text:
C 246/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.8.1999
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne
 Loesch og Wolter, 11, rue Goethe, mod Rådet for Den
 den 25. marts 1999 Europæiske Union (befuldmætigede: oprindelig Yves Cretien
 og Antonio Tanca, derefter alene Tanca, bistået af Hans-Jürgen
 Rabe og Georg M. Berrisch), støttet af Kommissionen for De
 i sag T-76/98, Claudine Hamptaux mod Kommissionen Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: Nicolas Khan) og
 for De Europæiske Fællesskaber (1) Furfural Español SA, Alcantarilla (Spanien), ved advokat José
 Rivas de Andrés, Madrid, og med valgt adresse i Luxembourg
 (Tjenestemænd — forfremmelse — sammenlignende bedøm- hos advokat Arsène Kronshagen, 2, rue Marie-Adélaïde, angå-
 melse af fortjenester) ende en påstand om fastsættelse af de sagsomkostninger, som
 sagsøgeren skal erstatte intervenienten, Furfural Español SA,
 som følge af Rettens dom af 29. januar 1998 i sag T-97/95,
 (1999/C 246/57)
 Sinochem mod Rådet, Sml. II, s. 85, har Retten (Femte
 Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.D.
 Cooke, og dommerne R. Garcı́a-Valdecasas, P. Lindh, J. Pirrung
 (Processprog: fransk) og M. Vilaras; justitssekretær: H. Jung, den 22. marts 1999
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 I sag T-76/98, Claudine Hamptaux, tjenestemand ved Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles, ved advokat
 Lucas Vogel, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg Det samlede beløb i sagsomkostninger, som sagsøgeren skal erstatte
 hos advokat Christian Kremer, 6, rue Heinrich Heine, mod intervenienten, Furfural Español SA, fastsættes til 331 238 BEF.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: Christine Berardis-Kayser og Florence Duvieusart-
 Clotuche), angående dels en påstand om annullation af Kom- (1) EFT C 159 af 24.6.1995.
 missionens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til
 lønklasse B 2 i forbindelse med forfremmelserne i 1997, dels
 en påstand om at pålægge sagsøgte at betale en erstatning på
 833 000 BEF, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos, og dommerne V. Tiili
 og P. Mengozzi; justitssekretær: fuldmægtig A. Mair, den
 25. marts 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Kommissionens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 lønklasse B 2 i forbindelse med forfremmelserne i 1997
 annulleres.
 den 29. marts 1999
 2) Kommissionen frifindes for erstatningspåstanden.
 i sag T-77/96, Garage Massol mod Kommissionen for De
 3) Kommissionen betaler sagens omkostninger. Europæiske Fællesskaber (1)
 (1) EFT C 234 af 25.7.1998. (Konkurrence — passivitetssøgsmål vedrørende Kommissio-
 nens undladelse af at behandle en klage — ufornødent at
 træffe afgørelse — annullationssøgsmål — erstatningssøgs-
 mål — åbenbart, at sagen skal afvises)
 (1999/C 246/59)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: fransk)
 den 22. marts 1999
 I sag T-77/96, Garage Massol, Fréjairolles (Frankrig), ved
 i sag T-97/95 (92), Sinochem National Chemical Import & advokat Jean-Louis Portolano, Aix-en-Provence, og med valgt
 Export Corporation mod Rådet for Den Europæiske adresse i Luxembourg hos advokat Nathan Roy, 18, rue des
 Union (1) Glacis, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: først Giuliano Marenco og Guy Charrier,
 (Fastsættelse af sagsomkostninger) dernæst Giuliano Marenco og Loïc Guérin), hvori der er
 nedlagt påstand om, at det fastslås, at Kommissionen i strid
 med traktaten har undladt at træffe afgørelse vedrørende en
 (1999/C 246/58) klage, sagsøgeren har indgivet i henhold til artikel 3, stk. 2, i
 Rådets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, første forordning
 om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86
 (Processprog: engelsk) (EFT 1959-1962, s. 81), påstand om annullation af Kommis-
 sionens stiltiende afvisning af klagen, påstand om annullation
 I sag T-97/95 (92), Sinochem National Chemical Import & af Kommissionens stiltiende afvisning af sagsøgerens begæring
 Export Corporation, Beijing, ved advokat Jean-François Bellis, om aktindsigt i visse dokumenter, samt påstand om erstatning,


text:
21.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 235/32
 Sag anlagt den 3. juni 2014 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-384/14)
 2014/C 235/43
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello Stato B. Tidore og G. Palmieri, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse nr. K(2014) 2008 af 4. april 2014, meddelt den 7. april 2014, om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne, og nærmere bestemt Italien, har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), »Garantisektionen«, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.
 1.
 Første anbringende om en tilsidesættelse af de fællesskabsretlige principper og utilstrækkelig sagsoplysning.
 —
 Det gøres i denne forbindelse gældende, at Kommissionen i den anfægtede afgørelse har foretaget en finansiel korrektion ud fra antagelsen om visse mangler, som er fundet ved kontrollen på stedet, der er foretaget i regionerne Lazio og Abbruzzo. Sagsøgeren har bestridt, at resultaterne fra denne kontrol kan udvides til andre end de undersøgte regioner, og at korrektionen kan opgøres til 5 %, eftersom virkeligheden i de forskellige italienske regioner er meget forskellig og under alle omstændigheder er omfattet af et enkelt operativt program (AGEA).
 2.
 Andet anbringende om en tilsidesættelse af artikel 43 og 48 i forordning nr. 1782/2003 (1).
