text:
C 335/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.11.2000
 DOMSTOLENS DOM 4) Artikel 10 i direktiv 69/335, som affattet ved direktiv 85/303,
 afføder rettigheder, som borgerne kan gøre gældende for de
 nationale domstole.
 (Femte Afdeling)
 af 26. september 2000 (1) EFT C 188 af 3.7.1999.
 i sag C-134/99, IGI — Investimentos Imobiliários SA mod
 Fazenda Pública (anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 Supremo Tribunal Administrativo) (1)
 (»Direktiv 69/335/EØF — kapitaltilførselsafgifter — afgif-
 ter på registrering i et nationalt register over juridiske DOMSTOLENS DOM
 personer — afgifter, der har karakter af vederlag«)
 (Femte Afdeling)
 (2000/C 335/26)
 af 26. september 2000
 (Processprog: portugisisk)
 i sag C-408/99, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Irland (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (»Traktatbrud — direktiv 94/55/EF og 96/86/EF — mang-
 lende gennemførelse inden for den fastsatte frist«)
 I sag C-134/99, angående en anmodning, som Supremo
 (2000/C 335/27)
 Tribunal Administrativo (Portugal) i medfør af EF-traktatens
 artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i
 den for nævnte ret verserende sag, IGI — Investimentos
 Imobiliários SA mod Fazenda Pública, procesdeltager: Mini- (Processprog: engelsk)
 stério Público, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 fortolkningen af artikel 4, artikel 10 og artikel 12, stk. 1,
 Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilfør- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 selsafgifter (EFT 1969 II, s. 405), som affattet ved Rådets gjort i Samling af Afgørelser)
 direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985 (EFT L 156, s. 23), har
 Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman- I sag C-408/99, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 den, D.A.O. Edward, og dommerne L. Sevón, P. Jann, H. Rag- ber (befuldmægtiget: M. Wolfcarius) mod Irland (befuldmægti-
 nemalm (refererende dommer) og M. Wathelet; generaladvo- get: M.A. Buckley), angående en påstand om, at det fastslås, at
 kat: G. Cosmas; justitssekretær: R. Grass, den 26. september Irland har tilsidesat sine forpligtelser efter Rådets direktiv
 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: 94/55/EF af 21. november 1994 om indbyrdes tilnærmelse af
 medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad
 1) Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltil- vej (EFT L 319, s. 7) og Kommissionens direktiv 96/86/EF af
 førselsafgifter, som affattet ved Rådets direktiv 85/303/EØF af 13. december 1996 om tilpasning til den tekniske udvikling af
 10. juni 1985, skal fortolkes således, at opkrævning af gebyrer direktiv 94/55/EF (EFT L 335, s. 43), idet Irland ikke har
 som de i hovedsagen omhandlede for registrering i et nationalt vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er
 register over juridiske personer af en forhøjelse af kapitalen i et nødvendige for at efterkomme disse direktiver eller under
 kapitalselskab udgør skatter eller afgifter i direktivets forstand. alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen om
 sådanne bestemmelser, har. Domstolen (Femte Afdeling), sam-
 2) Gebyrer, som skal svares for registrering i et nationalt register mensat af afdelingsformanden, D.A.O. Edward, og dommerne
 over juridiske personer af en forhøjelse af kapitalen i et L. Sevón, P.J.G. Kapteyn, H. Ragnemalm (refererende dommer)
 kapitalselskab, er i princippet forbudt i medfør af direktivets og M. Wathelet; generaladvokat: A. Saggio; justitssekretær:
 artikel 10, litra c), når de udgør skatter eller afgifter i den R. Grass, den 26. september 2000 afsagt dom, hvis konklusion
 forstand, hvor udtrykket er anvendt i direktiv 69/335, som lyder således:
 affattet ved direktiv 85/303.
 1) Irland har tilsidesat sine forpligtelser efter Rådets direktiv
 3) Gebyrer som de i hovedsagen omhandlede, der opkræves ved 94/55/EF af 21. november 1994 om indbyrdes tilnærmelse af
 registrering i et nationalt register over juridiske personer af en medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej
 forhøjelse af kapitalen i et kapitalselskab, og hvis størrelse uden og Kommissionens direktiv 96/86/EF af 13. december 1996
 begrænsninger stiger direkte proportionalt med den tegnede om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 94/55/EF,
 kapital, har ikke karakter af vederlag i den forstand, hvori idet Irland ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love
 udtrykket er anvendt i artikel 12, stk. 1, litra e), i direktiv og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 69/335, som affattet ved direktiv 85/303. efterkomme direktiverne.
 ---pagebreak--- 25.11.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 335/15
 2) Irland betaler sagens omkostninger. DOMSTOLENS DOM
 (1) EFT C 6 af 8.1.2000. (Fjerde Afdeling)
 af 3. oktober 2000
 i sag C-371/97, Cinzia Gozza m.fl. mod Università degli
 Studi di Padova m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse
 DOMSTOLENS DOM fra Tribunale civile e penale di Venezia) (1)
 (Første Afdeling) (»Etableringsret — fri udveksling af tjenesteydelser — læger
 — specialer — uddannelsesperioder — aflønning — direkte
 af 28. september 2000 virkning«)
 i sag C-193/99, straffesag mod Graeme Edgar Hume (2000/C 335/29)
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sedgefield Magi-
 strates’ Court) (1)
 (»Sociale bestemmelser inden for vejtransport — ugentlig (Processprog: italiensk)
 hvileperiode — overførsel«)
 (2000/C 335/28)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Processprog: engelsk)
 I sag C-371/97, angående en anmodning, som Tribunale
 civile e penale di Venezia (Italien) i medfør af EF-traktatens
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i
 gjort i Samling af Afgørelser) den for nævnte ret verserende sag, Cinzia Gozza m.fl. mod
 Università degli Studi di Padova m.fl., at opnå en præjudiciel
 I sag C-193/99, angående en anmodning, som Sedgefield afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv
 82/76/EØF af 26. januar 1982 om ændring af direktiv
 Magistrates’ Court (Det Forenede Kongerige) i medfør af
 75/362/EØF om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser,
 artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 ret verserende straffesag mod Graeme Edgar Hume at opnå en certifikater og andre kvalifikationsbeviser for læger omfattende
 foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 8,
 til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, og om
 stk. 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december
 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale ændring af direktiv 75/363/EØF om samordning af de admini-
 strativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed
 område inden for vejtransport (EFT L 370, s. 1), har Domstolen
 som læge (EFT L 43, s. 21), har Domstolen (Fjerde Afdeling),
 (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, L. Sevón,
 og dommerne P. Jann (refererende dommer) og M. Wathelet; sammensat af afdelingsformanden, D.A.O. Edward (refereren-
 de dommer), og dommerne A. La Pergola og H. Ragnemalm;
 generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: R. Grass, den 28. sep-
 tember 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: assisterende justitsse-
 kretær H. von Holstein, den 3. oktober 2000 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 Artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af
 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det
 sociale område inden for vejtransport skal fortolkes således, at en Artikel 2, stk. 1, litra c), samt punkt 1 i bilaget til Rådets direktiv
 fører, der vælger at overføre sin ugentlige hvileperiode til den uge, der 75/363/EØF af 16. juni 1975 om samordning af de administrativt
 følger efter den uge, i hvilken hvileperioden er indtjent, i løbet af eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som læge, som
 denne anden uge skal tage to ugentlige hvileperioder efter hinanden ændret ved Rådets direktiv 82/76/EØF af 26. januar 1982 om
 og uden afbrydelse. ændring af direktiv 75/362/EØF om gensidig anerkendelse af
 eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for læger
 omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af
 (1) EFT C 204 af 17.7.1999. retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, og om ændring
 af direktiv 75/363, og artikel 3, stk. 2, samt punkt 2 i bilaget til
 direktiv 75/363, som ændret ved direktiv 82/76, skal fortolkes
 således:


text:
8.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 285/21
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 4. august 2008 — Stichting Greenpeace Nederland mod Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, procesdeltager: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
 (Sag C-361/08)
 (2008/C 285/34)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Raad van State
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Stichting Greenpeace Nederland
 Sagsøgt: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer
 Procesdeltager: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal stedet for udsætningen af genetisk modificerede organismer, der ikke kan betragtes som fortrolige i henhold til artikel 25, stk. 4, i direktiv 2001/18/EF (1), når henses til direktivets formål og systematik, fortolkes som en henvisning til matrikelangivelsen, eller er det tilstrækkeligt at foretage angivelse af et større geografisk område?
 2.
 a)
 Hvis angivelse af et større geografisk område er tilstrækkeligt, hvilke omstændigheder kan i så fald inddrages ved afgørelsen af, hvorledes der skal ske angivelse af området?
 b)
 Har direktiv 2003/4/EF (2) betydning ved afgørelsen af områdeangivelsens størrelse?
 c)
 Opfylder et område, der er tyve gange større end den enkelte mark, kravene i henhold til proportionalitetsprincippet?
 3)
 Iagttages proportionalitetsprincippet, hvis der i henhold til den ændrede praksis den 17. juli 2008 vælges en generel angivelse af områder, der er hundrede gange større end de enkelte prøvemarker?
 4)
 Hvis en matrikelangivelse er tilstrækkelig, kan der da alligevel trods artikel 25, stk. 4, i direktiv 2001/18/EF findes tilstrækkelig begrundelse for at behandle præcise oplysninger om stedet for udsætning fortroligt under de omstændigheder, der er anført i artikel 4, stk. 2, i direktiv 2003/4/EF?
 5.
 a)
 Indeholder artikel 4, stk. 2, i direktiv 2003/4/EF en udtømmende opregning af begrundelser?
 b)
 Kan beskyttelsen af virksomheder, herunder personer og produkter, og forebyggelse af sabotage vedrørende det bioteknologiske udviklingsklima i Nederlandene i bekræftende fald indordnes under de begrundelser, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, i direktiv 2003/4/EF?
 6)
 Hvis spørgsmål 5a) og b) besvares bekræftende, er valget af en angivelse af et område, der er tyve eller hundrede gange så stort som prøvemarken, i lyset af artikel 4, stk. 2, litra h), i direktiv 2003/4/EF i så fald forholdsmæssigt i forhold til beskyttelsen af private interesser (beskyttelse af virksomheder, herunder personer og produkter) og offentlige interesser (forebyggelse af sabotage vedrørende det bioteknologiske udviklingsklima i Nederlandene)?
 7.
 a)
 Hvis spørgsmål 5a) besvares benægtende, udgør beskyttelsen af virksomheder, herunder personer og produkter, og forebyggelse af sabotage vedrørende det bioteknologiske udviklingsklima i Nederlandene, da en lovlig begrundelse?
 b)
 Hvis spørgsmål 7a) besvares bekræftende, er valget af en angivelse af et område, der er tyve eller hundrede gange så stort som prøvemarken i så fald forholdsmæssigt i forhold til beskyttelsen af private interesser (beskyttelse af virksomheder, herunder personer og produkter) og offentlige interesser (forebyggelse af sabotage vedrørende det bioteknologiske udviklingsklima i Nederlandene)?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12.3.2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF — Erklæring fra Kommissionen, EFT L 106, s. 1.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28.1.2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF, EFT L 41, s. 26.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/20
 Sag anlagt den 18. april 2011 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovenien
 (Sag C-185/11)
 2011/C 269/37
 Processprog: slovensk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved K.-Ph. Wojcik, M. Žebre og N. Yerrell)
 Sagsøgt: Republikken Slovenien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Slovenien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 3, i Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (1) og i henhold til artikel 29 og 39 i Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv) (2) samt i henhold til artikel 56 og 63 TEUF, idet den ikke har gennemført Rådets direktiv 73/239/EØF og 92/49/EØF korrekt og fuldstændigt i national ret.
 —
 Republikken Slovenien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 73/239/EØF og direktiv 92/49/EØF udløb den 1. maj 2004.
 (1) EFT L 228, s. 3.
 (2) EFT L 228, s. 1.


