæg anfægtes ansættelsesmyndig-
 hedens beslutning om at afvise sagsøgerens klage. I klagen
 havde hun krævet, at afslaget på at tildele hende det i — Annullation af Kommissionens skrivelse af 30. april 2002
 tjenestemandsvedtægten omhandlede udlandstillæg blev for- (D/52107, COMP/G1/D(02)400/PI/cpb), som sagsøgeren
 melt og definitivt annulleret, og at hendes ret til dette tillæg var ubekendt med, og hvorved Kommissionen forespurg-
 samt til andre typer tillæg, som i det konkrete tilfælde tillægget te de italienske myndigheder, om de var indforstået med,
 vedrørende omkostninger til bosættelse på hendes aktuelle at de dokumenter, som sagsøgeren havde anmodet om
 arbejdssted, blev anerkendt. en kopi af, blev udleveret til en anden end sagsøgeren.


text:
13.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/16
 Sag anlagt den 2. juli 2012 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-67/12)
 2012/C 311/22
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat G. Cipressa)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om at meddele afslag på sagsøgerens ansøgning om at opnå erstatning for den skade, som han har lidt som følge af den omstændighed, at sagsøgte sendte en skrivelse, som vedrørte sagsøgerens eventuelle genoptagelse af tjenesten og som indeholdt svar på visse spørgsmål fra sagsøgeren, til en advokat, som har repræsenteret sagsøgeren i en række retssager, men som sagsøgeren ikke har givet en generalfuldmagt.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den afgørelse, uanset dens tilblivelsesform, hvorved Kommissionen meddelte afslag på den ansøgning af 20. maj 2011, som sagsøgeren indgav til ansættelsesmyndigheden, annulleres.
 —
 Om fornødent annulleres Kommissionens afslag, uanset dets tilblivelsesform, på klagen af 1. december 2011 over afgørelsen om at meddele afslag på ansøgningen af 20. maj 2011, sidstnævnte afgørelse om afslag annulleres ligeledes, og ansøgningen af 20. maj 2011 imødekommes.
 —
 Om fornødent annulleres notatet af 9. marts 2012.
 —
 Kommissionen tilpligtes at erstatte den skade, som sagsøgeren uretmæssigt har lidt som følge af Kommissionens fremsendelse til advokat Giuseppe Cipressa af det udaterede notat, der kan spores tilbage til Kommissionen, idet sagsøgeren tildeles et beløb på 10 000 EUR, eller det større eller mindre beløb, som Personaleretten anser for ret og rimeligt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren — med virkning fra dagen efter den dag, hvor ansøgningen af 20. maj 2011 nåede frem til Kommissionen, og indtil det tidspunkt, hvor den effektive betaling af beløbet på 10 000 EUR sker — renter af nævnte beløb på 10 % årligt med årlig opskrivning.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
12.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/31
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 17. oktober 2012, ATP Pension Service A/S mod Skatteministeriet
 (Sag C-464/12)
 2013/C 9/52
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Østre Landsret
 Parter
 Sagsøger: ATP Pension Service A/S
 Sagsøgte: Skatteministeriet
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 13, punkt B, litra d), nr. 6, Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (1) fortolkes således, at begrebet »investeringsforeninger, således som disse er fastsat af medlemsstaterne« skal omfatte pensionskasser som de i hovedsagen omhandlede med følgende karakteristika, når medlemsstaten anerkender de i afsnit 2 i forelæggelseskendelsen angivne institutter som investeringsforeninger:
 a)
 afkastet til lønmodtageren (pensionskunden) afhænger af afkastet af pensionskassens investeringer,
 b)
 arbejdsgiveren skal ikke foretage supplerende indbetaling for at sikre pensionskunden et bestemt afkast,
 c)
 pensionskassen investerer kollektivt de opsparede midler ud fra et princip om risikospredning,
 d)
 den væsentligste del af indbetalingerne til pensionskassen beror på kollektive aftaler mellem arbejdsmarkedets organisationer, der repræsenterer de enkelte lønmodtagere og arbejdsgivere, og ikke på den enkelte lønmodtagers individuelle beslutning,
 e)
 den enkelte lønmodtager kan individuelt beslutte at foretage yderligere indbetalinger til pensionskassen,
 f)
 selvstændige erhvervsdrivende, arbejdsgivere og direktører kan vælge at indbetale pensionsbidrag til pensionskassen,
 g)
 en forud fastsat del af den kollektivt aftalte pensionsopsparing for lønmodtagerne anvendes til en livsvarig livrente,
 h)
 pensionskunderne afholder pensionskassens omkostninger,
 i)
 indbetalinger til pensionskassen er fradragsberettiget inden for visse beløbsmæssige grænser i henhold til national indkomstskatteret,
 j)
 indbetalinger på en individuel pensionsordning, herunder på en pensionsordning oprettet i et pengeinstitut, hvor midlerne kan placeres i en investeringsforening, er fradragsberettiget i henhold til national indkomstskatteret i samme omfang som under litra i),
 k)
 fradragsretten for indbetalinger under litra i) modsvares af beskatningen af udbetalinger, og
 l)
 de opsparede midler skal som udgangspunkt udbetales efter pensionsalderens indtræden?
 2)
 Hvis det første spørgsmål besvares bekræftende, skal sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 6, fortolkes således, at begrebet »forvaltning« omfatter en levering som den i hovedsagen omhandlede, jf. afsnit 1.2 i forelæggelseskendelsen?
 3)
 Skal en levering som den i hovedsagen omhandlede vedrørende pensionsbetalinger, jf. afsnit 1.2 i forelæggelseskendelsen, i forhold til sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3, betragtes som én enkelt ydelse eller som flere særskilte ydelser, der skal vurderes selvstændigt?
 4)
 Skal sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3, fortolkes således, at den i bestemmelsen fastsatte fritagelse for moms for transaktioner vedrørende betalinger eller overførsler omfatter en levering som den i hovedsagen omhandlede vedrørende pensionsbetalinger, jf. afsnit 1.2 i forelæggelseskendelsen?
 5)
 Hvis det fjerde spørgsmål besvares benægtende, skal sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3, fortolkes således, at den i bestemmelsen fastsatte fritagelse for moms for transaktioner vedrørende anbringelse af midler eller kontokurantkonti omfatter en levering som den i hovedsagen omhandlede vedrørende pensionsbetalinger, jf. afsnit 1.2 i forelæggelseskendelsen?
 (1) EFT L 145, s. 1


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/58
 Sag anlagt den 25. april 2014 — ZZ mod Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA)
 (Sag F-39/14)
 2014/C 421/83
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat A. Pappas)
 Sagsøgt: Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt og om erstatning for lidt ikke-økonomisk skade.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelse ESMA/2013/ED/23 af 28. juni 2013 om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale en erstatning på 20 000 EUR for den lidte ikke-økonomiske skade.
 —
 ESMA tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
C 19/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 Slettelse af sag C-254/01 (1) Slettelse af sag C-227/02 ( 1)
 (2003/C 19/45) (2003/C 19/47)
 Ved kendelse af 20. november 2002 har formanden for Femte
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De
 at sag C-254/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-227/
 ber mod Republikken Finland, skal slettes af registeret. 02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 245 af 1.9.2001.
 (1 ) EFT C 180 af 27.7.2002.
 Slettelse af sag C-280/01 (1)
 (2003/C 19/46) Slettelse af sag C-268/02 ( 1)
 Ved kendelse af 19. november 2002 har formanden for Sjette (2003/C 19/48)
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 at sag C-280/01, Brian Watson mod First Choice Holidays &
 Flights Ltd, Aparta Hotels Caledonia SA (anmodning om Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De
 præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-268/
 (Civil Division)), skal slettes af registeret. 02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 289 af 13.10.2001.
 (1 ) EFT C 219 af 14.9.2002.


text:
20.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/10
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 4. september 2012 — Elitaliana mod Eulex Kosovo
 (Sag T-213/12 R)
 (Særlige rettergangsformer - offentlige kontrakter - udbudsprocedure - afvisning af bud - begæring om udsættelse af gennemførelse - tilsidesættelse af formkrav - afvisning)
 2012/C 319/19
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Elitaliana SpA (Rom, Italien) (ved advokat R. Colagrande)
 Sagsøgt: Eulex Kosovo (Pristina, Republikken Kosovo) (ved solicitor G. Brosadola Pontotti)
 Sagens genstand
 Begæring i det væsentlige om udsættelse af gennemførelsen af Eulex Kosovos afgørelse, hvorved det tilbud, som sagsøgeren havde fremsat inden for rammerne af en udbudsprocedure om tildeling af en offentlig kontrakt med overskriften »EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11)«, blev afvist, og hvorved denne kontrakt blev tildelt den anden tilbudsgiver.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
14.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/8
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 1. februar 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-324/06) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2004/116/EF - medtagelse af gærtypen Candida guilliermondii på bilaget til direktiv 82/471/EØF - undladelse af at vedtage de nødvendige foranstaltninger)
 (2007/C 82/14)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Szmytkowska og P. Guerra e Andrade, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Fernandes og F. Fraústo de Azevedo, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist alle de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Kommissionens direktiv 2004/116/EF af 23. december 2004 om ændring af bilaget til Rådets direktiv 82/471/EØF for så vidt angår medtagelse af Candida guilliermondii (EUT L 379, s. 81)
 Konklusion
 1)
 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2004/116/EF af 23. december 2004 om ændring af bilaget til Rådets direktiv 82/471/EØF for så vidt angår medtagelse af Candida guilliermondii, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 2)
 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 224 af 16.9.2006.