 —
 Kommissionen har i sin egen afgørelse foreholdt den italienske stat en urigtig anvendelse af lovgivningen vedrørende særrettigheder, idet den har fastslået, at der er opstået en risiko for fonden. Sagsøgeren har gjort gældende, at artikel 43 og 48 i forordning nr. 1782/2003 ikke fastsætter konkrete regler for fordelingen af særrettighederne for de af Kommissionen undersøgte tilfælde, og at den i Italien anvendte metode ikke alene er helt i overensstemmelse med nævnte regler, men heller ikke i sig selv udgør en risiko for fonden.
 3.
 Tredje anbringende om en tilsidesættelse af de almindelige principper vedrørende finansiel korrektion og vedrørende overholdelsen af anerkendelseskriterierne samt en utilstrækkelig begrundelse.
 —
 Kommissionen har i sin afgørelse foretaget en korrektion vedrørende visse operative mangler, der kan tilskrives ARBEA, for hvis operative program anerkendelsen er blevet tilbagekaldt ved myndighedernes anordning af 12. maj 2010 og med virkning fra den 16. oktober 2010, hvor ARBEA’s beføjelser blev overtaget af AGEA. Sagsøgeren har anfægtet Kommissionens fremgangsmåde, som i 2010 udvidede den korrektion, der allerede var foretaget for regnskabsårene 2007-2009, idet den antog, at de allerede fastslåede risici fortsatte, og vedtog den samme procentsats. Sagsøgeren har endvidere anfægtet anvendelsen af korrektionen for den mellemliggende periode fra tilbagekaldelsen af anerkendelsen til AGEA’s overtagelse af funktionerne.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270, s. 1).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
4.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 253/16
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sala Tercera de lo Contencioso-Administrativo del Tribunal Supremo (Spanien) den 10. april 2014 — María José Regojo Dans mod Consejo del Estado
 (Sag C-177/14)
 2014/C 253/20
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: María José Regojo Dans
 Sagsøgt: Consejo del Estado
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er »hjælpepersonale«, som det nu er reguleret i artikel 12 i lov 7/2007 af 12. april 2007 om vedtægten for de offentligt ansatte (LEBEP), og »hjælpepersonale«, som det tidligere var reguleret i artikel 20, stk. 2, i lov 30/1984 af 2. august 1984 om foranstaltninger til reform af den offentlige forvaltning, omfattet af definitionen »en person med tidsbegrænset ansættelse« i § 3, stk. 1, i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, og som er indeholdt i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF (1) af 28. juni 1999?
 2)
 Finder princippet om ikke-diskrimination i § 4, stk. 4, i den nævnte rammeaftale, indgået af EFS, UNICE og CEEP, anvendelse på dette »hjælpepersonale«, således at dette i lighed med vedtægtsmæssige tjenestemænd, fastansatte, midlertidigt ansatte tjenestemænd og kontraktansatte kan få anerkendt og udbetalt vederlag på grundlag af anciennitet?
 3)
 Kan ordningen med udnævnelse og afskedigelse uden restriktioner, der er begrundet i fortrolighed, og som gælder for disse »kontraktansatte« i medfør af de to førnævnte spanske love, siges at være begrundet i objektive forhold, som omhandlet i rammeaftalens § 4, således at en forskelsbehandling er berettiget?
 (1) EFT L 175, s. 43.


text:
1.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 373/11
 Sag anlagt den 5. oktober 2012 — Trefilerías Quijano mod Kommissionen
 (Sag T-439/12)
 2012/C 373/18
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Spanien) (ved advokaterne F. González Díaz og P. Herrero Prieto)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse af 25. juli 2012 i sag COMP/38.344 — Forspændingsstål, annulleres i henhold til artikel 264 TEUF.
 —
 Kommissionen pålægges i medfør af artikel 24 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol og artikel 64, stk. 3, litra d), i Rettens procesreglement, at fremlægge de dokumenter, beregninger og andre faktiske og/eller retlige omstændigheder, som den støttede sig på, da den godkendte Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martins anmodninger, som henviste til manglende betalingsevne, og/eller nedsættelse af den bøde, der er pålagt ArcelorMittal.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-438/12, Global Steel Wire mod Kommissionen.


text:
15.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/9
 Appel iværksat den 20. august 2012 af Tibor Szarvas til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 26. juni 2012 i sag T-129/12, Szarvas mod Ungarn
 (Sag C-389/12 P)
 2013/C 171/16
 Processprog: ungarsk
 Parter
 Appellant: Tibor Szarvas (ved Rechtsanwalt M. Katona)
 Den anden part i appelsagen: Ungarn
 Domstolen for Den Europæiske Union (Ottende Afdeling) har ved kendelse af 7. marts 2013 forkastet appellen og pålagt appellanten at bære sine egne omkostninger.


text:
22.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/15
 Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 13. juli 2011 — Sergiu Alexandru Micșa mod Administrația Finanțelor Publice Lugoj, Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș og Administrația Fondului pentru Mediu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Timișoara — Rumænien)
 (Sag C-573/10) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - interne afgifter - artikel 110 TEUF - miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering)
 2011/C 311/23
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Timișoara
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Sergiu Alexandru Micșa
 Sagsøgte: Administrația Finanțelor Publice Lugoj, Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș og Administrația Fondului pentru Mediu
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Curtea de Apel Timișoara — indregistrering af brugte køretøjer, der tidligere har været indregistreret i andre medlemsstater — miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering i en medlemsstat — de nationale forskrifters forenelighed med artikel 110 TEUF — gyldigheden af fritagelse for betaling af den afgift, der er indført for visse kategorier af køretøjer
 Konklusion
 Artikel 110 TEUF skal fortolkes således, at den afskærer en medlemsstat fra at indføre en miljøafgift for motorkøretøjer ved deres første indregistrering i medlemsstaten, hvis denne afgiftsforanstaltning er udformet således, at den afskrækker fra ibrugtagning i den pågældende medlemsstat af brugte køretøjer købt i andre medlemsstater, uden dog at afskrække fra køb på det nationale marked af brugte køretøjer fra samme produktionsår og med samme slitage.