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/6
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 21. juli 2011 — Lucy Stewart mod Secretary of State for Work and Pensions (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-503/09) (1)
 (Social sikring - forordning (EØF) nr. 1408/71 - artikel 4, 10 og 10a - korttidsydelse ved uarbejdsdygtighed til unge handicappede - ydelse i anledning af sygdom eller ydelse ved invaliditet - betingelser om bopæl, om ophold på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen og om tidligere ophold - unionsborgerskab - proportionalitet)
 2011/C 269/09
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Upper Tribunal
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Lucy Stewart
 Sagsøgt: Secretary of State for Work and Pensions
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Upper Tribunal — fortolkning af artikel 10, 19, 28, 29 og 95a i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 II, s. 366) — ydelse udbetalt til arbejdsløse mellem 16 og 25 år med bopæl i Det Forenede Kongerige som har været uarbejdsdygtige i mindst syv måneder (»short-term incapacity benefit in youth«) — kvalificering af ydelsen som ydelse i anledning af sygdom eller som ydelse ved invaliditet — ydelse, der er undergivet en bopælsbetingelse
 Konklusion
 1)
 En korttidsydelse ved uarbejdsdygtighed til unge handicappede som den i hovedsagen omhandlede er en ydelse ved invaliditet som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 647/2005 af 13. april 2005, hvis det er uomtvistet, at ansøgeren på datoen for indgivelsen af ansøgningen har et permanent eller langvarigt handicap.
 2)
 Artikel 10, stk. 1, første afsnit, i forordning nr. 1408/71, i nævnte udgave, som ændret ved forordning nr. 647/2005, er til hinder for, at en medlemsstat undergiver tildelingen af en korttidsydelse ved uarbejdsdygtighed til unge handicappede som den i hovedsagen omhandlede en betingelse om, at ansøgeren har fast bopæl på medlemsstatens område.
 Artikel 21, stk. 1, TEUF er til hinder for, at en medlemsstat undergiver tildelingen af en sådan ydelse:
 —
 en betingelse om, at ansøgeren tidligere har haft ophold på medlemsstatens område og lader alle andre omstændigheder, som gør det muligt at godtgøre, at der foreligger en reel forbindelse mellem ansøgeren og denne medlemsstat, ude af betragtning, og
 —
 en betingelse om, at ansøgeren opholder sig på medlemsstatens område på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen.
 (1) EUT C 37 af 13.2.2010.


text:
1 . 6 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 158/ 11
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : og var blevet lagt til grund for opkøberens beregning af
 mælkegarantimængdeafgiften,
 1 ) Det fastslås, at Kongeriget Spanien har overtrådt
 bestemmelsen i artikel 13 , punkt A, stk . 1 , litra m ), i det eller
 sjette momsdirektiv ( 77/388/EØF ( 1 )) ved at bestemme,
 at momsfritagelsen for tjenesteydelser i nær tilknytning angiver denne ordlyd blot det beløb, der — uden hensyn
 til udøvelsen af sport eller fysisk træning alene finder tagen til rigtigheden af oplysningerne — fremgår af de
 anvendelse på private foreninger, hvis medlemsbidrag faktiske omstændigheder, som opkøberen har angivet, og
 ikke overstiger et bestemt beløb . som er lagt til grund for beregningen af mælkegarantimæng
 deafgiften ?
 2 ) Kongeriget Spanien tilpligtes at afholde sagens omkost
 ninger. Såfremt bestemmelsen skal forstås på den førstnævnte
 måde, rejser det spørgsmålet, om det samlede beløb i
 mælkegarantimængdeafgift, som skyldes i henhold til lov
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: givningen, forfalder på det i forordningen nævnte tidspunkt
 — dengang : 30. juni — således, at skyldneren for
 Den begrænsning af fritagelsen, der fastlægges i den spanske mælkegarantimængdeafgiften (i Tyskland er dette mælke
 lov ( 2 ), fremgår ikke af ordlyden af det sjette direktiv og må producenten ) ved kun delvis erlæggelse — som følge af for
 derfor betragtes som en overtrædelse af bestemmelserne i lave angivelser fra opkøberens side — fra 1 . juli at regne skal
 dettes artikel 13 . Medlemsstaterne må ikke fastsætte betin betale renter af differencebeløbet i henhold til de nationale
 gelser for den i artikel 13 , litra m ), hjemlede fritagelse, der er regler herom .
 forskellige fra dem, der omhandles i samme artikels stk . 2 .
 Den spanske lov om moms tager heller ikke hensyn til det (') EFT 1988 L 139 , s . 12 .
 mål, der fastsættes i den ellevte betragtning til det sjette
 direktiv, idet enhver beskatning på betingelser, der ikke
 hjemles i artikel 13 , er i strid med det mål , at der udarbejdes
 en fælles liste over fritagelser med henblik på en sammen
 lignelig opkrævning af de egne indtægter i samtlige med
 lemsstater; følgelig er den spanske lov ikke alene i strid med
 artikel 1 3 i det sjette direktiv, men også med målene med det Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 fælles merværdiafgiftssystem . afsagt den 1 , februar 1996 af Tribunale di Genova, Første
 Afdeling for Civile Sager, i sagen Trinity Alimentari Italia
 SpA mod Ministero delle Finanze dello Stato
 (<) Sjette direktiv 77/388/EØF ( EFT nr . L 145 af 13 . 6 . 1977,
 s . 1 ). ( Sag C-128/96 )
 ( 2 ) Lov nr. 37/ 1992 som ændret ved lov nr . 42/ 1994 . ( 96/C 158/26 )
 Ved kendelse afsagt den 1 , februar 1996 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 22 . april 1996 , har Tribunale
 di Genova , Første Afdeling for Civile Sager, forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af de samme spørgsmål som i de
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse forenede sager C-47/95 m.fl . ( l ).
 afsagt den 26. marts 1996 af Hessisches Finanzgericht i
 sagen Hartmut Simon mod Hauptzollamt Frankfurt am (') EFT nr . C 119 af 13 . 5 . 1995 , s . 5 .
 Main
 ( Sag C-125/96 )
 ( 96/C 158/25 )
 Ved kendelse afsagt den 26 . marts 1996 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 18 . april 1996 , har Hessis Slettelse af sag C-82/95 ( )
 ches Finanzgericht, Syvende Afdeling, i sagen Hartmut ( 96/C 158/27 )
 Simon mod Hauptzollamt Frankfurt am Main forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om Ved kendelse af 9 , februar 1996 har formanden for De
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål : Europæiske Fællesskabers Domstols Femte Afdeling beslut
 tet, at sag C-82/95 , Kommissionen for De Europæiske
 Skal artikel 15 , stk. 4, i Kommissionens forordning ( EØF ) Fællesskaber mod Den Hellenske Republik, skal slettes af
 nr . 1546/88 ( ] ) af 3 , juni 1988 fortolkes således, at der ved registeret.
 » det afgiftsbeløb, de skylder « skal forstås det beløb i
 mælkegarantimængdeafgift, der skulle erlægges, hvis de (M EFT nr . C 137 af 3 . 6 . 1995 .
 faktiske oplysninger, som lægges til grund for fastsættelsen
 af de afgifter, der forfalder som følge af overskridelser ved
 levering af referencemængderne , var blevet opstillet korrekt


text:
9.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/24
 Appel iværksat den 20. juli 2010 af Kommissionen til prøvelse af Personalerettens dom af 11. maj 2010 i sag F-30/08, Nanopoulos mod Kommissionen
 (Sag T-308/10 P)
 ()
 2010/C 274/38
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved avocats J. Currall, Efthimios Bourtzalas, og Eirini Antipa)
 Den anden part i appelsagen: Fotios Nanopoulos (Itzig, Luxemburg)
 Appellantens påstande
 —
 Personalerettens dom af 11. maj 2010, sag F-30/08, Nanopoulos mod Kommissionen, ophæves.
 —
 Såfremt dommen ikke ophæves, fastsættes et korrekt erstatningsbeløb.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger såvel i første instans som i appelsagen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Med denne appel har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af Personalerettens dom af 11. maj 2010, sag F-30/08, Nanopoulos mod Kommissionen, hvorved Kommissionen blev pålagt at betale indstævnte en erstatning for ikke-økonomisk skade på 90 000 EUR og at betale sagens omkostninger.
 Til støtte for påstanden har Kommissionen fremsat følgende anbringender:
 —
 Der foreligger en tilsidesættelse af artikel 90 og 91 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber (herefter »vedtægten«) samt af retssikkerhedsprincippet, for så vidt som Personaleretten begik en retlig fejl ved at lægge til grund, at indstævntes søgsmål skulle anses for et erstatningssøgsmål, men uden at angive nogen begrundelse herfor.
 —
 Der foreligger en retlig fejl og en begrundelsesmangel, for så vidt som Personaleretten lagde til grund, at erstatningspåstanden blev fremsat inden for en rimelig frist, og fastslog, at afgørelsen om at indlede disciplinærforfølgningen udgjorde en tilsidesættelse af uskyldsformodningen.
 —
 Der foreligger en tilsidesættelse af fællesskabsretten, en retlig fejl og en begrundelsesmangel, for så vidt som Personaleretten undlod at anvende det juridiske kriterium, hvorefter der kræves en »tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse«, og ikke forklarede, hvorfor gældende retspraksis skulle fraviges i den konkrete sag.
 —
 Der foreligger en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 24, en retlig fejl og en begrundelsesmangel, for så vidt som Personaleretten lagde til grund, at ansættelsesmyndigheden var forpligtet til straks at yde indstævnte bistand uden forudgående undersøgelse og inden udløb af den frist på fire måneder, der er fastsat i den omhandlede bestemmelse til besvarelse af henvendelserne.
 —
 Der foreligger en åbenbar retlig fejl og en begrundelsesmangel, for så vidt som Personaleretten fastslog, for det første, at Kommissionen er ansvarlig for den formodede læk af oplysninger til pressen, og for det andet, at den fejlagtigt indledte en disciplinærforfølgning.
 —
 Der foreligger en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og en retlig fejl, for så vidt som Personaleretten tilkendte en erstatning på 90 000 EUR for ikke-økonomisk skade.