text:
13.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 238/28
 Sag anlagt den 10. juni 2011 — HeidelbergCement mod Kommissionen
 (Sag T-302/11)
 2011/C 238/49
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Tyskland) (ved advokaterne U. Denzel og T. Holzmüller)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Artikel 1 og 2 i Kommissionens afgørelse af 30. marts 2010 i sag 39520 cement og lignende produkter annulleres i henhold til artikel 263, stk. 4, TEUF, for så vidt den vedrører sagsøgeren.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.
 1)
 Det første anbringende vedrørende artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 (1)
 Den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 18, stk. 3, i forordning nr. 1/2003, idet den ikke i tilstrækkeligt omfang præciserer undersøgelsens formål og kræver virksomhedsoplysninger, som ikke er »nødvendige« i henhold til artikel 18 i forordning nr. 1/2003 for at skabe klarhed over de påklagede forhold.
 —
 Sagsøgeren er hverken ved den anfægtede afgørelse eller på et noget som helst andet tidspunkt under undersøgelsesproceduren blevet underrettet om, hvilken adfærd, selskabet kritiseres for. Afgørelsen tilsidesætter forpligtelsen i artikel 18, stk. 1, i forordning nr. 1/2003 til at angive undersøgelsens formål. Ifølge Unionens retsinstansers faste praksis skal de påklagede forhold angives med tilstrækkelig nøjagtighed i afgørelsen, således at modtagerne og domstolene kan vurdere behovet for de krævede oplysninger for bevisførelsen.
 —
 Afgørelsen kræver på ny en stor mængde oplysninger, der er allerede blevet fremsendt til Kommissionen som svar på en tidligere anmodning om oplysninger. De oplysninger, der allerede er til rådighed for Kommissionen, er ikke »nødvendige« i henhold til artikel 18, stk. 3, i forordning nr. 1/2003.
 —
 Der er ikke nogen sammenhæng mellem de krævede oplysninger og Kommissionens »mistanke«. Kommissionen misbruger sin kompetence i henhold til artikel 18, stk. 3, i forordning nr. 1/2003 til at foretage en generel undersøgelse af sagsøgeren (»fishing expedition«). Til sådanne markedsundersøgelser har Kommissionen et instrument i artikel 17 i forordning nr. 1/2003.
 —
 Kommissionen overskrider sin kompetence i henhold til artikel 18, stk. 3, i forordning nr. 1/2003, da den i den anfægtede afgørelse tvinger sagsøgeren til at analysere og evaluere de krævede oplysninger.
 2)
 Det andet anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet
 Omfanget af de oplysninger, der anmodes om, valget af midler og den snævre tidsfrist tilsidesætter proportionalitetsprincippet.
 —
 Indsamlingen og udarbejdelsen af de krævede oplysninger i den form, der er foreskrevet, er en alt for stor byrde for sagsøgeren. Denne byrde er uforholdsmæssig i forhold til de anmodede oplysningers generelle karakter og formålet med undersøgelsen.
 —
 Fastsættelsen af fristen til tolv uger for svaret, og Kommissionens afvisning af at forlænge denne frist, er uforholdsmæssig. Det er objektivt set umuligt for sagsøgeren at overholde denne frist.
 3)
 Tredje anbringende vedrørende tilsidesættelsen af begrundelsespligten i artikel 296, stk. 2, TEUF
 Den anfægtede afgørelse tilsidesætter desuden kravene i artikel 296, stk. 2, TEUF med hensyn til en korrekt begrundelse for en retsakt, da den ikke gør det muligt at sondre mellem Kommissionens begrundelser, der bevæger den til at anmode om så mange oplysninger, til at anlægge sag i henhold til artikel 18, stk. 3, i forordning nr. 1/2003 og berettiger det store tidspres under proceduren.
 —
 Den anfægtede afgørelse præciserer ikke, hvilke konkrete omstændigheder Kommissionen undersøger, eller hvorfor Kommissionen har behov for de usædvanligt detaljerede og talrige oplysninger.
 —
 Kommissionen giver ikke nogen begrundelse for, hvorfor den i modsætning til tidligere anmodninger om oplysninger finder, at et søgsmål i henhold til artikel 18, stk. 3, i forordning nr. 1/2003 er relevant og nødvendigt.
 —
 Kommissionen har ikke i tilstrækkelig omfang begrundet, hvorfor den har fastsat så kort en frist for svaret, og hvorfor den afviser at forlænge denne frist.
 4)
 Det fjerde anbringende om tilsidesættelse af bestemthedsprincippet
 Den anfægtede afgørelse og den formular, der er fremsendt med afgørelsen, tilsidesætter ifølge sagsøgeren kravene i henhold til det generelle bestemthedsprincip, da disse dokumenter på mange punkter er uforståelige, ubestemte og modstridende og ikke indeholder en klar angivelse af, hvilken adfærd de foreholder sagsøgeren. Sagsøgeren kan ikke uden nogen tvivl fastslå, hvad selskabet skal foretage sig for at undgå risikoen for at blive pålagt sanktioner. Kommissionen har ikke eller ikke i tilstrækkeligt grad efterkommet sagsøgernes anmodninger om præcisering.
 5)
 Det femte anbringende om tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar
 Den anfægtede afgørelse tilsidesætter sagsøgerens ret til forsvar, der er sikret ved artikel 6 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK) og artikel 48, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet den tvinger sagsøgeren til at deltage aktivt i analysen og evalueringen af de virksomhedsoplysninger, der reelt er omfattet af Kommissionens forpligtelse vedrørende bevisførelse.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82, EFT 2003 L 1, s. 1.


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/28
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. september 2013 — Industrie du bois de Vielsalm & Cie (IBV) SA mod Région wallonne (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour constitutionnelle — Belgien)
 (Sag C-195/12) (1)
 (Direktiv 2004/8/EF - anvendelsesområde - kraftvarmeproduktion og højeffektiv kraftvarmeproduktion - artikel 7 - national støtteordning, hvorved der tildeles supplerende »grønne certifikater« til kraftvarmeanlæg - tildeling af et større antal grønne certifikater til kraftvarmeanlæg, der i det væsentligste udnytter andre former for biomasse end træ og træaffald - lighedsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling - artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)
 2013/C 344/48
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour constitutionnelle
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Industrie du bois de Vielsalm & Cie (IBV) SA
 Sagsøgt: Région wallonne
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour constitutionnelle — fortolkning af artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/8/EF af 11. februar 2004 om fremme af kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme på det indre energimarked og om ændring af direktiv 92/42/EØF (EUT L 52, s. 50) — fortolkning af artikel 2 og 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet (EFT L 283, s. 33) — fortolkning af artikel 22 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF af 23. april 2009 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder og om ændring og senere ophævelse af direktiv 2001/77/EF og 2003/30/EF (EUT L 140, s. 6) — fortolkning af artikel 6 TEU og af artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — økonomiske støtteordninger begrænset til anlæg til højeffektiv kraftvarmeproduktion — forpligtelse eller tilladelse til eller forbud mod at udelukke kraftvarmeanlæg, der i det væsentligste udnytter træ eller træaffald, fra støtteforanstaltninger — lovgivningens overensstemmelse med lighedsprincippet
 Konklusion
 1)
 Artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/8/EF af 11. februar 2004 om fremme af kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme på det indre energimarked og om ændring af direktiv 92/42/EØF skal fortolkes således, at dens anvendelsesområde ikke er begrænset til alene at omfatte kraftvarmeværker, der har karakter af anlæg til højeffektiv kraftvarmeproduktion som omhandlet i dette direktiv.
 2)
 På EU-rettens nuværende udviklingstrin er princippet om ligebehandling og princippet om forbud mod forskelsbehandling, der bl.a. er fastsat i artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, ikke til hinder for, at medlemsstaterne, når de indfører nationale støtteordninger for kraftvarmeproduktion og elektricitet, der er produceret fra vedvarende energikilder, som dem, der er omhandlet i artikel 7 i direktiv 2004/8 og artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet, fastsætter en skærpet støtteforanstaltning som den i hovedsagen omhandlede, der kan omfatte alle de kraftvarmeanlæg, der i det væsentligste udnytter biomasse, med undtagelse af de anlæg, der i det væsentligste udnytter træ eller træaffald.
 (1) EUT C 200 af 7.7.2012.


text:
25.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 27/73
 Sag anlagt den 12. november 2015 — Malta Cross Foundation International mod KHIM — Malteser Hilfsdienst (Malta Cross International Foundation)
 (Sag T-672/15)
 (2016/C 027/92)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Malta Cross Foundation International, Inc. (Hallandale Beach, De Forenede Stater) (ved advokat J. Pimenta)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Malteser Hilfsdienst e.V. (Köln, Tyskland)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Ansøger: Sagsøgeren
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »Malta Cross International — registreringsansøgning nr. 7 252 554
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 9. juli 2015 af Det Udvidede Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 863/2011-G)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret og, i påkommende tilfælde, intervenienten, tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling ved indsigelsesafdelingen og ved appelkammeret.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009.