 (1) EUT C 46 af 12.2.2011.


text:
7 . 12 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 370/7
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: 2 . Skal nationale bestemmelser om ligebehandling i forbin
 delse med ydelser i henhold til erhvervstilknyttede
 Ifølge EF-traktatens 189 , stk . 3 , er et direktiv bindende for pensionsordninger — i det mindste efter det princip om
 enhver medlemsstat, det rettes til , med hensyn det tilsigtede en fællesskabskonform ( EF-retskonform ) fortolkning af
 mål . Heraf følger, at enhver medlemsstat er forpligtet til at national ret, som må henføres under fællesskabsretten
 gennemføre direktivets mål inden udløbet af fristen herfor, — fortolkes og anvendes i overensstemmelse med
 dvs . at gennemføre direktivet i national ret på en sådan fællesskabsrettens krav og begrænsninger ( forbud mod
 måde, at det i praksis er gældende i fuldt omfang. tilbagevirkende kraft )?
 Forbundsrepublikken Tyskland har ikke opfyldt denne
 forpligtelse til fuldstændig gennemførelse inden den i
 artikel 34 , stk . 1 , i direktivet fastsatte frist ( 14 . juni
 1994 ).
 (') EFT nr . L 199 af 9 . 8 . 1993 , s . 1 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved mellemaf
 gørelse af 1 1 . oktober 1996 af Rechtbank van eerste aanleg,
 Bruxelles, i sagen Belgisch Interventie- en Restitutieburean
 mod NV Prolacto
 ( Sag C-346/96 )
 ( 96/C 370/ 17 )
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 10. februar 1995 af Landesarbeitsgericht Nie
 dersachsen i sagen Landeshauptstadt Hannover mod Almut Ved mellemafgørelse af 11 . oktober 1996 , indgået til
 Sattier Domstolens Justitskontor den 21 . oktober 1996 , har
 ( Sag C-345/96 )
 Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, i sagen Belgisch
 Interventieen Restitutiebureau mod NV Prolacto forelagt
 ( 96/C 370/ 16 ) De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 Ved kendelse afsagt den 10 . februar 19 95 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 18 . oktober 1996 , har Kan der over for en juridisk person, som i forbindelse med et
 Landesarbeitsgericht Niedersachsen — 3 . Afdeling — i indgivet bud på levering af skummetmælkspulver som
 sagen Landeshauptstadt Hannover mod Almut Sattier fødevarehjælp i henhold til Kommissionens forordning
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod ( EØF ) nr. 345/87 (') og ( EØF ) nr. 1358/87 ( 2 ) af henholdsvis
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål : 3 . februar 1987 og 15 . maj 1987 har stillet den hertil
 knyttede sikkerhed ved licitation i henhold til artikel 12 i
 1 . a ) Skal fællesskabsretten anvendes eller have gyldighed Kommissionens forordning ( EØF ) nr . 1354/83 ( 3 ) af 17. maj
 med forrang (i henhold til EF-traktatens artikel 5 , 1 983 , men som derefter ikke har opfyldt sine forpligtelser og
 stk . 2 , og artikel 189 ) for de af medlemsstaternes ikke har foretaget leveringen, fra det belgiske interventions
 nationale bestemmelser, som i tilfælde, hvor et krav og restitutionsorgans side rejses krav om betaling af
 kan fremsættes efter begge regelsæt, kunne eller ville skadeserstatning i henhold til artikel 25 , stk . 1 , i den nævnte
 finde anvendelse på det samme sagsforhold, ligele forordning ( EØF ) nr . 1354/83 , efter at alle sikkerhedsstil
 des med det formål at støtte kravet om ligebehand lelser er erklæret fortabt til fordel for det nævnte organ ?
 ling inden for de erhvervstilknyttede pensionsord
 ninger, som f.eks . i Tyskland — generelt — den
 (') EFT nr . L 34 af 5 . 2 . 1987, s . 8 .
 arbejdsretlige ligebehandlingsgrundsætning eller —
 ( 2 ) EFT nr . L 131 af 20 . 5 . 1987, s . 1 .
 specielt — § 2 , stk . 1 , i Beschåftigungsforderungs (') EFT nr . L 142 af 1 . 6 . 1983 , s . 1 .
 gesetz 1985 ( den tyske lov om fremme af beskæfti
 gelsen )?
 b ) Har fællesskabsretten generelt forrang i et sådant
 konflikttilfælde, hvor der efter fællesskabsretten
 kun består et krav på ydelser i henhold til erhvervs
 tilknyttede pensionsordninger, hvis og i det omfang
 de henføres til beskæftigelsesperioder, der ligger Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 efter den 1 7. maj 1 990 , mens det samme sagsforhold afsagt den 3 . juli 1996 af Tribunal Superior de Justicia de
 efter de nationale bestemmelser afgøres på en anden Madrid, Afdelingen for Forvaltningssager, Første Afdeling, i
 måde, for så vidt som disse bestemmelser ikke sagen Solred SA mod Administration General del Estado
 udelukker tilbagevirkende kraft ? ( Sag C-347/96 )
 ( 96/C 370/ 18 )
 c ) Gælder en sådan forrang kun, når den økonomiske
 målsætning med artikel 119 — at indføre lige
 konkurrencemuligheder - der består ved siden af Ved kendelse afsagt den 3 . juli 1996 , indgået til Domstolens
 den sociale målsætning, konkret berøres ? Justitskontor den 21 . oktober 1996 , har Tribunal Superior


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/33
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. oktober 2008 — TridonicAtco mod KHIM (Intelligent Voltage Guard)
 (Sag T-297/07) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om Intelligent Voltage Guard som EF-figurmærke - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 313/58)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: TridonicAtco GmbH og Co. KG (Dornbirn, Østrig) (først ved avocat L. Wiltschek, derefter ved avocats L. Wiltschek og E. Tremmel)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Poch, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 31. maj 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 108/2007-2) vedrørende en ansøgning om registrering af figurmærket Intelligent Voltage Guard som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 TridonicAtco GmbH og Co. KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 235 af 6.10.2007.