text:
C 275/54 DA Den Europæiske Unions Tidende 15.11.2003
 — Meddelelsen om ledig stilling er tilsidesat, idet Kommis- Slettelse af sag T-58/02 (1)
 sionen uden hensyntagen til den af udvælgelseskomiteen
 foretagne udvælgelse har foretaget en fejlagtig vurdering (2003/C 275/91)
 af sagsøgerens faglige kvalifikationer. De svarer fuldt ud
 til de krav, der var anført i meddelelsen om ledig stilling, (Processprog: engelsk)
 og giver mulighed for adgang til kategori B.
 — Tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den beretti-
 gede forventning og af princippet om god forvaltnings- Ved kendelse af 15. juli 2003 har formanden for Anden
 skik. Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-58/02, Kabushiki Kaisha Kenwood mod
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker
 og Design) (KHIM), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 131 af 1.6.2002.
 Delvis slettelse i sag T-33/01 (1)
 (2003/C 275/90)
 (Processprog: engelsk)
 Slettelse af sag T-143/03 R
 Ved kendelse af 24. juni 2003 har formanden for Femte
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (2003/C 275/92)
 besluttet, at sagsøgeren Kirch Media GmbH & Co. KgaA skal
 slettes på listen over sagsøgere i sag T-33/01, Kirch Media (Processprog: nederlandsk)
 GmbH & Co KgaA og KirchMedia WM AG mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber.
 Ved kendelse af 17. juli 2003 har præsidenten for De
 (1) EFT C 134 af 5.5.2001. Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag
 T-143/03 R, Elisabeth Saskia Smit mod Europol, skal slettes af
 registeret.


text:
22.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/32
 Sag anlagt den 1. marts 2006 — Den Italienske Republik mod Kommissionen
 (Sag T-77/06)
 (2006/C 96/51)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello Stato Paolo Gentili)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Europa-Kommissionens skrivelse af 19. december 2005 journalnr. 14012, hvis genstand er program POR Sicilia N., betalingsanmodning 2005 3489, hvorved der anmodes om at »overholde de betingelser, som er fastsat i skrivelsen af 29. juli 2003 fra kommissær Barnier vedrørende gyldigheden af de forskud, der er udbetalt i henhold til støtteordninger«.
 —
 Annullation af Europa-Kommissionens skrivelse af 21. december 2005 journalnr. 14134, hvis genstand er program POR Sicilia N., betalingsanmodning SYSFIN 2005 3554, hvorved der anmodes om at »overholde de betingelser, som er fastsat i skrivelsen af 29. juli 2003 fra kommissær Barnier vedrørende gyldigheden af de forskud, der er udbetalt i henhold til støtteordninger«.
 —
 Annullation af Europa-Kommissionens skrivelse af 25. januar 2006 journalnr. 765, hvis genstand er program PON videnskabelige forskning, teknologisk udvikling og højere uddannelse, betalingsanmodning 2005 3784, hvori der anmodes om at »overholde de betingelser, som er fastsat i skrivelsen af 29. juli 2003 fra kommissær Barnier vedrørende gyldigheden af de forskud, der er udbetalt i henhold til støtteordninger«.
 —
 Annullation af Europa-Kommissionens skrivelse af 13. februar 2006 journalnr. 1459, hvis genstand er program POR Sicilia N., betalingsanmodning SYSFIN 2006 0029, hvorved der anmodes om at »overholde de betingelser, som er fastsat i skrivelsen af 29. juli 2003 fra kommissær Barnier vedrørende gyldigheden af de forskud, der er udbetalt i henhold til støtteordninger«.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til dem, der er påberåbt i sag T-345/04, Den Italienske Republik mod Kommissionen (1).
 (1) EUT C 262 af 23.10.2004, s. 55.


text:
16.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 224/31
 Sag anlagt den 4. august 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-339/06)
 (2006/C 224/59)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Cattabriga, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter artikel 2, stk. 1, i Kommissionens direktiv 2004/116/EF af 23. december 2004 om ændring af bilaget til Rådets direktiv 82/471/EØF for så vidt angår medtagelse af Candida guilliermondii
 (1), da den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller i det mindste ikke har givet Kommissionen meddelelse om vedtagelse af sådanne.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. juni 2005.
 (1) EUT L 379, s. 81.


text:
9.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 325/42
 Appel iværksat den 28. august 2013 af CC til prøvelse af Personalerettens dom af 11. juli 2013 i sag F-9/12, CC mod Parlamentet
 (Sag T-457/13 P)
 2013/C 325/70
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: CC (Bridel, Luxembourg) (ved advokat G. Maximini)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet
 Appellantens påstande
 —
 Dom afsagt af Personaleretten den 11. juli 2013 i sag F-9/12 (CC mod Europa-Parlamentet) ophæves.
 —
 Følgelig gives der appellanten medhold i hans påstand om erstatning for det tab, der er lidt som følge af de skadelige handlinger.
 —
 Det træffes afgørelse i overensstemmelse med de af sagsøgeren i første instans nedlagte påstande.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten fremført otte anbringender.
 1)
 Det første anbringende er, at Personaleretten fejlagtigt undlod at foranstalte den nødvendige bevisoptagelse og derved anlagde et åbenbart urigtigt skøn hvad angår appellantens fortabelse af muligheden for at blive ansat i Parlamentet i juni 2005.
 2)
 Det andet anbringende er, at der er begået en retlig fejl og er anlagt et åbenbart urigtigt skøn, subsidiært foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, idet Personaleretten fastslog, at Rådet var blevet orienteret om eksistensen af listen over egnede ansøgere, hvorpå appellanten var opført.
 3)
 Det tredje anbringende er, at der er begået en retlig fejl, er anlagt et åbenbart urigtigt skøn, er foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, foreligger manglende begrundelse og ikke er sket besvarelse af et anbringende, idet Personaleretten ikke besvarede appellantens anbringender vedrørende det forhold, at Parlamentet hindrede, at han blev ansat af Unionens institutioner og organer, vedrørende manglende oplysninger for så vidt angår eksistensen af egnethedslisten og vedrørende den omstændighed, at EPSO havde modtaget tilladelse til at opføre appellanten i sin database og til at videregive denne oplysning.
 4)
 Det fjerde anbringende er, at der er begået en retlig fejl og er foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, idet Personaleretten i) med urette fandt, at Parlamentet ikke var retligt forpligtet til at udsende egnethedslisten til alle Unionens institutioner og organer, ii) ikke drog konsekvenserne af tilsidesættelsen af ligebehandlingsprincippet, af princippet om god forvaltningsskik og af retssikkerhedsprincippet og iii) undlod at undersøge dukumenter.
 5)
 Det femte anbringende er, at der er foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder og er anlagt et åbenbart urigtigt skøn vedrørende oplysningen om forlængelse af egnethedslisten, idet Personaleretten konkluderede, at Rådet og de øvrige institutioner og organer i Unionen havde kendskab til forlængelsen af egnethedslisten mellem juni og august 2007.
 6)
 Det sjette anbringende er, at der er begået en retlig fejl, er anlagt et åbenbart urigtigt skøn, er foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder og en undladelse af at undersøge disse, idet Personaleretten konkluderede, at egnethedslistens forlængede gyldighedsperiode i forhold til de øvrige beståede ansøgere ikke indebar en forskelsbehandling i forhold til appellanten.
 7)
 Det syvende anbringende er, at der er begået en retlig fejl og anlagt et åbenbart urigtigt skøn, idet Personaleretten ikke drog de konklusioner, som var påkrævede efter Parlamentets destruktion af de dokumenter, som vedrørte appellantens situation.
 8)
 Det ottende anbringende er, at der er begået en retlig fejl, er anlagt et åbenbart urigtigt skøn, subsidiært foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, foreligger undladelse af at foranstalte bevisoptagelse og foreligger manglende begrundelse, idet Personaleretten ikke tog hensyn til appellantens faktiske situation og Parlamentets ansvarspådragende holdning i forbindelse med analysen af, om der forelå fortabelse af muligheden for at blive ansat og ved bedømmelsen af det lidte tab.


text:
24.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/36
 Sag anlagt den 26. juli 2011 — Symfiliosi mod FRA
 (Sag T-397/11)
 2011/C 282/70
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Symfiliosi (Nicosia, Republikken Cypern) (ved advokat L. Christodoulou)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (FRA)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 23. maj 2011 af Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder om i udbudsprocedure F/SE/10/03 — Lot 12 Cypern at tildele First Elements den første rammekontrakt og Symfiliosi den anden rammekontrakt.
 —
 Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren støtter sit søgsmål på et hovedanbringende, hvorefter agenturet undlod at begrunde sin afgørelse. Sagsøgeren har endvidere anfægtet bedømmelsen af de bydendes bud, der var vilkårlig, ubegrundet og retsstridig.


text:
27.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/17
 Rettens dom af 19. september 2012 — Tyskland mod Kommissionen
 (Sag T-265/08) (1)
 (EFRU - nedsættelse af økonomisk støtte - operationelt program i mål nr. 1 (1994-1999) vedrørende regionen Land Thüringen (Forbundsrepublikken Tyskland))
 (2012/C 331/28)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma, T. Henze, C. Blaschke og K. Petersen, som befuldmægtigede, bistået af advokat U. Karpenstein)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Steiblytė og B. Conte, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Kongeriget Spanien (først ved abogado del Estado J.M. Rodríguez Cárcamo, derefter ved abogados del Estado N. Díaz Abad og J.M. Rodríguez Cárcamo, og endelig ved abogado del Estado A. Rubio González), Den Franske Republik (ved G. de Bergues og N. Rouam, som befuldmægtigede) og Kongeriget Nederlandene (ved C. Wissels, Y. de Vries, B. Koopman, M. Bulterman og J. Langer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 1690 endelig af 30. april 2008 om nedsættelse af økonomisk støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) ydet til et operationelt program i mål nr. 1-regionen Land Thüringen (Forbundsrepublikken Tyskland) (1994-1999) i henhold til Kommissionens beslutning K(94) 1939/5 af 5. august 1994.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Spanien, Den Franske Republik og Kongeriget Nederlandene bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 223 af 30.8.2008.