text:
12.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 220/16
 Domstolens kendelse af 30. april 2009 — Japan Tobacco, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Torrefacção Camelo Lda
 (Sag C-136/08 P) (1)
 (Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 8, stk. 5 - skade påført ældre varemærkes særpræg - utilbørlig udnyttelse af et ældre varemærkes særpræg eller renommé - risiko - anmodning om registrering af figurmærket »CAMELO« som EF-varemærke - indsigelse fra indehaveren af de nationale ord- og figurmærker CAMEL)
 2009/C 220/27
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Japan Tobacco, Inc. (ved abogados A. Ortiz López, S. Ferrandis González og E. Ochoa Santamaría)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget) og Torrefacção Camelo Lda
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 30. januar 2008 i sag T-128/06, Japan Tobacco mod KHIM og Torrefacção Camelo, hvorved Retten forkastede sagsøgerens søgsmål med påstand om annullation af en afgørelse truffet af Andet Appelkammer ved KHIM den 22. februar 2006 i en indsigelsessag mellem Japan Tobacco og Torrefacção Camelo — overtrædelse af artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1) — relative registreringshindringer vedrørende et varemærke — utilbørlig udnyttelse af varemærkets særpræg eller skade påført dette
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Japan Tobacco, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 209 af 15.8.2008.


text:
2.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/16
 Rettens dom af 12. december 2012 — Ecka Granulate og non ferrum Metallpulver mod Kommissionen
 (Sag T-400/09) (1)
 (Konkurrence - karteller - markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - fastsættelse af priser og opdeling af markeder - bøder - princippet om, at strafbare forhold og straffe skal have lovhjemmel - retningslinjer for beregningen af bøder af 2006 - formildende omstændigheder - samarbejde under den administrative procedure - proportionalitet - betalingsevne)
 2013/C 32/24
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Ecka Granulate GmbH & Co. KG (Fürth, Tyskland) og non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG (St. Georgen bei Salzburg, Østrig) (først ved advokaterne H. Janssen og M. Franz, derefter ved advokaterne H. Janssen og P. Homann)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Antoniadis, K. Mojzesowicz og N. von Lingen, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Simm og G. Kimberley, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og artikel 53 i EØS-aftalen (sag COMP/39.396 — Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål — og gasindustrien), i det omfang den vedrører sagsøgeren, samt subsidiært påstand om nedsættelse af den bøde, som sagsøgerne er pålagt ved denne beslutning.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Ecka Granulate GmbH & Co. KG og non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 3)
 Rådets for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 297 af 5.12.2009.


text:
22.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 305/31
 Rettens dom af 5. juli 2016 — Bundesverband Souvenir — Geschenke — Ehrenpreise mod EUIPO — Freistaat Bayern (NEUSCHWANSTEIN)
 (Sag T-167/15) (1)
 ((EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket NEUSCHWANSTEIN - absolutte registreringshindringer - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009 - manglende beskrivende karakter - fornødent særpræg - art. 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 - der foreligger ikke ond tro))
 (2016/C 305/43)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Bundesverband Souvenir — Geschenke — Ehrenpreise eV (Veitsbronn, Tyskland) (ved advokat B. Bittner)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Schifko, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Freistaat Bayern (Tyskland) (ved advokat M. Müller)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 22. januar 2016 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 28/2014–5) vedrørende en ugyldighedssag mellem Bundesverband Souvenir — Geschenke — Ehrenpreise og Freistaat Bayern.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
 2)
 Bundesverband Souvenir — Geschenke — Ehrenpreise eV betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 178 af 1.6.2015.


text:
5.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/27
 Sag anlagt den 12. november 2004 af Association Française des Opérateurs de Réseaux et Services de Télécommunications – AFORS Télécom mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-456/04)
 (2005/C 31/52)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 12. november 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Association Française des Opérateurs de Réseaux et Services de Télécommunications – AFORS Télécom, Paris, ved avocat Olivier Fréget.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Artikel 2 i Kommissionens beslutning K(2004) 3060 af 2. august 2004 vedrørende statsstøtte, som Frankrig har tildelt France Télécom, annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 I forbindelse med en plan for genoprettelse af det franske teleselskab France Télécoms kapital, tildelte Frankrig, der på det tidspunkt var hovedaktionær, selskabet et lån på 9 mia. EUR. Lånet var Frankrigs deltagelse i styrkelsen af selskabets egenkapital. Ved den anfægtede beslutning fastslog Kommissionen, at lånet skulle anses for en statsstøtte. Det bestemtes imidlertid i beslutningens artikel 2, at denne støtte ikke skulle tilbagebetales.
 Sagsøgeren, som hævder at repræsentere en stor del af de alternative telekommunikationsudbydere i Frankrig, dvs. umiddelbare konkurrenter til France Télécom, har anført, at sammenslutningen er berettiget til at søge artikel 2 annulleret. Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har anlagt et åbenbart fejlskøn ved at antage, at den ikke kunne opgøre de fordele, som France Télécom opnåede gennem den franske stats handlinger og udtalelser. Kommissionen har desuden tilsidesat proportionalitetsprincippet, da det ville være mindre skadeligt for markedet at fastsætte et mindre beløb end den reelle værdi af fordelen og indvirkningerne på konkurrencen end at udelukke enhver tilbagebetaling. Sagsøgeren har dernæst anført, at Kommissionen under alle omstændigheder ikke var forpligtet til at opgøre støttebeløbet præcist.
 Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat fast retspraksis, hvorefter der kun kan afviges fra forpligtelsen til at tilbagebetale ulovlig støtte, såfremt der foreligger ekstraordinære omstændigheder, eller det er absolut umuligt. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at Kommissionen med urette antog, at tilbagebetalingen af støtten ville tilsidesætte retten til forsvar og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
 Desuden har sagsøgeren anført, at Kommissionen har tilsidesat princippet om gennemsigtighed, idet Kommissionen har undladt at forelægge tredjemand, herunder sagsøgeren, visse ekspertrapporter, som Frankrig havde fremlagt, og som spillede en afgørende rolle for den løsning, som Kommissionen kom frem til.
 Sagsøgeren er ligeledes af den opfattelse, at Kommissionen har foretaget en procedurefordrejning, idet den har ignoreret de begrænsninger, der er fastsat i rammebestemmelserne for omstruktureringsstøtte. Ifølge sagsøgeren er desuden den omstændighed, at en støtte erklæres uforenelig uden at den kræves tilbagebetalt, i sig selv en procedurefordrejning. Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at begrundelsespligten er blevet tilsidesat.


text:
C 289/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.10.2001
 Et holdingselskabs indgriben i administrationen af dets datterselska- Appel iværksat den 14. maj 2001 af Kommissionen for
 ber udgør kun økonomisk virksomhed omfattet af artikel 4, stk. 2, i De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt
 Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonise- den 6. marts 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret i
 ring af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-331/94; IPK-
 fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, for så vidt Munchen GmbH mod Kommissionen for De Europæiske
 som dette indebærer udførelse af transaktioner, som skal pålægges Fællesskaber
 merværdiafgift i medfør af direktivets artikel 2.
 (Sag C-200/01 P)
 (1) EFT C 163 af 10.6.2000. (2001/C 289/15)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 14. maj
 2001 iværksat appel af Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber ved juridisk konsulent Jürgen Grunwald, Kom-
 missionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse hos
 juridisk konsulent Gérard Berscheid, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg, Luxembourg, til prøvelse
 af dom afsagt den 6. marts 2001 af De Europæiske Fællesska-
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- bers Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-331/94 (1),
 se afsagt den 7. november 2000 af Tribunal Tributário de IPK-Munchen GmbH mod Kommissionen for De Europæiske
 1.a Instância do Porto, 2.o Juı́zo — 1.a Secção, i sagen Fællesskaber.
 Caves Costa Verde L.da. mod Fazenda Pública
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 (Sag C-154/01)
 1) Den af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 afsagte dom af 6. marts 2001 (sag T-331/94) ophæves,
 (2001/C 289/14) og Kommissionen frifindes.
 2) Subsidiært
 Ved kendelse afsagt den 7. november 2000, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 9. april 2001, har Tribunal Den i punkt 1 nævnte dom afsagt af Retten i Første
 Tributário de 1.a Instância do Porto, 2.o Juı́zo — 1.a Secção, i Instans ophæves, og sagen hjemvises til behandling ved
 sagen Caves Costa Verde L.da. mod Fazenda Pública forelagt Retten i Første Instans.
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 3) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Er de afgifter; der er opkrævet i medfør af (lovdekret nr. 26317
 af 30.1.1936, nr. 40037 af 18.1.1955 og nr. 321-A/86 af
 25.9.1986) de nævnte bestemmelser, lovlige, når henses til Anbringender og væsentligste argumenter
 det sjette fællesskabsdirektiv (1), ud fra den betragtning, at
 sagsøgerens påstande og anbringender er baseret på, at de — Ufuldstændig retlig bedømmelse af den anfægtede beslut-
 pågældende afgifter er opkrævet på grundlag af størrelsen af nings begrundelse. Forbuddet mod ugrundet berigelse er
 omsætningen, og Instituto da Vinha e do Vinho’s påstande og overtrådt.
 anbringender på, at der er tale om en markedsføringsafgift i
 forbindelse med salg af uaftappet vin? — Retten har foretaget en urigtig retlig bedømmelse af den
 hemmelige aftale mellem Georgios Tzoanos, det græske
 Da forelæggelseskendelsen ikke indeholder tilstrækkelige op- firma 01 Pliroforiki og indstævnte.
 lysninger, har Domstolen (Femte Afdeling) ved kendelse af
 11. juli 2001 fastslået, at det er åbenbart, at det præjudicielle — Retten har foretaget en urigtig retlig bedømmelse af
 spørgsmål må afvises. Kommissionens forslag om at inddrage studiekredsen i
 projektet.
 — Der er ikke sket en prøvelse af retsvirkningerne af en
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering tilsidesættelse af princippet princippet om redelighed:
 af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det Retten burde som retsvirkning af sin bedømmelse af den
 fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag. EFT anfægtede beslutning ikke have annulleret den i det hele,
 L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 men kun for så vidt Kommissionen deri nægtede at
 finansiere den del af udgifterne, som indstævnte retmæs-
 sigt havde haft i forbindelse med sjette og syvende
 projektfase, der på grund af tidsnød ikke blev fuldført.