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/21
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. juni 2009 — Transports Schiocchet — Excursions SARL mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-335/08 P) (1)
 (Appel - erstatningssøgsmål - forordning (EØF) nr. 517/72 og 684/92 - international personbefordring med bus - betingelser for at pålægge Fællesskabet et erstatningsansvar uden for kontraktforhold - forældelsesfrist)
 2009/C 180/35
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Transports Schiocchet — Excursions SARL (ved avocat D. Schönberger)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J.-F. Pasquier og N. Yerrell, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 19. maj 2008 i sag T-220/07, Transports Schiocchet mod Kommissionen, hvorved Retten på grund af forældelse afviste det af sagsøgeren anlagte søgsmål om erstatning uden for kontraktforhold for den skade, sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af de forskellige ulovligheder, fællesskabsinstitutionerne har begået — betingelser for at anlægge erstatningssøgsmål — begreberne rutekørsel og speciel rutekørsel i Rådets forordning (EØF) nr. 517/72 af 28. februar 1972 om indførelse af fælles regler for rutekørsel med omnibusser mellem medlemsstaterne (EFT 1972 I, s. 134), som ophævet og erstattet ved Rådets forordning (EØF) nr. 684/92 af 16. marts 1992 om fælles regler for international personbefordring med bus (EFT L 74, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Transports Schiocchet — Excursions SARL betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 285 af 8.11.2008.


text:
25.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/28
 Sag anlagt den 20. juli 2010 — Barthel m.fl. mod Domstolen
 (Sag F-59/10)
 ()
 2010/C 260/38
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Yvette Barthel (Arlon, Belgien) m.fl. (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Domstolen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af Domstolens afgørelse om afslag på sagsøgernes ansøgning om tillæg for arbejde i skifteholdstjeneste som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første led, i Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 300/76 af 9. februar 1976 om fastsættelse af de berettigede kategorier og af betingelserne for ydelse af tillæg samt satserne herfor, til tjenestemænd, som skal udføre deres arbejde i skifteholdstjeneste (EFT L 38, s. 1)
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af afgørelse truffet af Justitssekretæren ved Den Europæiske Unions Domstol om afslag på sagsøgernes ansøgning af 8. juni 2009 om med virkning fra den 20. december 2006 at få udbetalt tillæg for arbejde i skifteholdstjeneste som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første led, i Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 300/76 af 9. februar 1976.
 —
 Domstolen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
C 173/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16.6.2001
 hinder for en national ordning, hvorefter en offentligretlig b) ikke i tilfældet med virksomheder, der officielt
 radiostation som institution er forpligtet til at meddele og befinder sig i en »virksomhedskrise«, afgiver hjemmel
 en statslig institution er forpligtet til at indsamle og for overførsel af personalet og de skyldforhold, der
 videregive indkomstoplysninger med henblik på offentlig- er stiftet ved en arbejdskontrakt eller et arbejdsfor-
 gørelse af navne og indkomstforhold vedrørende de hold, fra overdrageren til den nye ejer.
 ansatte i en offentligretlig radiostation?
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 2. For det tilfælde, at Domstolen besvarer dette spørgsmål ninger.
 bekræftende: Er de bestemmelser, der er til hinder for en
 national ordning af det ovenfor beskrevne indhold, i den
 forstand umiddelbart anvendelige, at de kan påberåbes
 af den institution, der er forpligtet til at fremlægge Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 oplysningerne, for at forhindre anvendelsen af de nationa-
 le forskrifter, der er i strid hermed, således at en national
 lovfæstet forpligtelse derfor ikke kan gøres gældende over Artikel 47, stk. 5 og 6, i lov nr. 428/90 udelukker anvendelsen
 for de ansatte, der er berørt af offentliggørelsen? af reglerne i direktiv 77/187, når følgende forhold foreligger:
 a) Den pågældende virksomhed befinder sig i en af følgende
 (1) EFT L 281, 1995, s. 31.
 situationer:
 — Virksomheden eller produktionsenheden er af Comi-
 tato Interministeriale per la Politica Industriale (CIPI,
 ministerielt udvalg for samordning af industripolitik-
 ken) blevet godkendt som værende i en virksomheds-
 krise efter betydningen i lov nr. 675/77;
 — virksomheden har anmeldt konkurs;
 Sag anlagt den 29. marts 2001 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 — virksomheden er omfattet af en godkendt konkurs-
 lignende procedure, hvorved dens aktiver skal reali-
 (Sag C-145/01) seres;
 — virksomheden befinder sig i tvungen administrativ
 (2001/C 173/44) likvidation, der er offentliggjort;
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. marts — virksomheden er omfattet af ordningen om særlig
 2001 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissio- administration.
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Antonio Aresu, som
 befuldmægtiget.
 b) Der er indgået aftale mellem arbejdstagernes repræsentan-
 ter og arbejdsgiveren vedrørende arbejdsvilkårene eller en
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: delvis bevarelse af beskæftigelsen.