text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/25
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 17. december 2008 — Ryanair mod Kommissionen
 (Sag T-196/04) (1)
 (Statsstøtte - aftaler, som regionen Vallonien og lufthavnen Charleroi Bruxelles Sud har indgået med luftfartsselskabet Ryanair - økonomisk fordel - anvendelse af kriteriet om den private investor, som opererer på markedsøkonomiske vilkår)
 (2009/C 32/45)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ryanair Ltd (Dublin, Irland) (først ved D. Gleeson og A. Collins, SC, samt solicitors V. Power og D. McCann, derefter ved solicitors V. Power og D. McCann, J. Swift, QC, barrister J. Holmes og avocat G. Berrisch)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved N. Kahn, som befuldmægtiget)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Association of European Airlines (AEA) (ved avocats S. Völcker, F. Louis og J. Heithecker)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2004/393/EF af 12. februar 2004 om de fordele, som regionen Vallonien og Brussels South Charleroi Airport har indrømmet luftfartsselskabet Ryanair ved selskabets etablering i Charleroi (EUT L 137, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Kommissionens beslutning 2004/393/EF af 12. februar 2004 om de fordele, som regionen Vallonien og Brussels South Charleroi Airport har indrømmet luftfartsselskabet Ryanair ved selskabets etablering i Charleroi, annulleres.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger og betaler Ryanair Ltd's omkostninger.
 3)
 Association of European Airlines (AEA) bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 228 af 11.9.2004.


text:
8 . 2 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 40/ 15
 C-l 34/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber C-l 79/96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Kongeriget Spanien, skal slettes af registeret. mod Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af regi
 steret .
 (') EFT nr. C 180 af 22 . 6 . 1996 .
 (') EFT nr. C 247 af 24 . 8 . 1996 .
 Slettelse af sag C-152/96 (') Slettelse af sag C-243/96 (')
 97/ C 40/35 ( 97/C 40/37)
 Ved kendelse af 19 . november 1996 har præsidenten for
 Ved kendelse af 12 . september 1996 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-243/96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 C-152/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registeret.
 mod Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af regi
 steret . (') EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 (') EFT nr. C 233 af 10 . 8 . 1996 .
 Slettelse af sag C-265/96 (')
 ( 97/C 40/38 )
 Slettelse af sag C-179/96 (') Ved kendelse af 18 . november 1996 har præsidenten for
 ( 97/C 40/36 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-265/96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 18 . november 1996 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (') EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS ved : 1 ) Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmægti
 den 11 . december 1996 gede : Jean-Paul Jacqué, Arthur Brautigam, Jürgen Huber
 og Anna Lo Monaco ), 2 ) Kommissionen for De Europæ
 i sag T-521/93 , Atlanta AG m.fl. mod Rådet for Den iske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Peter Gilsdorf og Ul
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske rich Wölker ), støttet af Den Franske Republik ( befuld
 Fællesskaber (')
 mægtigede : Edwige Belliard og Gautier Mignot ) og Det
 (Fælles markedsordning — bananer — importordning — Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ( befuld
 erstatningssøgsmål) mægtigede : først S. Lucinda Hudson, dernæst Lindsey Ni
 ( 97/C 40/39 ) coll ), hvorunder der er nedlagt påstand om, at Det Euro
 pæiske Fællesskab ved Rådet og Kommissionen dømmes
 (Processprog: tysk) til at betale erstatning for det tab, der er en følge af vedta
 gelsen af Rådets forordning ( EØF ) nr. 404/93 af 13 . fe
 I sag T-521 /93 , Atlanta AG, Bremen (Tyskland ), Atlanta bruar 1993 om den fælles markedsordning for bananer
 Handelsgesellschaft Harder & Co . GmbH, Bremen, Afri ( EFT nr. L 47 af 25 . 2 . 1993 , s . 1 ), har Retten ( Fjerde Ud
 kanische Frucht-Compagnie GmbH, Hamburg (Tyskland ), videde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, K.
 Cobana Bananeneinkaufsgesellschaft mbH & Co . KG, Lenaerts, og dommerne R. García-Valdecasas, P. Lindh, J.
 Hamburg, Edeka Fruchtkontor GmbH, Hamburg, Interna Azizi og J. D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 11 . de
 tionale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co ., Ham cember 1996 afsagt dom , hvis konklusion lyder således :
 burg, og Pacific Fruchtimport GmbH, Hamburg, ved ad
 vokaterne Erik A. Undritz og Gerrit Schohe, Hamburg, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Marc Baden, 1 ) Det Europæiske Fællesskab ved Rådet og Kommissio
 24, rue Marie-Adélaide, mod Det Europæiske Fællesskab nen frifindes.


text:
29.4.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 122/37
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens afgørelse nr. 2749 af 12. oktober 1999 — Kommissionens afgørelse af 13. december 1999 annulle-
 annulleres. res.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på
 109 921 EUR for udførelse af en leveringskontrakt.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Kommissionen tilpligtes at betale morarenter til sagsøge-
 ren.
 Sagsøgeren anfægter en afgørelse, hvorved han nægtes sam-
 tykke til indgivelse af et skriftligt indlæg til anklagemyndighe- — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 den ved Pretura Circondariale di Varese vedrørende bortkoms-
 ten af 24 obduktionsprøver under en ved Pretura di Foggia
 verserende straffesag, som var blevet gjort til genstand for en Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 teknisk undersøgelse, der ikke kunne gentages, og som var
 blevet opbevaret i det radiokemiske laboratorium ved Det
 Fælles Forskningscenter i Ispra. Det sagsøgende selskab, som fik tilslag under et offentligt
 udbud angående levering af et parti på 15 000 tons majs i
 henhold til forordning nr. 990/98 af 11. maj 1998, har
 Afslaget på samtykke til, at sagsøgeren indgav skriftligt indlæg anfægtet Kommissionens afslag på selskabets anmodning om
 til den pågældende judicielle myndighed i Italien begrundes i betaling af et supplerende beløb på 109 921,41 EUR for en
 den anfægtede afgørelse med, at afslaget ikke kan få nogen leverance udført i overensstemmelse med denne forordning.
 strafferetlige følger for tjenestemanden. Ifølge Kommissionen er fradragene for de ikke-leverede mæng-
 der beregnet på grundlag af de gældende regler.
 Til støtte for sine krav fremfører sagsøgeren følgende anbrin-
 gender: Det sagsøgende selskab anfægter Kommissionens afgørelse, for
 så vidt som denne har misligholdt sine kontraktlige forpligtel-
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 19. ser. Selskabet anfægter opgørelsen over den endelige mængde,
 som Kommissionen lagde til grund for betalingen, ligesom
 — Kompetenceoverskridelse, navnlig ved en tilsidesættelse af selskabet protesterede mod at være ansvarligt for gentagne
 begrundelsespligten, en fordrejet fremstilling af de faktiske tyverier fra Niamey’s lagre. Selskabet finder i øvrigt, at
 og retlige omstændigheder, en klar selvmodsigelse i den omfanget af disse tyverier kan fastlægges nøjagtigt, at de
 anfægtede afgørelse samt en tilsidesættelse af principperne ikke-betalte mængder nemt kan beregnes, og at selskabet ikke
 om god forvaltning, gennemskuelighed, retfærdig retter- har kunnet påklage ordlyden af overensstemmelsescertifikatet,
 gang, loyalt samarbejde mellem Fællesskaberne og judi- da det er affattet på en sådan måde, at det kan misforstås.
 cielle myndigheder samt proportionalitetsprincippet.
 Sag anlagt den 15. februar 2000 af Luis Borrego Alias mod
 Sag anlagt den 11. februar 2000 af Société Lecureur SA Regionsudvalget
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-28/00)
 (Sag T-26/00)
 (2000/C 122/57)
 (2000/C 122/56)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 15. februar 2000 anlagt sag mod Regionsudvalget af Luis
 den 11. februar 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De Borrego Alias, Bruxelles, ved advokaterne Jean-Noël Louis,
 Europæiske Fællesskaber af Société Lecureur SA, Paris, ved Greta-Françoise Parmentier og Véronique Peere, Bruxelles, og
 advokat Jean Villette, Versailles (Frankrig), og med valgt adresse med valgt adresse i Luxembourg hos Société de Gestion
 i Luxembourg hos advokat Jacques Neuen, 1, place du Théâtre. Fiduciaire sàrl, 2-4, rue Beck.
 ---pagebreak--- C 122/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29.4.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Europæiske Fællesskaber af BSB-Fleischimport, Berlin, ved
 advokaterne Dr. Dietrich Ehle og Dr. Dirk Ehle, Köln, og med
 — Udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at give sagsøge- valgt adresse i Luxembourg hos advokat Marc Lucius, 6, rue
 ren adgang til den interne udvælgelsesprøve RU B/01/98 Michel Welter.
 annulleres.
 — Regionsudvalget tilpligtes at betale sagens omkostninger. Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Kommissionens beslutning af 8. november 1999 (REM
 2/99) annulleres.
 Sagsøgeren, som er tjenestemand i kategori C i det
 Økonomiske og Sociale Udvalg, gør gældende, at udvælgelses-
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes
 komitéen havde udelukket ham fra prøverne på grundlag af en
 at betale sagens omkostninger.
 retsstridig meddelelse om udvælgelsesprøve. Ansættelsesmyn-
 digheden har ved at udstede denne meddelelse og ved at
 træffe den anfægtede afgørelse tilsidesat princippet om god
 forvaltningsskik samt vedtægtens artikel 27.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren gør til støtte for sine påstande navnlig følgende
 gældende:
 Ved den anfægtede beslutning afslog Kommissionen Forbunds-
 — Med den anfægtede afgørelse er sagsøgeren retsstridigt republikken Tysklands ansøgning om at fritage sagsøgeren for
 blevet udelukket med henvisning til, at han ikke har et importafgifter af oksekød ved indførsel heraf fra Italien for et
 eksamensbevis for en gymnasieuddannelse, selv om han beløb på 187 011,60 DEM. Hauptzollamt Essen har foretaget
 har et universitetsbevis, som i det mindste bør sidestilles en efteropkrævning af dette beløb med den begrundelse, at de
 med et eksamensbevis for en gymnasieuddannelse. ægthedscertifikater, som blev fremlagt under afgiftsprocedu-
 ren, var forfalskninger.
 — Eftersom der i meddelelsen om udvælgelsesprøven indehol-
 der et adgangskrav om, at ansøgerne skal være ansat i
 kategori B, udelukkes ansøgere med tilsvarende eller højere
 kvalifikationer med urette fra at deltage i prøven. Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at der foreligger
 en tilsidesættelse af væsentlige processuelle rettigheder. For det
 første er sagsøger ulovligt blevet nægtet ret til aktindsigt i
 — Med den anfægtede afgørelse udelukkes sagsøgeren fra Kommissionens sagsdokumenter, og for det andet er beslutnin-
 prøven med henvisning til, at han ikke opfylder betingelsen gen behæftet med en væsentlig begrundelsesmangel, da afgørel-
 om erhvervserfaring i henhold til meddelelsen om udvæl- sen fra Retten i Første Instans af 19. februar 1998 i sag
 gelsesprøven, selv om han har haft ansvarsopgaver og T-42/96, Eyckeler & Malt mod Kommissionen, overhovedet
 selvstændige administrative opgaver i det Økonomiske og ikke er nævnt, selv om denne dom, som sagsøgeren har
 Sociale Udvalg. gjort gældende, vedrører et såvel faktisk som retligt næsten
 identisk tilfælde.
 Desuden foreholder sagsøgeren Kommissionen, at den har
 begået et åbenbart fejlskøn ved anvendelsen af artikel 13 i
 forordning (EØF) nr. 1430/79. Efteropkrævningen af afgifts-
 beløbet hos sagsøgeren skyldes nemlig en åbenlys forsømmelse
 Sag anlagt den 16. februar 2000 af BSB-Fleischimport mod fra Kommissionens side i forbindelse med efterprøvelsen af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber kontingenterne for »Hilton beef«. Hvis Kommissionen havde
 fulgt en korrekt handlemåde, ville efteropkrævningen være
 blevet undgået. Desuden er efteropkrævningen ubillig, da
 (Sag T-31/00) sagsøgeren har handlet i god tro. Rammerne for de normale
 erhvervsrisici, sagsøgeren må påregne, er derfor overskredet.
 Følgelig har Kommissionen med urette afvist, at der forelå
 (2000/C 122/58)
 særlige forhold i den nævnte forordnings artikel 13’s forstand,
 hvorfor dens beslutning bør annulleres.
 (Processprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 16. februar 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/31
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van Koophandel te Brussel (Belgien) den 27. juli 2009 — Francesco Guarnieri & Cie mod Vandevelde Eddy VOF
 (Sag C-291/09)
 2009/C 267/56
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank van Koophandel te Brussel
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Francesco Guarnieri & Cie
 Sagsøgt: Vandevelde Eddy VOF
 Præjudicielt spørgsmål
 Er artikel 28, 29 og 30 i traktaten om oprettelsen af De Europæiske Fællesskaber af 25. marts 1957 til hinder for, at en monegaskisk sagsøger, som har anlagt en sag i Belgien mod en belgisk sagsøgt om betaling af fakturaer for levering af »twisterglas« og fyrfadslys med tilhør, på sagsøgtes begæring pålægges at stille sikkerhed for de sagsomkostninger og den erstatning, som den pågældende sagsøger eventuelt tilpligtes at betale?