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/7
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. september 2014 — Skandia America Corporation (USA), filial Sverige mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Förvaltningsrätten i Stockholm — Sverige)
 (Sag C-7/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - det fælles merværdiafgiftssystem - direktiv 2006/112/EF - momsgruppe - intern fakturering af ydelser leveret af en hovedvirksomhed med hjemsted i en tredjestat til virksomhedens filial, der er medlem af en momsgruppe i en medlemsstat - spørgsmålet om, hvorvidt de leverede ydelser er afgiftspligtige eller ej))
 2014/C 421/09
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Förvaltningsrätten i Stockholm
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Skandia America Corporation (USA), filial Sverige
 Sagsøgt: Skatteverket
 Konklusion
 1)
 Artikel 2, stk. 1, artikel 9 og 11 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at levering af tjenesteydelser fra en hovedetablering med hjemsted i et tredjeland til dens filial i en medlemsstat udgør afgiftspligtige transaktioner, når filialen indgår i en gruppe af personer, der kan betragtes som én afgiftspligtig person i forhold til merværdiafgift.
 2)
 Artikel 56, 193 og 196 i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at i en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor et selskabs hovedetablering i et tredjeland leverer ydelser mod vederlag til samme selskabs filial med hjemsted i en medlemsstat, og hvor den pågældende filial er medlem af en gruppe af personer, der kan betragtes som én afgiftspligtig person i forhold til merværdiafgift, i denne medlemsstat, er denne gruppe som modtager af tjenesteydelserne pligtig at betale den skyldige merværdiafgift.
 (1) EUT C 55 af 23.2.2013.


text:
14 . 9 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 269/ 15
 selvstændigt program og dermed en overskridelse af Kom Sag anlagt den 12 . juli 1996 af Kommissionen for De
 missionens initiativret. Opfordringen er heller ikke ledsaget Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 af en passende begrundelse . ( Sag C-243/96 )
 ( 96/C 269/31 )
 Det følger heraf, at afgørelsen om at opfordre til indgivelse
 af ansøgninger om tilskud, der er indeholdt i eller stiltiende
 henvist til i Kommissionens notat, skal annulleres på grund Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 af inkompetence, væsentlige formelle mangler og overtræ 12 . juli 1996 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af
 delse af traktaten . Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Xavier
 Lewis, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxem
 bourg hos advokat C. Gomez de la Cruz, Wagner
 (') O.a .: Rådets afgørelse 89/457/EØF, EFT nr . L 224 , s . 10 . Centret .
 ( 2 ) O.a .: KOM(93 ) 435 endelig udg. af 22 . 9 . 1993 .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Det fastslås, at Kongeriget Belgien ved ikke inden for den
 fastsatte frist at udstede de ved lov eller administrativt
 fastsatte bestemmelser, der er nødvendige for at efter
 Sag anlagt den 11 . juli 1996 af Kommissionen for De komme Kommissionens direktiv 93/62/EØF ( 1 ) af 5 . juli
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik 1993 om gennemførelsesbestemmelser for overvågning
 af og kontrol med leverandører og anlæg i henhold til
 ( Sag C-241 /96 ) Rådets direktiv 92/33/EØF ( 2 ) om afsætning af plante
 ( 96/C 269/30 ) materiale og formeringsmateriale af grøntsagsplanter
 bortset fra frø, og/eller ved ikke at give Kommissionen
 meddelelse om disse regler har undladt at opfylde sine
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 forpligtelser i henhold til nævnte direktiv samt EF
 11 . juli 1996 anlagt sag mod Den Flellenske Republik af traktaten .
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Maria
 Kontou-Durande , Kommissions Juridiske Tjeneste , og med
 valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz,
 — Kongeriget Belgien tilpligtes at afholde sagens omkost
 ninger.
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirch
 berg.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag C-236/96 ( 3 ). Den i direktivet fastsatte frist
 — Det fastslås , at Den Hellenske Republik ikke inden for udløb den 30 . juni 1994 .
 den fastsatte frist har udstedt de love eller administrative
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme (') EFT nr . L 250 af 7 . 10 . 1993 , s . 29 .
 Rådets direktiv 92/66/EØF ( 1 ), hvorved Den Hellenske ( 2 ) EFT nr . L 157 af 10 . 6 . 1992 , s . 1 .
 Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter traktaten (-<) Se side 1 1 i denne Tidende .
 og efter dette direktiv .
 — Den Hellenske Republik tilpligtes at afholde sagens
 omkostninger .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Sag anlagt den 12 . juli 1996 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 Efter artikel 189 , stk . 3 , i traktaten om oprettelse af De ( Sag C-244/96 )
 Europæiske Fællesskaber er direktiver med hensyn til det ( 96/C 269/32 )
 tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som de
 rettes til . I henhold til traktatens artikel 5 , stk . 1 , træffer
 medlemsstaterne alle almindelige eller særlige foranstaltnin Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 ger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, 12 . juli 1996 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af
 som følger af traktaten eller af retsakter foretaget af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Xavier
 Fællesskabets institutioner . Den Hellenske Republik har Lewis, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxem
 endnu ikke givet meddelelse til Kommissionen om nogen bourg hos advokat Gomez de la Cruz, Wagner-Centret,
 lovgivningsmæssig eller administrativ foranstaltning til Kirchberg .
 gennemførelse af direktivet i græsk ret .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 (') EFT nr . L 260 af 5 . 9 . 1992 , s. 1 .
 — Det fastslås , at Kongeriget Belgien ved ikke at udstede de
 ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er
 nødvendige for at efterkomme


text:
31.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 402/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 17. august 2016 — Finanzamt Bingen-Alzey mod Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG
 (Sag C-462/16)
 (2016/C 402/21)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Finanzamt Bingen-Alzey
 Sagsøgt: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG
 Præjudicielt spørgsmål
 Er en medicinalvirksomhed, der leverer lægemidler, på grundlag af praksis fra Den Europæiske Unions Domstol (dom Elida Gibbs af 24.10.1996, C-317/94 (1)) og henset til unionsrettens ligebehandlingsprincip berettiget til en nedsættelse af afgiftsgrundlaget i henhold til artikel 90 i Rådets direktiv 2006/112/EF (2) af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, når
 —
 virksomheden leverer disse lægemidler til apoteker via grossister,
 —
 apotekerne på afgiftspligtig vis leverer varerne til privat sygeforsikrede,
 —
 den, der forsikrer imod udgifter forbundet med sygdom (det private sygeforsikringsselskab), refunderer de forsikrede udgifterne til køb af lægemidlerne og
 —
 medicinalvirksomheden som følge af en retlig ordning er forpligtet til at betale et »afslag« til det private sygeforsikringsselskab?
 (1) EU:C:1996:400, Sml.I, s. 5339, præmis 28 og 31.
 (2) EUT L 347, s. 1.