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat Det er Kommissionens opfattelse, at Italien retmæssigt fra
 sine forpligtelser ifølge Rådets direktiv 77/187/EØF af anvendelsesområdet for bestemmelserne i direktiv
 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes 77/187/EØF har udelukket virksomheder under konkurs og
 lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i virksomheder i tvungen administrativ likvidation. Derimod er
 forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter det ifølge Kommissionen klart, at undtagelserne vedrørende
 eller dele af bedrifter (1), navnlig artikel 3 og 4, da den har den konkurslignende procedure, den særlige administration og
 opretholdt bestemmelserne i artikel 47, stk. 5 og 6, i lov statens godkendelse af en virksomhedskrise klart er i strid med
 nr. 428 af 29. december 1990, for så vidt som den fællesskabsretten og Domstolens praksis.
 a) umuliggør den automatiske overførsel af samtlige
 arbejdskontrakter eller arbejdsforhold fra overdrage- Hvad angår tilfældet med virksomheder, der har været omfattet
 ren til den nye ejer i virksomheder omfattet af af en godkendt konkurslignende procedure med realisering af
 en godkendt konkurslignende procedure, hvorved aktiver eller været omfattet af ordningen om særlig administra-
 aktiverne skal realiseres, og virksomheder omfattet tion, tillader direktiv 77/187/EØF ikke, at de udelukkes fra den
 af ordningen om særlig administration, når virksom- fulde virkning af direktivets bestemmelser uanset de italienske
 hederne fortsætter deres aktivitet efter overførslen, myndigheders modsatte opfattelse.
 ---pagebreak--- 16.6.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 173/27
 Hvad angår tilfældet med de virksomheder, hvorom CIPI i § 185, stk. 3, i Wiener Abgabenordnung (WAO), der er
 har fastslået, at de befinder sig i en virksomhedskrise efter indført ved ændring af 2. marts 2000, LGBl. nr. 9/2000, når
 betydningen i lov nr. 675/77, må det bemærkes, at direktiv den nye bestemmelse også finder anvendelse på afgiftsskyld, der er
 77/187/EØF, artikel 4a, stk. 3, hvad angår virksomheder, der opstået forud for kundgørelsen af ændringen, og der i henhold til
 befinder sig i en alvorlig økonomisk krise, bestemmer, at bestemmelsen ikke består et tilbagebetalingskrav, for så vidt
 medlemsstaterne kan anvende samme artikels stk. 2, litra b) som afgiften er blevet båret af andre end den afgiftspligtige?
 (altså ændringer af arbejdsvilkårene), når en sådan situation er
 blevet fastslået af en kompetent offentlig myndighed og er
 undergivet judiciel kontrol, samt på betingelse af, at sådanne
 (1) EFT L 76, 1992, s. 1.
 bestemmelser allerede består i national ret pr. 17. juli 1998.
 Ifølge en fælles erklæring fra Kommissionen og Rådet i
 forbindelse med vedtagelsen af direktiv 98/50/EØF bestod der
 kun i Italien en lovgivning af denne type. Desuden består
 også i dette tilfælde princippet om overholdelse af tilsikrede
 rettigheder for arbejdstagerne, hvilket princip ikke overholdes
 af den påtalte italienske lovgivning, som ganske enkelt bestem-
 mer, at reglerne i direktiv 77/187/EØF ikke anvendes.
 Sag anlagt den 4. april 2001 af Den Hellenske Republik
 (1) EFT L 61 af 5.3.1977, s. 26. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-148/01)
 (2001/C 173/46)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. april
 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber af Den Hellenske Republik ved juridisk rådgiver
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Vasileios Kontolaimos og den befuldmægtigede Chrysoula
 se afsagt den 23. marts 2001 af Verwaltungsgerichtshof i Tsiavou, statens lovkontor, og med valgt adresse i Luxembourg
 sagen 1) Weber’s Wine World HandelsgesmbH, 2) Erne- på Den Græske Ambassade, 177, Val Ste Croix.
 stine Rathgeber, 3) Karl Schlosser og 4) Beta-Leasing
 GesmbH mod Abgabenberufungskommission Wien
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag C-147/01) — Sagen fremmes til realitetsbehandling
 (2001/C 173/45) — Kommissionens beslutning af 5. februar 2001 om at
 udelukke visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt
 for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for
 Ved kendelse afsagt den 23. marts 2001, indgået til Domstol- Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, fra EF-finansie-
 ens Justitskontor den 2. april 2001, har Verwaltungsgericht- ring (meddelt under K(2001)198) annulleres, subsidiært
 shof i sagen 1) Weber’s Wine World HandelsgesmbH, 2) Erne- ændres.
 stine Rathgeber, 3) Karl Schlosser og 4) Beta-Leasing GesmbH
 mod Abgabenberufungskommission Wien forelagt De Euro-
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 afgørelse af følgende spørgsmål: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den Hellenske Republik har gjort gældende, at der med urette
 Er artikel 10 EF (tidligere EF-traktatens artikel 5) og punkt tre i
 er foretaget en finansiel korrektion med hensyn til for sent
 konklusionen i De Europæiske Fællesskabers Domstols dom af
 betalte morarenter af den supplerende afgift på området for
 9. marts 2000 i sag C-437/97, Evangelischer Krankenhausve-
 mejeriprodukter.