text:
29.4.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 122/17
 Slettelse af sag C-380/97 (1) Slettelse af sag C-395/97 (1)
 (2000/C 122/33) (2000/C 122/36)
 Ved kendelse af 20. januar 2000 har præsidenten for De Ved kendelse af 1. februar 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-380/97, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-395/97,
 Emesa Sugar (Free Zone) N.V. mod Kongeriget Nederlandene Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler Landesregierung mod
 m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arrondisse- Herbert Kappes og Edwin Neuner (anmodning om præjudiciel
 mentsrechtbank, Haag), skal slettes af registeret. afgørelse fra Oberster Gerichtshof), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 387 af 20.12.1997.
 (1) EFT C 26 af 24.1.1998.
 Slettelse af sag C-345/97 (1)
 (2000/C 122/34) Slettelse af sag C-290/99 (1)
 Ved kendelse af 27. januar 2000 har præsidenten for De (2000/C 122/37)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-345/97,
 Forbundsrepublikken Tyskland mod Rådet for Den Europæiske
 Union, skal slettes af registeret. Ved kendelse af 3. februar 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-290/99,
 Rådet for Den Europæiske Union mod Martin Bangemann,
 (1) EFT C 357 af 22.11.1997. skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 314 af 30.10.1999.
 Slettelse af sag C-407/97 (1)
 (2000/C 122/35)
 Ved kendelse af 31. januar 2000 har præsidenten for De Slettelse af sag C-288/98 (1)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-407/97,
 Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler Landesregierung mod
 1. Adolf Sparber, 2. Firma Atelier Delta Entwurf- und Planungs- (2000/C 122/38)
 gesellschaft mbH under likvidation, 3. Hans-Eberhard Junkers-
 dorf og 4. Maria-Margareta Junkersdorf (anmodning om Ved kendelse af 18. februar 2000 har præsidenten for De
 præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof), skal slettes af Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-288/98,
 registeret. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) mod Mario
 Maraldi SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte
 Suprema di Cassazione), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 41 af 7.2.1998.
 (1) EFT C 278 af 5.9.1998.


text:
7.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 256/19
 Rettens dom af 20. juni 2017 — Industrie Aeronautiche Reggiane mod EUIPO — Audi (NSU)
 (Sag T-541/15) (1)
 ((EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket NSU - ældre nationalt ordmærke NSU - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - reel brug af det ældre varemærke - artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning nr. 207/2009))
 (2017/C 256/19)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Reggio Emilia, Italien) (ved advokat M. Gurrado)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved H. Kunz, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Audi AG (Ingolstadt, Tyskland)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 6. juli 2015 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2132/2014-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Audi og Industrie Aeronautiche Reggiane.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret frifindes.
 2)
 Industrie Aeronautiche Reggiane Srl betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 381 af 16.11.2015.


text:
6.4.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 84/47
 Sag anlagt den 13. december 2001 af Kommissionen for dom afsagt den 2. oktober 2001 af De Europæiske Fællesska-
 De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik bers Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i de forenede sager
 T-222/99, T-327/99 og T-329/99, J.C. Martinez og Ch. de
 (Sag C-484/01) Gaulle, Front National og E. Bonino m.fl. mod Europa-
 Parlamentet.
 (2002/C 84/81)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den — Den af Front National iværksatte appel til prøvelse af
 13. december 2001 anlagt sag mod Den Franske Republik af dom afsagt den 2. oktober 2001 af De Europæiske
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved R. Tricot, Fællesskabers Ret i Første Instans antages til realitetsbe-
 som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg. handling.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt — Det fastslås, at Retten i Første Instans har tilsidesat
 følgende påstande: fællesskabsretten.
 — Det fastslås, at Den Franske Republik ikke har opfyldt — Den appellerede dom omstødes helt eller delvist.
 sine forpligtelser i henhold til artikel 14 i Rådets direktiv
 97/43/Euratom af 30. juni 1997 om beskyttelse af — Den appellerede dom ophæves, eller subsidiært hjemvises
 personers sundhed mod faren ved ioniserende stråling i til De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i
 forbindelse med medicinsk bestråling (1), idet den ikke har henhold til artikel 54 i statutten for Domstolen.
 sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i
 kraft for at efterkomme direktivet eller ikke har underret- — Europa-Parlamentet tilpligtes at betale alle sagens omkost-
 tet Kommissionen herom. ninger.
 — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Retlig mangel for så vidt angår anvendelsen af artikel 29,
 stk. 1, i Europa-Parlamentets forretningsorden. Stiftelsen
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de af en parlamentarisk gruppe samlet om en fælles idé, en
 i sag C-389/01 fremførte (2). Selv om den fastsatte frist (den solidaritet i forfølgelsen af en ligevægt mellem ethvert
 13.5.2000) er udløbet, har Frankrig endnu ikke vedtaget medlems eller parlamentarikers rettigheder, kan ikke
 størstedelen af de bestemmelser, der er nødvendige til direkti- nægtes på grund af et påstået manglende politisk tilhørs-
 vets gennemførelse i national ret. forhold.
 — Manglende hjemmel for den kontrol, der blev udøvet af
 (1) EFT L 180 af 9.7.1997, s. 22. Parlamentet med hensyn til overensstemmelsen mellem
 (2) EFT C 348 af 8.12.2001, s. 16. »Den Tekniske Gruppe for Uafhængige Medlemmer«
 (TDI-gruppen) og forretningsordenens artikel 29, stk. 1;
 tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og bestem-
 melser i forretningsordenen: i modsætning til det af
 Retten i Første Instans anførte, tildeler forretningsorde-
 nens artikel 189 ikke Parlamentet noget ret til at kontrol-
 lere den rette anvendelse og fortolkning af bestemmelser-
 Appel iværksat den 17. december 2001 af Front National ne i dets forretningsorden; den nævnte artikel giver
 til prøvelse af dom afsagt den 2. oktober 2001 af De udelukkende Europa-Parlamentet mulighed for at anmode
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje det kompetente udvalg om en udtalelse. Det forhold, at
 Afdeling) i de forenede sager T-222/99, T-327/99 og der vedtages en fælles holdning om at stifte en gruppe
 T-329/99, J.C. Martinez og Ch. de Gaulle, Front National med henblik på at garantere ethvert medlem den fulde
 og E. Bonino m.fl. mod Europa-Parlamente udøvelse af vedkommendes parlamentariske mandat,
 udgør et politisk tilhørsforhold i forretningsordenens
 (Sag C-486/01 P) artikel 29, stk. 1’s forstand. I modsætning til de urigtige
 påstande, der findes i dommens præmis 122, har de
 forskellige politiske dele af TDI-gruppen flere gange
 (2002/C 84/82) forenet sig med det formål at stille forslag til en tekst.
 — Tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet i forhold til
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 17. de- medlemmer af TDI-gruppen: selv om Retten i Første
 cember 2001 iværksat appel af Front National til prøvelse af Instans i præmis 165 synes at erkende, at der sker


text:
18.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/43
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 25. oktober 2010 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro mod Kommissionen
 (Sag T-353/10 R)
 (Særlige rettergangsformer - finansiel bistand - debetnota vedrørende tilbagesøgning af finansiel bistand - begæring om udsættelse af gennemførelse - tilsidesættelse af formkrav - afvisning)
 2010/C 346/86
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Athen, Grækenland) (ved advokat E. Tzannini)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved D. Triantafyllou og A. Sauka, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om udsættelse af gennemførelsen af en debetnota udstedt af Kommissionen den 22. juli 2010 med henblik på tilbagesøgning af et beløb på 109 415,20 EUR, der er blevet ydet i forbindelse med en finansiel bistand til støtte for et medicinsk forskningsprojekt.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
14.4.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 109/10
 Rettens dom af 29. februar 2012 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio mod KHIM — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)
 (Sag T-525/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket SERVO SUO - det ældre EF-ordmærke SERVUS - relative registreringshindringer - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2012/C 109/22
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio (Refrontolo, Italien) (ved advokaterne G. Massa og P. Massa)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (først ved G. Mannucci, derefter ved P. Bullock, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Weinkellerei Lenz Moser AG (Linz, Østrig) (ved advokat C.-R. Haarmann)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 16. august 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1571/2009-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Weinkellerei Lenz Moser AG og Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 13 af 15.1.2011.