text:
14.7.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 200/57
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Sag anlagt den 2. marts 2001 af Saffron Investments NV Retten i Første Instans gav ikke sagsøgerne medhold, men
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber nedsatte bøderne lidt (2). Efter denne dom betalte CMBT
 Investments NV (senere kendt som Saffron Investments NV),
 som var indtrådt i CMB Transport NV’s forpligtelse til at betale
 (Sag T-50/01) bøden, og Dafra Lines A/S et samlet beløb på
 12 033 177,49 ECU, der omfattede bøden med tillæg af renter
 fra datoen for dommens afsigelse.
 (2001/C 200/107)
 Domstolen annullerede senere artikel 6 og 7 i Cewal-beslutnin-
 gen, for så vidt som de pålagde CMB NV og Dafra Lines
 A/S en bøde (3). Til opfyldelse af et resultat af denne dom
 (Processprog: engelsk)
 tilbagebetalte Kommissionen sagsøgeren det oprindeligt betalte
 beløb på 12 033 177,49 ECU. Kommissionen betalte dog ikke
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der renter heraf eller erstatning for de omkostninger, der var
 den 2. marts 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De forbundet med den bankgaranti, den oprindeligt havde modta-
 Europæiske Fællesskaber af Saffron Investments NV ved advo- get for dækning af bøderne og renterne heraf.
 katerne Denis Waelbroeck og Isabelle Buelens, Liedekerke
 Siméon Wessing Houthoff, Bruxelles (Belgien). Ved skrivelse af 29. december 2000 besvarede Kommissionen
 sagsøgernes anmodning om betaling af renter og omkostninger
 i relation til bankgarantierne. Den hævdede, at den ikke var
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: forpligtet til at betale renter eller til at erstatte de med
 bankgarantierne forbundne omkostninger.
 — Kommissionens afgørelse af 29. december 2000, hvori
 der meddeles afslag på betaling af renter (nærmere Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissio-
 bestemt en rentesats på 11,25 % indtil afgørelsen i en nens beslutning og har gjort gældende, at Kommissionen har
 appelsag og derefter med en sats på 13,25 %) af et beløb tilsidesat artikel 233 EF (tidligere artikel 176), proportionali-
 på 12 033 177,49 EUR i bøder og påløbne renter som tetsprincippet, princippet om ugrundet berigelse og det grund-
 følge af forsinket betaling til Kommissionen, og hvori det læggende princip om forbud mod forskelsbehandling. Subsidi-
 afslås at erstatte de udgifter, der var forbundet med at ært har sagsøgeren nedlagt påstand om erstatning i henhold til
 stille en bankgaranti til dækning af bøder og renter, indtil artikel 235 EF og 288 EF for den skade, der er lidt som følge
 betalingen fandt sted den 16. december 1996, annulleres. af gennemførelsen af Cewal-beslutningen, som senere blev
 annuleret i forhold til CMB NV og Dafra Lines A/S.
 — Subsidiært, det pålægges på grundlag af artikel 235 EF og
 288 EF Kommissionen at betale 5 028 037,17 i erstatning (1) Beslutning af 23.12.1992, Cewal, EFT L 34 af 10.2.1993, s. 20.
 for den lidte skade. (2) Dom af 8.10.1996, forenede sager T-24/93, T-25/96, T-26/96
 og T-28/93, Compagnie Maritime Belge Transports m.fl. mod
 — Det pålægges under alle omstændigheder Kommissionen Kommissionen, Sml. II, s. 1201.
 at betale morarenter af 5 028 037,17 fra afsigelsen af (3) Dom af 16.3.2000, forenede sager C-395/96 P og C-396/96 P
 Domstolens dom med den sats, der anvendes af Den (Compagnie Maritime Belge Transports m.fl. mod Kommissionen
 Europæiske Fond for Monetært Samarbejde på fondens foreligger endnu ikke på alle sprog).
 transaktioner i euro på den dag, hvor dommen afsiges,
 med tillæg af halvanden procentpoint.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sag anlagt den 30. marts 2001 af INNOVA — Centro
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter euromediterraneo per lo sviluppo sostenibile mod Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber
 I Cewal-beslutningen (1) pålagde Kommissionen CMB NV en (Sag T-78/01)
 bøde på 9 600 000 ECU og Dafra Lines A/S en bøde på
 200 000 ECU. (2001/C 200/108)
 CMB NV og dette selskabs selvstændige juridiske enhed for (Processprog: fransk)
 linjetransport, CMB Transport NV, samt Dafra Lines A/S
 anlagde sag til prøvelse af denne beslutning. Begge parter Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 stillede bankgarantier til dækning for bøden og renter. den 30. marts 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De


text:
21.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 277/50
 Sag anlagt den 27. juni 2017 — Vienna International Hotelmanagement mod EUIPO (Vienna House)
 (Sag T-402/17)
 (2017/C 277/72)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Vienna International Hotelmanagement AG (Wien, Østrig) (ved advokat M. Zrzavy)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »Vienna House« — registreringsansøgning nr. 14 501 357
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 25. april 2017 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 333/2016-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009.


text:
17.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 94/7
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 4. marts 2004
 i sag C-264/02, Cofinoga Mérignac SA mod Sylvain Sachithanathan (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af tribunal d'instance de Vienne) (1)
 (»Direktiv 87/102/EØF og 90/88/EØF - forbrugerkredit - oplysninger til forbrugeren - samlede årlige omkostninger i procent - variabel rente - fornyelse af aftalen«)
 (2004/C 94/13)
 Processprog: fransk
 I sag C-264/02, angående en anmodning, som tribunal d'instance de Vienne (Frankrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Cofinoga Mérignac SA mod Sylvain Sachithanathan, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 87/102/EØF af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (EFT 1987 L 42, s. 48), som ændret ved Rådets direktiv 90/88/EØF af 22. februar 1990 (EFT L 61, s. 14), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af P. Jann (refererende dommer) som fungerende formand for Femte Afdeling og dommerne C.W.A. Timmermans og S. von Bahr; generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: ekspeditionssekretær M. Múgica Arzamendi, den 4. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Rådets direktiv 87/102/EØF af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit, som ændret ved Rådets direktiv 90/88/EØF af 22. februar 1990, kræver ikke, at långiveren forud for enhver forlængelse på uændrede vilkår af en kreditaftale af begrænset varighed, ydet i form af en kredit, som kan udnyttes ratevis, og hvortil der hører et kreditkort, idet lånet skal tilbagebetales i månedlige afdrag og er undergivet en variabel rentesats, er forpligtet til skriftligt at underrette låntageren om de samlede gældende årlige omkostninger i procent samt om, på hvilke betingelser de vil kunne ændres.
 (1) EFT C 233 af 28.9.2002.


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/35
 Sag anlagt den 15. juli 2004 af Dimitra Lantzoni mod De Europæiske Fællesskabers Domstol
 (Sag T-289/04)
 (2004/C 262/68)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 15. juli 2004 anlagt sag mod De Europæiske Fællesskabers Domstol af Dimitra Lantzoni, Übersyren (Luxembourg), ved avocat Clara Marhuenda, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af De Europæiske Fællesskabers Domstols afgørelse, som blev meddelt sagsøgeren den 7. oktober 2003, og hvori hendes indsigelse mod de tildelte points for forfremmelsesåret 1999/2000 og for forfremmelsesåret 2001 afvises.
 —
 De Europæiske Fællesskabers Domstol tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren, som er tjenestemand ved Domstolen, blev den 5. februar 2002 underrettet om afgørelsen om at tildele hende nul forfremmelsespoints for 1999 og 2000. Den 16. januar 2003 blev sagsøgeren ligeledes underrettet om, at hun var blevet tildelt et forfremmelsespoint for forfremmelsesåret 2001. Sagsøgeren gjorde indsigelse mod denne tildeling og føjede efterfølgende til denne indsigelse en ny indsigelse vedrørende tildelingen af nul points for 1999 og 2000. Hendes indsigelse blev afvist som for sent indgivet for så vidt angår 1999 og 2000 og som ubegrundet hvad angår 2001.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at den anfægtede pointtildeling er i strid med Domstolens afgørelse af 18. oktober 2000 om indførelse af dette system derved, at den ikke er sket på grundlag af sagsøgerens bedømmelser, idet de tildelte points ikke har nogen som helst sammenhæng med disse bedømmelser. Sagsøgeren har med hensyn til afvisningen af hendes indsigelse over den manglende pointtildeling for 1999 og 2000 som for sent indgivet gjort gældende, at forsinkelsen på næsten to år i forbindelse med meddelelsen af hendes bedømmelse for bedømmelsesåret 1999/2000 har forhindret hende i rettidigt at få kendskab til de fejl, som pointtildelingen for nævnte forfremmelsesår var behæftet med. Ifølge sagsøgeren vil retssikkerheden vedrørende det pågældende forfremmelsesår på ingen måde berøres i tilfælde af, at hun får lov til at anfægte de manglende points for disse to år, eftersom antallet af opnåede point ikke automatisk sikrer en forfremmelse.