 rein Wien mod Abgabenberufungskommission Wien og Wein
 & Co. HandelsgesmbH, tidligere Ikera Warenhandelsgesells-
 chaft mbH, mod Oberösterreichische Landesregierung (Sml. I, Den Hellenske Republik har gjort gældende, at den finansielle
 s. 1157), hvorefter bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, i direktiv korrektion må annulleres, idet der er sket en fejlagtig fortol-
 92/12/EØF (1) ikke kan påberåbes til støtte for krav vedrørende kning af de gældende lovbestemmelser, og idet begrundelsen
 en afgift som afgiften på alkoholholdige drikkevarer, som er er utilstrækkelig.
 betalt eller forfalden til betaling inden datoen for denne doms
 afsigelse, medmindre den, der fremsætter kravet, inden denne
 dato har anlagt sag eller på tilsvarende måde administrativt har
 fremsat krav, til hinder for anvendelsen af den nye bestemmelse


text:
29.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/42
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 18. maj 2015 — Gyarmathy mod EMCDDA
 (Sag F-79/13) (1)
 ((Personalesag - ansatte i EMCDDA - midlertidigt ansat - ingen forlængelse af ansættelseskontrakt - psykisk chikane - ansøgning om bistand - administrativ undersøgelse - udeblivelsesdom - undersøgelse af, om stævningen kan realitetsbehandles - akt, der indeholder et klagepunkt - afvisning - fordeling af sagsomkostningerne))
 (2015/C 213/68)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Ungarn) (ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)
 Sagsøgt: Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (ved D. Storti og F. Pereyra, som befuldmægtigede og advokat B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation dels af afgørelsen om afslag på sagsøgerens ansøgning om, at det anerkendes, at der foreligger psykisk chikane fra sagsøgerens overordnedes side, dels af afgørelsen om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt, og som følge deraf påstand om, at der gennemføres en ny undersøgelse og at sagsøgeren tilkendes skadeserstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, der angiveligt er lidt.
 Konklusion
 1)
 Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug frifindes.
 2)
 Hver part betaler sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 31 af 1.2.2014, s. 22.


text:
21.10.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 302/35
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens afgørelser til opfyldelse i henhold til EF-
 Ved den anfægtede afgørelse besluttede ansættelsesmyndighe-
 traktatens artikel 176 (nu artikel 233 EF) af dom afsagt af
 den, at sagsøgerens midlertidige tjeneste i den politiske »Grup-
 Retten i Første Instans den 14. april 1999 i sag T-50/98
 pe for Demokratiernes og Mangfoldighedens Europa« skulle
 annulleres.
 ophøre, og genindsatte ham i en stilling i Generaldirektoratet
 for Informations-og Pressetjenesten. — Kommissionens afgørelse af 25. maj 2000, hvorved sag-
 søgeren som svar på sin klage (R/21/2000 af 18. januar
 Sagsøgeren bestrider lovligheden af denne afgørelse og nedlæg- 2000) modtog et udtrykkeligt afslag, annulleres i fornø-
 ger påstand om annullation af afgørelsen samt om erstatning dent omfang.
 af tab som følge heraf. Han gør gældende, at der er sket en
 tilsidesættelse af kontradiktionsretten og begrundelsespligten. — Sagsøgte pålægges at betale erstatning til sagsøgeren på
 Endvidere har han påberåbt sig en tilsidesættelse af princippet 3 000 000 BEF eller ethvert andet endog højere beløb,
 om beskyttelse af den berettigede forventning og af omsorgs- der fastsættes af Retten ud fra en billighedsbetragtning.
 pligten. Endelig gør han gældende, at den anfægtede afgørelse
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 er behæftet med magtfordrejning.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved afgørelse af 28. juli 1999 meddelte Kommissionen sagsø-
 geren, at Forfremmelsesudvalget havde foretaget en sammen-
 ligning af hans fortjenester med samtlige de andre indstillede
 Sag anlagt den 12. september 2000 af Lars Bo Rasmussen tjenestemænds fortjenester og med samtlige de tjenestemænd,
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber der var mest egnede til en forfremmelse til lønklasse A4 i
 1997, og at udvalget efter denne sammenlignende undersøgel-
 se havde besluttet ikke at opføre sagsøgeren på listen over de
 (Sag T-240/00) tjenestemænd, der var mest egnede til forfremmelse i forbindel-
 se med regnskabsåret 1997. Denne afgørelse blev taget efter
 (2000/C 302/80) Rettens dom af 14. april 1999 i sag T-50/98, hvormed Retten
 annullerede Kommissionens beslutning om ikke at forfremme
 sagsøgeren i 1997.
 (Processprog: fransk)
 I denne sag har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der ikke har sikret en korrekt opfyldelse af den ovenfor nævnte
 den 12. september 2000 anlagt sag mod Kommissionen for dom. Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen har
 De Europæiske Fællesskaber af Lars Bo Rasmussen, Dalheim tilsidesat begrundelsespligten, artikel 45 i vedtægten for tje-
 (Luxembourg), ved advokat Joëlle Chouchroun, Luxembourg. nestemænd og princippet om ligebehandling.


text:
4.7.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 209/21
 (C-136/98) Tarragona 161, S.A. (nr. 08/994/97), (C-137/ Luxembourg hos C. Gómez de la Cruz, Kommissionen for
 98) Gesba, S.A. (nr. 08/940/97), (C-138/98) Estació de Ser- De Europñiske Fñllesskaber, Wagnercentret, til prùvelse af
 vei El Trevol S.L. (nr. 08/805/97), (C-139/98) Viladases, dom afsagt den 17. februar 1998 af De Europñiske Fñlles-
 S.L. (nr. 08/12845/96), (C-140/98) Francisca Quesada skabers Ret i Fùrste Instans (Tredje Afdeling) i sag T-183/
 Cobo (nr. 08/7575/94), (C-141/98) Niteo, S.L. (nr. 25/ 96, E. mod Det ékonomiske og Sociale Udvalg.