text:
26.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/33
 Sag anlagt den 21. september 2005 — Nuova Agricast mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-362/05)
 (2005/C 296/69)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Nuova Agricast s.r.l. (Cerignola, Italien) [ved: Advokat Michele Arcangelo Calabrese]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 Sagsøgeren anmoder med alle forbehold i medfør af retsplejereglerne Retten om at fastslå, at Kommissionen ved at have udvist den i stævningen anførte ulovlige adfærd groft og åbenbart har tilsidesat fællesskabsretten og fremkaldt et økonomisk tab for sagsøgeren, og at Retten derfor dømmer sagsøgte til at yde erstatning til sagsøgeren:
 a)
 701 692,77 EUR som erstatning for tabet som følge af den manglende opnåelse af støttens første rate
 b)
 701 692,77 EUR som erstatning for tabet som følge af den manglende opnåelse af støttens anden rate
 c)
 701 692,77 EUR som erstatning for tabet som følge af den manglende opnåelse af støttens tredje rate
 d)
 renter af ovennævnte beløb efter opskrivning
 e)
 1 453 387,03 EUR eller et større eller mindre beløb, som Retten eventuelt i enighed med Kommissionen måtte fastsætte i løbet af sagen som erstatning for selskabets forringede driftsresultat i det forretningsår, der sluttede den 30. juni 2002, i forhold til det, der ville være opnået, hvis investeringsprogrammet var blevet fuldført
 f)
 renter af det i litra e) nævnte beløb efter opskrivning,
 g)
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder udgifter til sagsøgerens tekniske konsulentbistand.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren gør som i sagerne T-139/03 (1), T-151/03 (2) og T-98/04 (3) gældende, at Kommissionen har udvist en ulovlig adfærd i forbindelse med de indledende undersøgelser i statsstøttesag nr. N 715/99, der blev afsluttet med en godkendelsesbeslutning uden indsigelser. Ved denne godkendelse blev statsstøtteordningen, som blev vedtaget med lov nr. 488/92, og som i 1997 allerede var blevet godkendt indtil 31. december 1999, forlænget for syvårsperioden 2000-2006.
 Det skal i den forbindelse erindres, at ifølge den særlige administrative fremgangsmåde for opnåelsen af støtten skulle den italienske regering iværksætte halvårlige udbud, hvori de interesserede selskaber kunne deltage. De økonomiske midler, der ville blive givet til finansiering ved udbuddene, ville blive tildelt de opstillede selskaber efter rangorden indtil udtømningen af midlerne. Efter at have deltaget i det tredje udbud kunne sagsøgeren ikke opnå støtte på grund af udtømningen af midlerne, der var stillet til rådighed i rangordenen.
 Den italienske regering har i forbindelse med forelæggelsen af støtte N 715/99 til undersøgelse anmodet Kommissionen om i det første udbud efter den nye ordning at acceptere den fornyede fremsættelse af ansøgningerne, der stammer fra tredje og fjerde udbud. Men Kommissionen har udelukkende imødekommet anmodningen for så vidt angår fjerde udbud.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende:
 —
 at Kommissionen ikke iværksatte en formel undersøgelsesprocedure, da den, efter at den havde modtaget anmodningen fra den italienske regering om at godkende den fornyede fremsættelse af ansøgningerne fra det tredje udbud under den tidligere ordning, fandt dette uforeneligt med fællesmarkedet. På denne måde har sagsøgte tilsidesat traktatens artikel 88, stk. 2, og princippet om retten til forsvar
 —
 overtrædelse af retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den subjektive retsstilling
 —
 et fejlskøn.
 Ifølge sagsøgeren har Kommissionen — idet den har foretaget en ny undersøgelse af spørgsmålet om foreneligheden med fællesmarkedet af anmodningen om at give virksomhederne tilladelse til at fremsætte deres ansøgninger i forbindelse med det tredje udbud på ny og herefter konkluderede, at dette var uforeneligt med fællesmarkedet, uden at der blev givet de interesserede parter den mindste adgang til kontradiktion — ændret sin beslutning fra 1997 om godkendelse af ordningen, der allerede forudsatte en undersøgelse i medfør af traktatens artikel 87.
 Herudover har sagsøgte, ved at gribe ind i en subjektiv retsstilling, der stadig eksisterer, og ophæve denne, gennemført en reel og egentlig tilbagekaldelse af godkendelsesbeslutningen fra 1997, dog uden at iagttage de proceduremæssige garantier, der er fastsat i forordning (EF) nr. 659/99 i tilfælde af tilbagekaldelse af støtte.
 (1) Rettens kendelse af 8.6.2005, ikke trykt i Samling af Afgørelser.
 (2) Rettens kendelse af 8.6.2005, endnu trykt i Samling af Afgørelser.
 (3) Rettens kendelse af 15.6.2005, ikke trykt i Samling af Afgørelser.


text:
14.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/33
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 13. februar 2007 — Mundipharma mod KHIM — Altana Pharma (RESPICUR)
 (Sag T-256/04) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket RESPICUR - det ældre nationale ordmærke RESPICORT - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 - bevis for brug af det ældre varemærke - artikel 43, stk. 2 og 3, i forordning nr. 40/94)
 (2007/C 82/72)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Mundipharma AG (Basel, Schweiz) (ved avocat F. Nielsen)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (først ved B. Müller, derefter ved G. Schneider, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og intervenient ved Retten: Altana Pharma AG (Constanz, Tyskland) (ved advokat H. Becker)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 19. april 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1004/2002-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Mundipharma AG og Altana Pharma AG
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen truffet den 19. april 2004 (sag R 1004/2002-2) af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgerens omkostninger, bortset fra omkostningerne i forbindelse med interventionen.
 3)
 Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger i forbindelse med interventionen.
 4)
 Intervenienten bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 217 af 28.8.2004.


text:
27.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/23
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 26. februar 2015 — Europa-Kommissionen mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-238/14) (1)
 ((Traktatbrud - socialpolitik - direktiv 1999/70/EF - rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP - midlertidigt ansatte i forlystelsesbranchen - flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter - § 5, stk. 1 - bestemmelser med henblik på at forhindre misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter - begrebet »objektive omstændigheder«, der kan begrunde sådanne kontrakter))
 (2015/C 138/31)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved J. Enegren og D. Martin, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg (ved D. Holderer, befuldmægtiget)
 Konklusion
 1)
 Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til § 5 i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, der blev indgået den 18. marts 1999, og som er indeholdt i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, idet det har opretholdt undtagelser til bestemmelserne med henblik på at forhindre misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, der indgås med midlertidigt ansatte i forlystelsesbranchen.
 2)
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 235 af 21.7.2014.


text:
C 124/12 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.5.2003
 En sådan bestemmelse er endvidere i strid med artikel 2, Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 stk. 1, litra a), nr. i), i nævnte direktiv 2000/13/EF, hvorefter
 mærkningen og dennes nærmere udformning ikke må være af
 en sådan art, at den vildleder køberen, især ikke med hensyn Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 5. december
 til levnedsmidlets beskaffenhed og navnlig dets art, identitet, 2001.
 egenskaber, sammensætning, mængde, holdbarhed, oprindel-
 sessted eller det sted, hvor levnedsmidlet kommer fra, samt
 dets fremstillings- eller frembringelsesmåde.
 (1 ) EFT L 139 af 10.6.2000.
 ( 1) EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1.
 ( 2) EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29.
 ( 3) Rådets forordning af 22.6.1995 om ændring af forordning (EØF)
 nr. 2092/91, EFT L 186 af 5.8.1995, s. 1.
 ( 4) Rådets forordning af 19.7.1999 om indføjelse af bestemmelser
 om animalsk produktion i forordning (EØF) nr. 2092/91, EFT L
 222 af 24.8.1999, s. 1.
 Sag anlagt den 28. marts 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige
 (Sag C-141/03)
 (2003/C 124/20)
 Sag anlagt den 27. marts 2003 af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 28. marts
 Tyskland
 2003 anlagt sag mod Kongeriget Sverige af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ved P. Hellström og J.M. Flett,
 som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 (Sag C-139/03)
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 (2003/C 124/19)
 — Det fastslås, at Kongeriget Sverige ikke har opfyldt sine
 forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2000/
 52/EF ( 1) af 26. juli 2000 om ændring af direktiv 80/
 723/EØF ( 2) om gennemskueligheden af de økonomiske
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 27. marts
 forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige
 2003 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kom-
 virksomheder, idet det ikke har vedtaget de love og
 missionen for De Europæiske Fællesskaber ved Josef Christian
 administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 Schieferer og Hans Støvlbæk, Kommissionens Juridiske
 efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder
 Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxem-
 ikke har underrettet Kommissionen herom,
 bourg.
 — Kongeriget Sverige tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside-
 sat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 2000/38/EF af 5. juni 2000 om ændring af kapitel Va,
 lægemiddelovervågning, i Rådets direktiv 75/319/EØF
 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgiv-
 ning om lægemidler (1), idet den ikke har vedtaget de love Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 31. juli 2001.
 og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 gennemføre direktivet, eller i al fald ikke har givet
 Kommissionen meddelelse herom. (1 ) EFT L 193 af 29.7.2000, s. 75.
 (2 ) EFT L 195 af 29.7.1980, s. 35.
 2. Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.