text:
18.8.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 250/19
 Sag anlagt den 2. juli 2012 — Health Food Manufacturer’s Association m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-296/12)
 2012/C 250/35
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: The Health Food Manufacturer’s Association (East Molesey, Det Forenede Kongerige), Quest Vitamins Ltd (Birmingham, Det Forenede Kongerige), Natures Aid Ltd (Kirkham, Det Forenede Kongerige), Natuur- & gezonheidsProducten Nederland (Ermelo, Nederlandene) og New Care Supplements BV (Oisterwijk, Nederlandene) (ved solicitors B. Kelly og G. Castle og advokat P. Bogaert)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Kommissionens forordning (EU) nr. 432/2012 af 16. maj 2012 om fastlæggelse af en liste over andre tilladte sundhedsanprisninger af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed (EUT L 136, s. 1), annulleres.
 —
 Kommissionens beslutning af 16. maj 2012 om vedtagelse af en liste over tilladte sundhedsanprisninger og oprettelse af en liste over sundhedsanprisninger i såkaldt venteposition, som hverken er afvist eller godkendt af Kommissionen, annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender, hvorved det gøres gældende, at den anfægtede forordning er ulovlig af følgende grunde:
 1)
 Første anbringende
 —
 Vedtagelsen af en godkendt liste over sundhedsanprisninger vedrørende generelle funktioner, mens visse anprisninger fortsat opretholdes i medfør af overgangsforanstaltningerne i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1924/2006 (dvs. ved at opdele evalueringsproceduren og vedtage en ikke-udtømmende liste over anprisninger i henhold til artikel 13, stk. 1, savner enhver form for retsgrundlag). Endvidere tilsidesættes principperne om god forvaltningsskik, retssikkerhed og ikke-forskelsbehandling af en række årsager; herunder, at der ingen begrundelse var for opdelingen, at opdelingen ikke var gennemsigtig, at der ikke skete en høring i forbindelse med eller var en tilstrækkelig begrundelse for opdelingen, og at nogle anprisninger er sat i »venteposition« og fortsat nyder godt af de eksisterende overgangsperioder i henhold til forordning (EF) nr. 1924/2006 (på trods af den retlige usikkerhed vedrørende disse overgangsperioder).
 2)
 Andet anbringende
 —
 Undladelsen af at optage mange sundhedsanprisninger på den godkendte liste, tilsidesætter forordning (EF) nr. 1924/2006, idet der er anvendt forkerte vurderingskriterier, tilsidesætter princippet om god forvaltningsskik, retssikkerhedsprincippet og pligten til samarbejde med nationale fødevaremyndigheder samt forpligtelsen til at give fyldestgørende begrundelser.
 3)
 Tredje anbringende
 —
 Gives der ikke medhold i de ovennævnte fremførte anbringender, gør sagsøgerne gældende, at selve forordning (EF) nr. 1924/2006 er ugyldig som følge af overtrædelse af retten til at blive hørt og tilsidesættelsen af retssikkerhedsprincippet. Ved dette søgsmål påberåbes ulovligheden af forordning nr. 1924/2006 i henhold til artikel 227 TEUF, hvilket udgør en begrundelse for, at forordning nr. 432/2012 er ulovlig.


text:
3.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 364/52
 Personalerettens kendelse (Første Afdeling) af 1. august 2016 — Cat mod Kommissionen
 (Sag F-117/14) (1)
 ((Personalesag - kontraktansatte - pensioner - artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten - overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder optjent i henhold til andre ordninger - afgørelse om anerkendelse af godskrivningen af pensionsgivende tjenesteår, hvori anvendes de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til vedtægten - artikel 81 i procesreglementet - søgsmålet åbenbart ubegrundet))
 (2016/C 364/67)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Michel Cat (Cotonou, Benin) (ved advokaterne J.-N. Louis, R. Metz og D. Verbeke)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved J. Currall og G. Gattinara, som befuldmægtigede, derefter ved G. Gattinara, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelserne om at godskrive de af sagsøgeren erhvervede pensionsrettigheder i Unionens pensionsordning i medfør af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 7 af 12.1.2015, s. 56.


text:
4.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/12
 Kendelse afsagt af Domstolen (Sjette Afdeling) den 6. oktober 2011 — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (sag C-448/10 P), Cementir Italia Srl (sag C 449/10 P) og Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (sag C-450/10 P) mod Europa-Kommissionen
 (Forenede sager C-448/10 P — C-450/10 P) (1)
 (Appel - erstatning for en ekspropriation i almenvellets interesse - forlængelse af en favørsats for levering af elektricitet - beslutning, der erklærer støtten uforenelig med fællesmarkedet og kræver tilbagesøgning heraf - begrebet fordel - princippet om beskyttelse af den berettigede forventning - fortolkningen af national ret - gengivet urigtigt - begreb - appel som åbenbart skal afvises eller forkastes)
 2012/C 32/21
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellanter: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (sag C-448/10 P), Cementir Italia Srl (sag C 449/10 P) og Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (sag C-450/10 P) (ved avvocati T. Salonico, G. Barone og A. Marega)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved D. Grespan og G. Conte, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af domme afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 1. juli 2010 i sag T-62/08, ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni mod Kommissionen, sag T-63/08, Cementir Italia mod Kommission, og sag T-64/08, Nuova Terni Industrie Chimiche mod Kommission, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2008/408/EF af 20. november 2007 om Italiens statsstøtte C 36/A/06 (ex NN 38/06) til ThyssenKrupp, Cementir og Nuova Terni Industrie Chimiche (EUT 2008, L 144, s. 37)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA, Cementir Italia Srl og Nuova Terni Industrie Chimiche SpA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 317 af 20.11.2010.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/49
 Sag anlagt den 29. november 2007 — Frankrig mod Kommissionen
 (Sag T-432/07)
 (2008/C 22/92)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og A.-L. During, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning 2007/647/EF af 3. oktober 2007 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (1) annulleres i det omfang, den udelukker visse af Den Franske Republik for frugt- og grøntsagsproducentorganisationer afholdte udgifter for regnskabsårene 2003 og 2004.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den Franske Republik har nedlagt påstand om annullation af den anfægtede beslutning på grund af Kommissionens urigtige fortolkning og anvendelse af artikel 11 i Rådets forordning nr. 2200/96 (2), idet den antog, at den franske regering ikke havde overholdt de i denne bestemmelse fastsatte betingelser for at anerkende frugt- og grøntsagsproducentorganisationer.
 (1) Meddelt under nummer K(2007) 4477, EUT L 261, s. 28.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28.10.1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (EFT L 297, s. 1).


text:
C 55/38 DA Den Europæiske Unions Tidende 8.3.2003
 Sag anlagt den 7. januar 2003 af Everlast World’s Boxing Søgsmålsgrunde: — Der findes ingen absolutte
 Headquarters Corporation mod Kontoret for Harmonise- registreringshindringer som
 ring i det Indre Marked (Varemærker og Design) omhandlet i artikel 7, stk. 1,
 litra c) og b), i forordning
 (EF) nr. 40/94 ( 1).
 (Sag T-3/03)
 — Varemærket har gennem
 brug i henhold til artikel 7,
 (2003/C 55/92) stk. 3, i forordning (EF)
 nr. 40/94 fået fornødent sær-
 præg for så vidt angår de
 (Processprog: tysk) omhandlede varer.
 (1 ) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 ker (EFT L 1994 11, s. 1).
 den 7. januar 2003 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Everlast
 World’s Boxing Headquarters Corporation, New York, ved
 Rechtsanwältin A. Barth.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af andet og tredje afsnit i konklusionen i
 afgørelse (sag R 391/2001-1) truffet den 30. oktober
 2002 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmoni-
 sering i Det Indre Marked (Varemærker og Design).
 Sag anlagt den 8. januar 2003 af Giorgio Lebedef mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 (Sag T-4/03)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (2003/C 55/93)
 EF-varemærket, der Ordmærket »Choice of Cham-
 søges registreret: pions« — ansøgning nr. 1508498. (Processprog: fransk)
 Varer eller tjenesteydel- Varer i klasse 18, 25 og 28.
 ser:
 Den til appelkammeret Undersøgerens afvisning af regis-
 påklagede afgørelse: trering. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 8. januar 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Appelkammerets afgø- Undersøgerens afgørelse annulle- Europæiske Fællesskaber af Giorgio Lebedef, Senningerberg
 relse: res hvad angår læder og læderimi- (Luxembourg), ved avocat Gilles Bounéou, og med valgt
 tationer samt varer fremstillet af adresse i Luxembourg.
 disse materialer (indeholdt i klas-
 se 18); skind; »kufferter og rejse-
 tasker; paraplyer, parasoller og
 spadserestokke« samt »legetøj; ju- Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 letræspynt«. Afslag på sagsøgerens
 klage hvad angår »piske og sadel-
 magervarer«, »beklædningsgen- — Afgørelsen af 21.12.2001 truffet af ansættelsesmyndighe-
 stande, fodtøj og hovedbeklæd- den ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ning« samt »spil, gymnastik- og om ikke at ikke at opføre sagsøgeren på listen over de
 sportsartikler (indeholdt i klas- mest fortjenstfulde tjenestemænd og om ikke at forfrem-
 se 28)« og forkastelse af anbrin- me ham til lønklasse B1 i forfremmelsesåret 2001
 gendet om adskillelsesevne som (afgørelse truffet efter fornyet gennemgang af sagsøgerens
 følge af brug af disse varer. sag i forbindelse med forfremmelsesåret 2001) annulleres.


text:
24.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/50
 Personalerettens kendelse (Første Afdeling) af 5. juli 2011 — Coedo Suárez mod Rådet
 (Sag F-73/10) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - erstatningssøgsmål - stiltiende afvisning af ansøgningen om erstatning, efterfulgt af et udtrykkeligt afslag på nævnte ansøgning - for sen indgivelse af den forudgående klage over den stiltiende afvisning - afvisning)
 2011/C 282/94
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Angel Coedo Suárez (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne S. Rodrigues, A. Blot og C. Bernard-Glanz)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved K. Zieleśkiewicz og M. Bauer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Rådets afgørelse om afslag på sagsøgerens ansøgning om erstatning og om afslag på ansøgningen om erstatning for den lidte økonomiske og ikke-økonomiske skade.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 301 af 6.11.2010, s. 63.