 1110/96), (C-142/98) Immobiliaria Vilassarenca, S.A.
 (nr. 08/2365/97), (C-143/98) Covives CB (nr. 43/530/96), Appellanten har nedlagt fùlgende påstande:
 (C-144/98) Cable I Televisión de Catalunya, S.A.
 (nr. 10.349/96), (C-145/98) Inmobiliaria Moragas S.A. 1) Dommen afsagt den 17. februar 1998 af Retten i Fùr-
 (nr. 10.348/96), (C-146/98) Comunidad de Propietarios ste Instans i sag T-183/96 (1) ophñves.
 del Complejo Urbanístico de las Calles Estudiantes, Brosa
 y Casas i Amigo de Barcelona (nr. 15.158/94), den 2) Domstolen foretager selv den endelige pådùmmelse af
 30. januar 1998 i sagerne (C-121/98) Sanyo Energy Spain tvisten
 Corporate, S.A. (nr. 08/762/97), (C-122/98) Golf de Vila-
 decans, S.A. (nr. 08/3301/97 og 08/3302/97), (C-123/98) Ð idet den giver Det ékonomiske og Sociale Udvalg
 Savigi 89, S.A. (nr. 08/665/97), (C-124/98) Explotaciones medhold i de påstande, det har nedlagt ved Retten
 la Sota, S.L. (nr. 08/960/97) (og (C-147/98) Bungy Fun i Fùrste Instans om fuldstñndig frifindelse for E.'s
 Germany, GBDR (nr. 43/1047/95) og den 25. februar påstande
 1998 i sagerne (C-116/98) Gran Vía Zaragoza, S.A.
 (nr. 08/10942/96 og 08/11959/96), (C-118/98) Gran Vía Ð idet den bestemmer, at hver part betaler sine
 Zaragoza, S.A. (nr. 08/10944/96 og 08/11961/96) og omkostninger.
 (C-119/98) Gran Vía Zaragoza, S.A. (nr. 08/10943/96 og
 08/11960) mod Administración Estatal de la Agencia Tri- Anbringender og vñsentligste argumenter:
 butaria (A.E.A.T.), indgået til Domstolens Justitskontor
 den 14. april 1998, har Tribunal Económico-Administra- Fejlagtig retlig kvalifikation af de faktiske omstñndigheder
 tivo Regional de CatalunÄa forelagt De Europñiske Fñlles- og fejlagtig fortolkning af artikel 12 og 21 i vedtñgten for
 skabers Domstol en anmodning om prñjudiciel afgùrelse tjenestemñnd ved De Europñiske Fñllesskaber: Efter Det
 af fùlgende spùrgsmål: ékonomiske og Sociale Udvalgs opfattelse burde Retten i
 Fùrste Instans ikke retligt have kvalificeret de udtryk og
 For så vidt angår mervñrdiafgift, der er betalt af en den tone, som E. anvendte Ð og for hvilke hun var blevet
 afgiftspligtig fùr påbegyndelsen af den sñdvanlige pålagt en sanktion ved den anfñgtede afgùrelse Ð blot
 udfùrelse af de afgiftspligtige transaktioner, spùrges, om som en uhùflig, men derimod som en respektlùs adfñrd,
 bestemmelserne vedrùrende retten til fradrag for betalt hvilket er en alvorligere krñnkelse i henhold til Fñllesska-
 mervñrdiafgift, som findes i artikel 17 i Rådets sjette bernes tjenestemandsret.
 direktiv 77/388/EéF af 17. maj 1977, tillader, at udùvel-
 sen af denne ret for at undgå svigagtig adfñrd gùres betin- Manglende begrundelse i dommen og fejlagtig fortolkning
 get af, at der opfyldes bestemte betingelser, nemlig at der af tjenestemandsvedtñgtens artikel 86 og 87: Retten i Fùr-
 indgives en udtrykkelig ansùgning forud for betalingen af ste Instans har udelukkende baseret sin antagelse om, at
 den pågñldende afgift, og at den nñvnte sñdvanlige sanktionen stod i åbenbart misforhold til de begåede hand-
 udfùrelse af de afgiftspligtige transaktioner påbegyndes, linger, på selve de konkrete handlinger uden at tage hensyn
 inden for en bestemt frist, der regnes fra datoen for den til de ùvrige, sñrlige omstñndigheder, som forelå i sagen,
 nñvnte ansùgning, idet manglende overholdelse af de dvs. uden at bedùmme den virkning, som de ùvrige
 omhandlede krav sanktioneres med fortabelse af retten til omstñndigheder havde under sagen.
 fradrag eller i det mindste med, at udùvelsen af denne ret
 udskydes til det tidspunkt, hvor den nñvnte sñdvanlige Fejlagtig anvendelse af proportionalitetsprincippet og
 udfùrelse af de afgiftspligtige transaktioner påbegyndes? fejlagtig fortolkning af tjenestemandsvedtñgtens artikel 12
 og 21.
 (1) EFT C 94 af 28.3.1998, s. 22.