text:
30.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 352/27
 Sag anlagt den 9. august 2013 — ZZ mod Europol
 (Sag F-77/13)
 2013/C 352/53
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat W. Brouwer)
 Sagsøgt: Europol
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen om fastsættelse af renterne til det beløb, som er udbetalt på baggrund af en total uarbejdsdygtighed som følge af to ulykkestilfælde indtruffet under to tjenesterejser, og udbetaling af erstatning for det påståede tab.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen af 15. oktober 2012, sammenholdt med afgørelsen af 13. marts 2012 og afgørelsen af 18. december 2012, annulleres hver især.
 —
 Den stiltiende afgørelse af 10. maj 2013 om afvisning af klagen af 10. januar 2013 annulleres.
 —
 Europol tilpligtes at betale de skyldige renter af beløbet på EUR 170 074,39, der blev udbetalt til sagsøgeren den 14. maj 2013, dvs.:
 —
 Principalt: De skyldige renter for perioden fra den 21. februar 2001 til den 14. maj 2013, der er opgjort til EUR 138 331,75.
 —
 Subsidiært: De skyldige renter for perioden fra den 27. januar 2004 til den 14. maj 2013, der er opgjort til EUR 83 154,25,
 —
 Mere subsidiært: Mindst de skyldige renter for perioden fra den 27. januar 2004 til den 1. februar 2013, der er opgjort til EUR 80 356,75, mindst fra et tidspunkt, der af Retten findes passende, og fra hvilket tidspunkt renterne er forfaldne, eller tildeling af en skadeserstatning til sagsøgeren, som afholdes af Europol, hvorved der tages hensyn til dennes misligholdelse.
 —
 Europol tilpligtes at betale:
 —
 Principalt: De af Europol skyldige renter af de udbetalte beløb i forbindelse med police nr.: WBA&I 2600914, den 3. maj 2010, dvs.:
 —
 Renter fra fordringens opståen for så vidt angår høreskaden (5 % AMA, EUR 11 344,50), for perioden fra den 11. december 2002, fratrukket 15 dage (policens afsnit 4B), til den 3. maj 2010, som beløber sig til EUR 4 875,28,
 —
 Renter fra fordringens opståen for så vidt angår ankelskaden (9 % AMA, EUR 20 420,12), for perioden fra det tidspunkt, hvor Europol ifalder ansvar, den 27. januar 2004, fratrukket 15 dage (policens afsnit 4B), til den 3. maj 2010, som beløber sig til EUR 6 878,71,
 —
 Renter fra fordringens opståen for så vidt angår den kognitive skade (16 % AMA, EUR 36 302,41), for perioden fra det tidspunkt, hvor Europol ifalder ansvar, den 27. januar 2004, fratrukket 15 dage (policens afsnit 4B), til den 3. maj 2010, som beløber sig til EUR 12 228,81,
 —
 Subsidiært: Sagsøgeren tildeles en skadeserstatning, som afholdes af Europol, hvorved der tages hensyn til dennes misligholdelse.
 —
 Europol tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder udgifterne til den befuldmægtigede.


text:
23.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/9
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 18. december 2014 — Europa-Kommissionen mod Parker Hannifin Manufacturing Srl, tidligere Parker ITR Srl og Parker-Hannifin Corp.
 (Sag C-434/13 P) (1)
 ((Appel - karteller - det europæiske marked for pumpeslanger til brug på havet - flere på hinanden efterfølgende juridiske enheder - tilregnelse af den ulovlige adfærd - Rettens nedsættelse af bøden - fuld prøvelsesret))
 (2015/C 065/12)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved S. Noë, V. Bottka og R. Sauer, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Parker Hannifin Manufacturing Srl, tidligere Parker ITR Srl og Parker-Hannifin Corp. (ved advokaterne F. Amato, F. Marchini Càmia og B. Amory)
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Rets dom Parker ITR og Parker-Hannifin mod Kommissionen (T-146/09, EU:T:2013:258) ophæves for så vidt angår domskonklusionens punkt 1-3.
 2)
 Sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret med henblik på, at den træffer afgørelse om sagens realitet.
 3)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (1) EUT C 313 af 26.10.2013.


text:
10.6.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 163/3
 2. Så længe en blanket E 101, som er udstedt i henhold til artikel skaber (befuldmægtiget: B. J. Drijber), har Domstolen (Femte
 11a i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 Afdeling), sammensat af formanden for Sjette Afdeling,
 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, J. C. Moitinho de Almeida, som fungerende formand for Femte
 som ændret og ajourført ved forordning nr. 2001/83 og dernæst Afdeling, og dommerne L. Sevón, J.-P. Puissochet, P. Jann
 ved forordning nr. 3811/86, ikke er trukket tilbage eller erklæret (refererende dommer) og M. Wathelet; generaladvokat: A. Sag-
 ugyldig, er den bindende for den kompetente institution i den gio; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 30. marts 2000
 medlemsstat, som den selvstændige erhvervsdrivende begiver sig afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 til for at udføre et arbejde, og for den person, som anmoder den
 selvstændige erhvervsdrivende om tjenesteydelser. 1. Appellen forkastes.
 3. En blanket E 101, som er udstedt i henhold til artikel 11a i 2. Coöperatieve Vereniging De Verenigde Bloemenveilingen Aals-
 forordning nr. 574/72, kan have tilbagevirkende kraft. meer BA (VBA) bærer sine egne omkostninger og betaler de af
 Florimex BV og Vereniging van Groothandelaren in Bloemkwe-
 kerijproducten (VGB) afholdte omkostninger i forbindelse med
 (1) EFT C 212 af 12.7.1997. sagen for Domstolen.
 3. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne
 omkostninger.
 (1) EFT C 295 af 30.3.2000.
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 30. marts 2000 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-265/97 P, Coöperatieve Vereniging De Verenigde (Femte Afdeling)
 Bloemenveilingen Aalsmeer BA (VBA) mod Florimex BV
 m.fl. (1) af 30. marts 2000
 (»Appel — konkurrence — beslutning om afvisning af en i sag C-266/97 P, Coöperatieve Vereniging De Verenigde
 klage — forenelighed med artikel 2 i forordning nr. 26 af et Bloemenveilingen Aalsmeer BA (VBA) mod Vereniging
 gebyr opkrævet hos eksterne leverandører på blomsterpro- van Groothandelaren in Bloemkwekerijproducten (VGB)
 dukter leveret til grossister, der er etableret på det område, m.fl. (1)
 hvor en kooperativ forening afholder auktioner — begrundel-
 se«)
 (»Appel — konkurrence — henlæggelse af en klage på grund
 af manglende svar fra klagerne inden for den fastsatte frist
 (2000/C 163/04) — forenelighed med EF-traktatens artikel 85, stk. 1, af et
 gebyr opkrævet hos leverandører, som har indgået aftaler
 om levering af blomsterprodukter til virksomheder, der er
 (Processprog: nederlandsk) etableret på det område, hvor en kooperativ forening afholder
 auktioner — forenelighed med traktatens artikel 85, stk. 1,
 af en eksklusiv købsforpligtelse indgået af bestemte grossi-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- ster, der sælger sådanne produkter til detailhandlere i et
 gjort i Samling af Afgørelser) særligt forretningscenter på samme område — forskelsbe-
 handling — påvirkning af handelen mellem medlemsstater
 I sag C-265/97 P, Coöperatieve Vereniging De Verenigde — samlet vurdering af en helhed af regler — ingen mærkbar
 Bloemenveilingen Aalsmeer BA (VBA), Aalsmeer (Nederlande- påvirkning«)
 ne), ved advokat G. van der Wal, Bruxelles, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat A. May, 398, route d’Esch, (2000/C 163/05)
 angående appel af dom afsagt den 14. maj 1997 af De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Udvidede
 Afdeling) i de forenede sager T-70/92 og T-71/92, Florimex (Processprog: nederlandsk)
 og VGB mod Kommissionen (Sml. II, s. 693), hvori der er
 nedlagt påstand om ophævelse af dommen — de andre parter
 i appelsagen er Florimex BV og Vereniging van Groothandela- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 ren in Bloemkwekerijproducten (VGB), Aalsmeer (Nederlande- gjort i Samling af Afgørelser)
 ne), ved advokat J. A. M. P. Keijser, Nijmegen, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat A. Kronshagen, 22, rue I sag C-266/97 P, Coöperatieve Vereniging De Verenigde
 Marie-Adélaïde, og Kommissionen for De Europæiske Fælles- Bloemenveilingen Aalsmeer BA (VBA), Aalsmeer (Nederlande-


text:
26.5.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 117/23
 Sag anlagt den 14. marts 2007 — KG Holding (under konkurs) mod Kommissionen
 (Sag T-81/07)
 (2007/C 117/37)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Jan Rudolf Maas som kurator for KG Holding NV under konkurs (Rotterdam, Nederlandene) under konkurs (ved advocaten G. van der Wal og T. Boesman)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 19. juli 2006 i sag C 30/2005 annulleres.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning 2006/939/EF af 19. juli 2006 om en støtteforanstaltning anmeldt af Nederlandene til fordel for KG Holding NV (1).
 Den foretagne støtteforanstaltning vedrørte en omstruktureringsstøtte, som Nederlandene ville yde KG Holding NV ved et tidligere godkendt redningslån og ved at konvertere den påløbne rente til egenkapital. I den anfægtede beslutning erklærer Kommissionen støtteforanstaltningen i form af omstruktureringsstøtten for uforenelig med fællesmarkedet.
 Kommissionen fastslår ligeledes, at Nederlandene skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve, at den del af den støtte, som KG Holding NV har overdraget til sit datterselskab Kliq BV i form af et redningslån, som er konverteret til egenkapital, tilbagebetales af KG Holding NV og Kliq BV, og at Nederlandene hos kurator registrerer sin fordring på KG Holding NV og/eller Kliq Reïntegratie.
 Sagsøgeren anfører i stævningen for det første, at Kommissionen har begået fejlskøn, hvorfor den anfægtede beslutning er utilstrækkeligt begrundet og i strid med artikel 87, stk. 1, EF. Kommissionen har ifølge sagsøgeren navnlig med urette bestemt, at Nederlandene hos kurator registrerer sin fordring på KG Holding NV og Kliq Reïntegratie til et beløb af 35,75 mio. EUR som kreditor i konkursboet. Det er uklart, om Kommissionen i den anfægtede beslutning med hensyn til KG Holding finder, at der er tale om ulovlig støtte på 35,75 mio. EUR, som skal kræves tilbagebetalt af Nederlandene, eller om der er tale om redningsstøtte, som Kommissionen godkender i den anfægtede beslutning i henhold til punkt 23, litra d), i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (2). Endvidere har Kommissionen i sin beslutning af 16. december 2003 (3) ifølge sagsøgeren samtykket i, at dette beløb blev anvendt til finansiering af afvikling af personale og tilbagekøb af Kliq Rëintegraties overflødige kontrakter, og at Kliq Rëintegratie derefter afvikles.
 Sagsøgeren anfører for det andet, at Kommissionen med urette har udtalt sig om betaling af KG Holdings andele i Kliq BV ved modregning af betalingsforpligtelsen med KG Holdings fordring på Kliq BV i henhold til låneaftalen. Dette skulle ikke have været en del af Kommissionens beslutning af 5. august 2005 (4), som indledte proceduren. Kommissionen har misbrugt sin kompetence og handlet i strid med retten til kontradiktion og sagsøgerens ret til at blive hørt.
 For det tredje har Kommissionen med urette undladt at fastslå, at den angivelige støtte påvirker konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne, eller Kommissionen udtalelser herom er i hvert fald utilstrækkeligt begrundet.
 For det fjerde har Kommissionen med urette bestemt, at Nederlandene skal kræve den angivelige støtte på 9,25 mio. EUR tilbagebetalt af KG Holding og Kliq BV. Ligeledes har Kommissionen med urette fastslået, at den angivelige støtte på 35,75 mio. EUR skal kræves tilbagebetalt af KG Holding og/eller Kliq Reïntegratie ved registrering af disse fordringer i konkursboet. Ved KG Holdings, Kliq Reïntegraties og Kliq BVs konkurs er krav om tilbagebetaling af de angivelige støttebeløb varigt umuliggjort og vil under alle omstændigheder være blevet formålsløs i den forstand, at tilbagesøgning ved registrering i de nævnte selskabers konkursboer ikke er nødvendig og endog helt overflødig for at bringe konkurrencefordrejningen til ophør.
 For det femte har Kommissionen med urette og retligt urigtigt udtalt sig om en kontokurant — kreditfacilitet på 17 mio. EUR, som allerede ved Nederlandenes oprettelse af KG Holding blev tildelt KG Holding i overensstemmelse med reglerne for statsstøtte og ikke var en del af den i den anfægtede beslutning undersøgte foranstaltning.
 Endelig har Kommissionen med urette bestemt, at Nederlandene træffer alle nødvendige foranstaltninger til at kræve, at et beløb på 9,25 mio. EUR tilbagebetales af KG Holding med renter fra den dato, hvor de enkelte dele af beløbet er blevet stillet til rådighed for støttemodtageren, og indtil den dato, hvor de faktisk er tilbagebetalt. Dette krav er i strid med den nationale konkurslovgivning.
 (1) EUT L 366, s. 40.
 (2) EFT 1999 C 288, s. 2.
 (3) Støtteforanstaltning N 510/2003 — Redningsstøtte til Kliq Holding NV (EUT 2004 C 33, s. 8).
 (4) Statsstøttesag C 30/2005 (ex N 78/2004) — omstruktureringsstøtte til KG Holding NV — Opfordring til at fremsætte bemærkninger efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2 (EUT 2005 C 280, s. 2).