text:
14.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 302/10
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. juli 2015 — Konstantinos Maïstrellis mod Ypourgos Dikaiosynis, Diafaneias kai Anthropinon Dikaiomaton (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)
 (Sag C-222/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - direktiv 96/34/EF - rammeaftalen vedrørende forældreorlov - § 2, stk. 1 - individuel ret til forældreorlov i forbindelse med et barns fødsel - national lovgivning, som fratager en tjenestemand, hvis hustru ikke arbejder, retten til en sådan orlov - direktiv 2006/54/EF - ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv - artikel 2, stk. 1, litra a), og artikel 14, stk. 1, litra c) - arbejdsvilkår - direkte forskelsbehandling))
 (2015/C 302/12)
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Symvoulio tis Epikrateias
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Konstantinos Maïstrellis
 Sagsøgt: Ypourgos Dikaiosynis, Diafaneias kai Anthropinon Dikaiomaton
 Konklusion
 Bestemmelserne i Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, som ændret ved Rådets direktiv 97/75/EF af 15. december 1997, og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, hvorefter en tjenestemand fratages retten til forældreorlov i en situation, hvor hans hustru ikke arbejder eller ikke udøver et liberalt erhverv, medmindre hustruen anses for at være ude af stand til at passe et barn som følge af alvorlig sygdom eller handicap.
 (1) EUT C 235 af 21.7.2014.


text:
C 79/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.3.2001
 1) Appellen afvises. DOMSTOLENS KENDELSE
 2) J betaler sagens omkostninger.
 (Tredje Afdeling)
 (1) EFT C 47 af 19.2.2000. af 5. oktober 2000
 i sag C-182/97, Palazzo Piacentini Srl mod Amministrazio-
 ne finanziaria dello Stato (anmodning om præjudiciel
 afgørelse indgivet af Tribunale di Brescia) (1)
 (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — åbenbart identisk
 DOMSTOLENS KENDELSE spørgsmål«)
 (Tredje Afdeling) (2001/C 79/15)
 af 5. oktober 2000
 (Processprog: italiensk)
 i sag C-363/96, ISFA SpA mod Ministero delle Finanze
 (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribuna-
 I sag C-182/97, angående en anmodning, som Tribunale di
 le di Catania) (1)
 Brescia (Italien) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — åbenbart identisk ret verserende sag, Palazzo Piacentini Srl mod Amministrazio-
 spørgsmål«) ne finanziaria dello Stato, at opnå en præjudiciel afgørelse
 vedrørende fortolkningen af fællesskabsrettens bestemmelser
 om tilbagesøgning af beløb, der er erlagt i urigtig formening
 (2001/C 79/14) om skyld, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, J.C. Moitinho de Almeida, og dommerne
 C. Gulmann og J.-P. Puissochet (refererende dommer); genera-
 (Processprog: italiensk) ladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass,
 den 5. oktober 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 således:
 I sag C-363/96, angående en anmodning, som Tribunale di
 Catania (Italien) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte 1) Fællesskabsretten er ikke til hinder for, at en medlemsstat for
 ret verserende sag, ISFA SpA mod Ministero delle Finanze, at søgsmål vedrørende tilbagesøgning af afgifter, der er opkrævet i
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af strid med fællesskabsretten, indfører en national forældelsesfrist
 fællesskabsrettens bestemmelser om tilbagebetaling af beløb, på tre år, der fraviger de almindelige regler i forholdet mellem
 der er erlagt i urigtig formening om skyld, har Domstolen privatpersoner for tilbagesøgning af beløb, der er erlagt i urigtig
 (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.C. Moi- formening om skyld, der fastsætter en gunstigere forældelsesfrist,
 tinho de Almeida, og dommerne C. Gulmann og J.-P. Puisso- når denne forældelsesfrist anvendes på samme måde i søgsmål,
 chet (refererende dommer); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo hvor der er nedlagt påstand om afgifter, der er hjemlet i
 Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 5. oktober 2000 afsagt fællesskabsretten, og afgifter, der er hjemlet i national ret.
 kendelse, hvis konklusion lyder således:
 2) Under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende, er
 Under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende er fælles- fællesskabsretten ikke til hinder for, at en medlemsstat for
 skabsretten ikke til hinder for, at en medlemsstat for søgsmål søgsmål vedrørende tilbagesøgning af afgifter, der er opkrævet i
 vedrørende tilbagesøgning af afgifter, der er opkrævet i strid med et strid med et direktiv, fastsætter en national forældelsesfrist, der
 direktiv, fastsætter en forældelsesfrist, der begynder at løbe på datoen begynder at løbe fra datoen for betalingen af de omhandlede
 for betaling af de omhandlede afgifter, også selv om nævnte direktiv afgifter, også selv om dette direktiv på nævnte dato endnu ikke
 på denne dato endnu ikke var blevet korrekt gennemført i national var korrekt gennemført i national ret.
 ret.
 (1) EFT C 212 af 12.7.1997.
 (1) EFT C 9 af 11.1.1997.


text:
10 . 5 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 142/ 1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM delse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selv
 (Femte Afdeling) stændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der
 flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført
 af 13 . marts 1997 ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001 /83 af 2 . juni 1983,
 i sag C-131/95 , P. J. Huijbrechts mod Commissie voor de navnlig artikel 71 , stk. 1 , litra a), nr. ii), sammenholdt
 behandeling van administratieve geschillen ingevolge med artikel 13, skal fortolkes således, at når tilkendelse af
 artikel 41 der Algemene Bijstandswet in de provincie en fortsættelsesydelse til en arbejdsløshedsydelse i den stat,
 Noord-Brabant ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra hvor den pågældende havde sin seneste beskæftigelse, er
 Nederlandenes Raad van State ) ( : ) betinget af, at den pågældende har oppebåret en arbejds
 løshedsydelse i et bestemt tidsrum, er denne stat forpligtet
 (Social sikring — grænsearbejder der er helt arbejdsløs — til at tage den arbejdsløshedsydelse i betragtning, som
 arbejdsløshedsydelse i den kompetente medlemsstat — grænsearbejderen har oppebåret i bopœlsstaten i overens
 forordning (EØF) nr. 1408/71 ) stemmelse med artikel 71 , stk. 1 , litra a), nr. ii), som om
 ( 97/C 142/01 )
 ydelsen er oppebåret i førstnævnte stat.
 ( 1 ) EFT nr. C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 (Processprog: nederlandsk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C- 13 1/95, angående en anmodning, som Nederlande DOMSTOLENS DOM
 nes Raad van State i medfør af EF-traktatens artikel 177
 (Første Afdeling)
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verse
 rende sag P. J. Huijbrechts mod Commissie voor de behan af 13 . marts 1997
 deling van administratieve geschillen ingevolge artikel 41
 der Algemene Bijstandswet in de provincie Noord-Brabant i sag C-358/95 , Tommaso Morellato mod Unità sanitaria
 at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen locale (USL ) n° 11 di Pordenone ( anmodning om præjudi
 af artikel 67 i Rådets forordning ( EØF) nr. 1408/71 af ciel afgørelse fra Pretura di Pordenone ) (*)
 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordnin (Traktatens artikel 30 og 36 — ingredienser i brød —
 ger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og de højeste vandindhold, mindsteindhold af aske og forbud
 res familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, mod visse ingredienser)
 som ændret og ajourført ved Rådets forordning ( EØF)
 nr. 2001 /83 af 2 . juni 1983 ( EFT nr. L 230 af 22 . 8 . 1983 , ( 97/C 142/02
 s. 6 ), og af EF-traktatens artikel 6 , har Domstolen ( Femte
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. C. Moi
 tinho de Almeida, og dommerne D. A. O. Edward ( refere (Processprog: italiensk)
 rende dommer), J.-P. Puissochet, P. Jann og M. Wathelet;
 generaladvokat: A. La Pergola; justitssekretær: fuldmægtig
 L. Hewlett, den 13 . marts 1997 afsagt dom, hvis konklu (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 sion lyder således: offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 Bestemmelserne vedrørende arbejdsløshedsydelser i Rådets I sag C-358/95 , angående en anmodning, som Pretura di
 forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anven Pordenone ( Italien), i medfør af EF-traktatens artikel 177


text:
21.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/11
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. juli 2015 — Europa-Kommissionen mod Republikken Bulgarien
 (Sag C-145/14) (1)
 ((Traktatbrud - miljø - direktiv 1999/31/EF - artikel 14 - deponering af affald - ikke farligt affald - eksisterende deponeringsanlæg opfylder ikke kravene))
 (2015/C 311/11)
 Processprog: bulgarsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved S. Petrova og E. Sanfrutos Cano, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Bulgarien (ved E. Petranova og D. Drambozova, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Republikken Bulgarien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 14, litra a)-c), i Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald, idet den ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at deponeringsanlæg for ikke farligt affald på dens territorium kun fortsætter driften, hvis de opfylder kravene i dette direktiv.
 2)
 I øvrigt frifindes Republikken Bulgarien.
 3)
 Europa-Kommissionen og Republikken Bulgarien bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 159 af 26.5.2014.


text:
12.8.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/35
 Sag anlagt den 16. maj 2006 — Balázs Dániel Simon mod Domstolen og Kommissionen
 (Sag F-58/06)
 (2006/C 190/65)
 Processprog: ungarsk
 Parter
 Sagsøger: Balázs Dániel Simon (Bruxelles, Belgien) (ved ügyvéd György Magyar)
 Sagsøgte: De Europæiske Fællesskabers Domstol (ved Marc Schauss, som befuldmægtiget) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation i sin helhed af Domstolens ansættelsesmyndigheds afgørelse af 27. september 2005, der stadfæster afgørelsen af 21. juli 2005, hvorved sagsøgeren fik afslag på sin anmodning om overflyttelse, og annullation af afgørelse af 15. februar 2006, hvorved sagsøgerens klage over de nævnte afgørelser blev afvist, samt annullation af Kommissionens ansættelsesmyndigheds afgørelse af 3. oktober 2005 om ikke at ansætte sagsøgeren og af dennes afgørelse af 16. februar 2006, hvorved sagsøgerens klage over den nævnte afgørelse blev afvist.
 —
 Domstolen og Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning for det tab, som følger af de annullerede afgørelser.
 —
 Domstolen og Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, der i øjeblikket er tjenestemand ved Kommissionen, blev ansat ved Domstolen som jurist-lingvist i lønklasse A*7 den 16. juli 2004, efter han havde bestået udvælgelsesprøve EPSO/LA/12/03. I maj 2005 indgav sagsøgeren en ansøgning om en stilling ved Kommissionen og anmodede herefter om at blive overført til den pågældende institution, hvilken anmodning blev afslået af Domstolen. Sagsøgeren søgte senere en anden ledig stilling ved Kommissionen. Selv om Kommissionen udvalgte sagsøgeren til besættelse af stillingen, anmodede han ikke om overførsel. Efter at sagsøgeren var blevet optaget på reservelisten for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/A/4/03, tilbød Kommissionen ham en stilling med virkning fra den 2. marts 2006 i lønklasse A*5. Sagsøgeren var forinden ophørt med at arbejde for Domstolen.
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af afgørelserne af 21. juli 2005, 27. september 2005, 3. oktober 2005 og af 16. februar 2006 som følge af manglende begrundelse, åbenbart urigtig vurdering og magtfordrejning. Som retsgrundlag for denne påstand har han påberåbt sig en tilsidesættelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 723/2004 af 22. marts 2004 og tilsidesættelse af principperne om beskyttelse af den berettigede forventning og af forbuddet mod forskelsbehandling. Påstanden om annullation af Domstolens afgørelse af 15. februar 2006 støttes på en åbenbar urigtig vurdering.


text:
C 331/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.11.2001
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Sag anlagt den 24. september 2001 af Kommissionen for
 se afsagt den 5. september 2001 af Gerechtshof te De Europæiske Fællesskaber mod Irland
 ’s-Hertogenbosch i sagen arvingerne efter H. Barbier
 mod Hoofd van de eenheid Particulieren/Ondernemingen (Sag C-366/01)
 buitenland, Heerlen, under Rijksbelastingsdienst
 (2001/C 331/19)
 (Sag C-364/01)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. sep-
 tember 2001 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber ved Marie Wolfcarius, som befuld-
 (2001/C 331/18) mægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til Kommissionens direktiv 1999/48/EF af
 Ved kendelse afsagt den 5. september 2001, indgået til 21. maj 1999 om anden tilpasning til den tekniske
 Domstolens Justitskontor den 24. september 2001, har Ge- udvikling af Rådets direktiv 96/49/EF om indbyrdes
 rechtshof te ’s-Hertogenbosch i sagen arvingerne efter H. Bar- tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om jernbane-
 bier mod Hoofd van de eenheid Particulieren/Ondernemingen befordring af farligt gods (1), idet det ikke har vedtaget de
 buitenland, Heerlen, under Rijksbelastingsdienst, forelagt De love og administrative bestemmelser, der er nødvendige
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi- for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændig-
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål: heder ikke har givet Kommissionen underretning herom.
 2. Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 1. Kræves der på nuværende tidspunkt stadig en grænseover-
 skridende økonomisk aktivitet som betingelse for adgan-
 gen til at påberåbe sig fællesskabsretten? Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Artikel 249 EF, i henhold til hvilken direktiver med hensyn
 2. Er fællesskabsretten til hinder for, at en medlemsstat til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 (beliggenhedsstaten) i forbindelse med, at en fast ejendom, indeholder implicit en forpligtelse for medlemsstaterne til
 der er beliggende i den pågældende stat, erhverves ved overholde den frist for gennemførelse, der er fastsat i direktivet.
 arv, opkræver en afgift af den faste ejendoms værdi, Denne frist udløb den 1. juli 1999, uden at Irland havde
 hvorved beliggenhedsstaten tillader, at værdien af en udstedt de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme
 leveringsforpligtelse vedrørende den faste ejendom fradra- det direktiv, der er henvist til i Kommissionens påstande.
 ges, hvis arveladeren ved sin død havde bopæl i beliggen-
 hedsstaten, men ikke, hvis han på dødstidspunktet havde
 bopæl i en anden medlemsstat (bopælsstaten)? (1) EFT L 169 af 5.7.1999, s. 58.
 3. Skal spørgsmål 2 besvares anderledes, såfremt arveladeren
 på tidspunktet for erhvervelsen af den faste ejendom ikke
 længere havde bopæl i beliggenhedsstaten?
 Sag anlagt den 24. september 2001 af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske
 4. Har det betydning for svaret på spørgsmål 2, hvordan Republik
 arveladerens kapital har været fordelt mellem beliggen-
 hedsstaten, hans bopælsstat og eventuelle andre stater? (Sag C-367/01)
 (2001/C 331/20)
 5. I bekræftende fald ønskes det oplyst, i hvilken stat en
 kapital, der er investeret i en mellemregningsfordring
 på et »besloten vennootschap« (anpartsselskab), som
 omhandlet i punkt 2.4, er investeret? Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. sep-
 tember 2001 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk
 konsulent Antonio Caeiros og Panos Panagiotopoulos, der er
 udstationeret som national tjenestemand ved Kommissionens
 Juridiske Tjeneste.


text:
9.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/22
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 27. april 2005
 i sag T-34/05, Makhteshim-Agan Holding BV m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Særlige rettergangsformer - foreløbige forholdsregler - passivitetssøgsmål - formaliteten - direktiv 91/414/EØF)
 (2005/C 171/37)
 Processprog: engelsk
 I sag T-34/05, Makhteshim-Agan Holding BV m.fl., Amsterdam (Nederlandene), ved avocats C. Mereu og K. Van Maldegen, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: B. Doherty, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand om, at der iværksættes foreløbige forholdsregler vedrørende vurderingen af endosulfan med henblik på stoffets eventuelle optagelse i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230, s. 1), har Rettens præsident den 27. april 2005 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
29.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Krajský súd v Košiciach (Den Slovakiske Republik) den 9. marts 2015 — Kovozber s. r. o. mod Daňový úrad Košice
 (Sag C-120/15)
 (2015/C 213/22)
 Processprog: slovakisk
 Den forelæggende ret
 Krajský súd v Košiciach
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Kovozber s. r. o.
 Sagsøgt: Daňový úrad Košice
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 183, stk. 1, i direktiv 2006/112/EF i den affattelse, der følger af direktiv 2006/138/EF (1), fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som med henblik på at fastsætte betingelserne for tilbagebetaling af overskydende moms underlægger tildeling af morarenter (i forbindelse med for sen tilbagebetaling af moms) et krav om udløb af en frist på ti dage efter afslutningen af en skattekontrol, som har til formål at fastslå, om der består en ret til tilbagebetaling af overskydende moms?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, er den nationale ret da forpligtet til ved en skønsmæssig vurdering på grundlag af en analog retlig argumentation at fastsætte en passende retlig ordning, såfremt den nationale lovgivning ikke regulerer morarenter ved udløbet af fristen på ti dage efter afslutningen af en skattekontrol?
 (1) EUT L 384 af 29.12.2006, s. 92.


text:
8.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 64/27
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 28. december 2007 — Sea s.r.l. mod Comune di Ponte Nossa
 (Sag C-573/07)
 (2008/C 64/39)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Sea s.r.l.
 Sagsøgt: Comune di Ponte Nossa
 Præjudicielt spørgsmål
 Er en direkte tildeling af en kontrakt på tjenesteydelser vedrørende indsamling, transport og bortskaffelse af kommunalt fast affald til et 100 % offentligt ejet anpartsselskab, hvis vedtægter i medfør af artikel 113 i lovdekret nr. 267 af 18. august 2000, er udformet som angivet ovenfor, forenelig med fællesskabsretten, og navnlig med etableringsfriheden eller den frie udveksling af tjenesteydelser, med forbuddet mod forskelsbehandling og bestemmelserne om ligebehandling, gennemsigtighed og fri konkurrence som omhandlet i traktatens artikel 12, 43, 45, 46, 49 og 86?


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/45
 Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 4. december 2007 — Cheminova m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-326/07 R)
 (Særlige rettergangsformer - direktiv 91/414/EØF - begæring om udsættelse af gennemførelsen - formaliteten - manglende uopsættelighed)
 (2008/C 22/84)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Cheminova A/S (Harboøre, Danmark), Cheminova Agro Italia Srl (Rom, Italien), Cheminova Bulgaria EOOD (Sofia, Bulgarien), Agrodan, SA (Madrid, Spanien) og Lodi SAS (Grand-Fougeray, Frankrig) (ved avocats C. Mereu og K. Van Maldegem)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Doherty og L. Parpala, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2007/389/EF af 6. juni 2007 om afvisning af at optage malathion i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette stof (EUT L 146, s. 19), indtil Retten har afsagt dom i hovedsagen.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.