text:
21.9.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/20
 Sag anlagt den 24. juli 2013 — Perfetti Van Melle mod KHIM (DAISY)
 (Sag T-381/13)
 2013/C 274/33
 Stævningen er affattet på: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Italien) (ved advokat P. Testa)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 10. april 2013 af Første Appelkammer (sag R 427/2012-1) annulleres, i det omfang der heri gives afslag på ansøgningen om registrering af varemærket »DAISY« for følgende varer: konfekturvarer, konditorivarer, karameller, smørkarameller, tyggebolsjer, karamel, tyggegummi, frugtgelé (konfekturvarer), lakrids, slikkepinde, toffee karamel, pastiller, sukker, chokolade og cacao.
 —
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: EF-ordmærket »DAISY« for varer i klasse 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 10 267 037
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009, eftersom ordet »DAISY« ikke har en beskrivende karakter.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009, eftersom ordet »DAISY« ikke er beskrivende for varens væsentlige karakter.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, eftersom ordet »DAISY« har fornødent særpræg for så vidt angår sukkervarer.


text:
3.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 363/29
 Rettens dom af 15. september 2015 — Novartis Europharm mod Kommissionen
 (Sag T-67/13) (1)
 ((Humanmedicinske lægemidler - markedsføringstilladelse for det generiske lægemiddel Zoledronic acid Hospira - zoledronsyre - lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode for referencelægemidlerne Zometa og Aclasta, der indeholder aktivstoffet zoledronsyre - direktiv 2001/83/EF - forordning (EØF) nr. 2309/93 og forordning (EF) nr. 726/2004 - global markedsføringstilladelse - lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode))
 (2015/C 363/37)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Det Forenede Kongerige) (ved advokat C. Schoonderbeek)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved K. Mifsud-Bonnici og M. Šimerdová, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Hospira UK Ltd (Royal Leamington Spa, Det Forenede Kongerige) (først ved solicitors N. Stoate og H. Austin samt J. Stratford, QC, derefter ved solicitors M. Stoate og E. Vickers samt J. Stratford)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse C (2012) 8605 final af 19. november 2012 om udstedelse af en markedsføringstilladelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 om det humanmedicinske lægemiddel Zoledronic acid Hospira — zoledronsyre
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Novartis Europharm Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen og Hospira UK Ltd afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 101 af 6.4.2013.


text:
C 387/ 12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20 . 12 . 97
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt af Sø- og Handelsretten den 31 . oktober 1997 i afsagt den 4. november 1997 af præsidenten for Arrondis
 sagen Upjohn SA, Danmark mod Paranova A/S sementsrechtbank, Haag, i sagen Emesa Sugar ( Free Zone )
 NV mod Kongeriget Nederlandene, den nederlandske stat,
 ( Sag C-3 79/97) De Nederlandske Antiller og Aruba
 ( 97/C 387/19 ) ( Sag C-3 80/97)
 97/C 387/20 )
 Ved kendelse afsagt den 31 . oktober 1997, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 6 . november 1997, har Sø
 og Handelsretten i sagen Upjohn SA, Danmark mod Para
 nova A/S forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol Ved dom afsagt den 4. november 1997, indgået til Dom
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs stolens Justitskontor den 6 . november 1997, har præsiden
 mål : ten for Arrondissementsrechtbank, Haag, i sagen Emesa
 Sugar ( Free Zone ) NV mod Kongeriget Nederlandene, den
 nederlandske stat, De Nederlandske Antiller og Aruba
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 1 ) Er artikel 7 i Rådets direktiv 89/ 104/EØF af 21 . decem: ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 ber 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstater
 nes lovgivning om varemærker (') og/eller EF-trakta
 tens artikel 30 og 36 til hinder for, at en varemærkein
 dehaver påberåber sig sin ret i henhold til national
 1 ) Er det foreneligt med EF-traktaten, navnlig dennes
 varemærkeret som grundlag for en indsigelse mod, at fjerde del, at bestemmelser som de i traktatens
 en tredjemand indkøber et lægemiddel i en medlems artikel 136 , stk . 2, omhandlede indeholder kvantitative
 stat, ompakker dette til egne pakninger, hvorpå han indførselsrestriktioner eller foranstaltninger med tilsva
 anbringer et varemærkeindehaveren tilhørende vare
 rende virkning ?
 mærke X, og bringer dette på markedet i en anden
 medlemsstat, når det pågældende lægemiddel af vare
 mærkeindehaveren eller med dennes samtykke er bragt
 på markedet i indkøbsmedlemsstaten under varemær
 ket Y, og når et identisk lægemiddel af varemærkeinde 2 ) Gør det nogen forskel for besvarelsen af dette spørgs
 haveren eller med dennes samtykke markedsføres i den mål
 nævnte anden medlemsstat under varemærket X ?
 a ) om disse restriktioner henholdsvis foranstaltninger
 2 ) Har det nogen betydning for besvarelsen af har form af toldkontingenter eller begrænsinger i
 spørgsmål 1 , om varemærkeindehaverens anvendelse oprindelsesbestemmelserne eller et sammenfald af
 af forskellige varemærker i importørens indkøbsland begge
 henholdvsis importørens afsætningsland skyldes sub
 jektive omstændigheder hos varemærkeindehaveren ? I
 bekræftende fald ønskes oplyst, om importøren skal b ) om de pågældende bestemmelser eventuelt indehol
 føre bevis for, at anvendelsen af forskellige varemærker der beskyttelsesforanstaltninger ?
 har eller har haft til formål at foretage en kunstig
 opdeling af markederne, jf. herved Domstolens dom af
 10 . oktober 1978 ( Centrafarm BV mod American
 Home Products, sag 3/78 ) ( 2 ).
 3 ) Følger det af EF-traktaten, navnlig dennes fjerde del,
 at de inden for rammerne af artikel 136 , stk. 2, op
 nåede resultater — forstået som foranstaltninger, der
 3 ) Har det nogen betydning for besvarelsen af er gunstige for OLT — derefter ikke længere kan
 spørgsmål 1 , om varemærkeindehaverens anvendelse ændres til ugunst for OLT eller ophæves ? Såfremt dette
 af forskellige varemærker i importørens indkøbsland faktisk ikke længere er muligt, kan private da påbe
 henholdsvis importørens afsætningsland skyldes objek råbe sig dette under en sag for de nationale domstole ?
 tive omstændigheder som varemærkeindehaveren ikke
 har indflydelse på , herunder særligt krav fra nationale
 sundhedsmyndigheder eller tredjemands varemærkeret
 tigheder ? 4 ) Hvorvidt skal OLT-afgørelsen af 1991 ( Rådets afgø
 relse 91 /482/EØF, EFT L 263 af 19 . 9 . 1991 , s . 1 , med
 berigtigelse i EFT L 15 af 23 . 1 . 1993 , s . 33 ) anses for
 (') EFT L 40 af 11.2 . 1989 , s . 1 .
 ( 2 ) Sml . 1978 , s . 1823 .
 at gælde uændret i den i artikel 240 , stk . 1 , i denne
 afgørelse nævnte periode på ti år i betragtning af, at
 Rådet ikke har foretaget nogen ændring i denne afgø
 relse før udløbet af den første ( periode på ) fem år som
 omhandlet i denne afgørelses artikel 240, stk. 3 ?


text:
7.6.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/39
 Sag anlagt den 7. januar 2008 — Blais mod Den Europæiske Centralbank
 (Sag F-6/08)
 (2008/C 142/72)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Jessica Blais (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved Rechtsanwalt B. Karthaus)
 Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Den Europæiske Centralbanks afgørelse om ikke at yde sagsøgeren udlandstillæg med den begrundelse, at hun ikke som krævet i artikel 17 (ii) i Conditions of Employment (CoE) i de 10 år, der gik forud for hendes tiltrædelse af tjenesten ved centralbanken, havde været bosat uden for den medlemsstat, hvor tjenestestedet er beliggende.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Den Europæiske Centralbanks afgørelse af afgørelse af 15. august 2007 om ikke at yde sagsøgeren udlandstillæg som stadfæstet ved præsidenten for Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 8. november 2007.
 —
 Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagens omkostninger.