 Appel ivñrksat den 17. april 1998 af De Europñiske
 Fñllesskabers ékonomiske og Sociale Udvalg til prùvelse
 af dom afsagt den 17. februar 1998 af De Europñiske
 Appel ivñrksat den 17. april 1998 af Pharos SA til prù-
 Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Tredje Afdeling) i sag
 velse af dom afsagt den 17. februar 1998 af De Euro-
 T-183/96, E. mod Det ékonomiske og Sociale Udvalg
 pñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Tredje Afdeling)
 (Sag C-150/98 P) i sag T-105/96, Pharos SA mod Kommissionen for De
 (98/C 209/41) Europñiske Fñllesskaber
 (Sag C-151/98 P)
 (98/C 209/42)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 17. april 1998 ivñrksat appel af De Europñiske Fñllesska-
 bers ékonomiske og Sociale Udvalg ved MoiseÂs Bermejo Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 Garde, som befuldmñgtiget, og med valgt adresse i 17. april 1998 ivñrksat appel af Pharos SA ved advokat
 ---pagebreak--- C 209/22 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 4.7.98
 Alexandre Vandencastelle, Bruxelles, og med valgt adresse Ð de af Retten anfùrte grunde, hvorefter Kommissionen
 i Luxembourg hos advokat Ernest Arendt, til prùvelse af skulle have ret til at anmode om en supplerende udta-
 dom afsagt den 17. februar 1998 af De Europñiske Fñlles- lelse fra Udvalget for Veterinñrmedicinske Prñparater;
 skabers Ret i Fùrste Instans (Tredje Afdeling) i sag T-151/ den ved forordningens artikel 6 og 8 foreskrevne pro-
 98, Pharos SA mod Kommissionen for De Europñiske cedure er klar, prñcis og ubetinget. Den beskriver
 Fñllesskaber. udtùmmende samtlige situationer og tillader således
 ikke Kommissionen at handle på anden måde end som
 foreskrevet i forordningen.
 Appellanten har nedlagt fùlgende påstande:
 (1) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 1.
 Ð Dommen afsagt den 17. februar 1998 af De Europñ-
 iske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Tredje Afde-
 ling) i sag T-105/98, Pharos SA mod Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber, ophñves
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved dom
 og
 afsagt den 22. april 1998 af Nederlandenes Hoge Raad i
 sagen Staatssecretaris van FinancieÈn mod V. O. F. Coffee-
 Ð det fastslås, at sagen kan fremmes til realitetsbehand- shop »SiberieÈ«
 ling, ligesom der gives sagsùgeren medhold i påstan- (Sag C-158/98)
 dene som formuleret i fùrste instans, hvilke er
 (98/C 209/43)
 Ð at det fastslås, at Kommissionen pligtstridigt har
 undladt at fortsñtte proceduren med henblik på at Ved dom afsagt den 22. april 1998, indgået til Domstolens
 opfùre det af sagsùgeren fremstillede somatosalm Justitskontor den 24. april 1998, har Nederlandenes Hoge
 på den liste i bilag II til forordning (EéF) nr. 2377/ Raad i sagen Staatssecretaris van FinancieÈn mod V. O. F.
 90, som indeholder de stoffer, der ikke er undergi- Coffeeshop »SiberieÈ« forelagt De Europñiske Fñllesska-
 vet en maksimalgrñnsevñrdi for restkoncentratio- bers Domstol en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af
 ner (1) fùlgende spùrgsmål:
 Ð at Kommissionen dùmmes til at betale sagsùgeren Skal artikel 2 i det sjette direktiv 77/388/EéF (1) fortolkes
 erstatning med renter, der forelùbig er opgjort til således, at der ikke indtrñder omsñtningsafgiftspligt for
 512 mio. BEF, eller i det mindste, og forelùbigt, et den, der mod vederlag giver en anden mulighed for at for-
 belùb på 353 mio. BEF handle cannabisprodukter?
 og (1) EFT L 145 af 13.6.1977 s. 1.
 Ð at Kommissionen tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Alternativt påstås sagen hjemvist til Retten i Fùrste Instans Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 til fornyet behandling. afsagt den 28. marts 1998 af Ufficio del Giudice di Pace
 di Genova i sagen SocietaÁ Eridania SpA mod Azienda
 Agricola San Luca
 Anbringender og vñsentligste argumenter:
 (Sag C-160/98)
 Retlige fejl for så vidt angår (98/C 209/44)
 Ð de af Retten i Fùrste Instans anfùrte grunde, hvorefter Ved kendelse afsagt den 28. marts 1998, indgået til Dom-
 Kommissionen hverken skulle have krñnket retssikker- stolens Justitskontor den 22. april 1998, har Ufficio del
 hedsprincipppet eller princippet om beskyttelse af den Giudice di Pace di Genova i sagen SocietaÁ Eridania SpA
 berettigede forventning ved fùrst at have forelagt det i mod Azienda Agricola San Luca forelagt De Europñiske
 artikel 8, stk. 3, litra b), i Rådets forordning nr. 2377/ Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel
 90 indeholdte forslag efter elleve måneder, idet udtryk- afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 ket »straks« i forordning (EéF) nr. 2377/90 skulle
 overlade denne »et vist spillerum«. Såvel de valgte 1) Er Rådets forordning (EF) nr. 1188/97 (1) lovlig, navn-
 udtryk i de forskellige sprogversioner som forordnin- lig når henses til forordningens artikel 1, litra f), i sam-
 gens opbygning i almindelighed bekrñfter, at Kommis- menhñng med artikel 3, stk. 4 og 5, i Rådets forord-
 sionen ikke råder over nogen frist til at forelñgge et ning (EéF) nr. 1785/81 (2) og EF-traktatens artikel
 forslag for Rådet for så vidt angår et nyt farmakolo- 190?
 gisk virksomt stof, og som fùlge heraf ikke har nogen
 kompetence til at udstede en forelùbig tilladelse i hen- 2) Såfremt det foregående spùrgsmål besvares bekrñf-
 hold til forordningens artikel 14, og tende, er da forordning (EéF) nr. 1785/81 med senere


text:
11.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 60/26
 Appel iværksat den 9. januar 2006 af Beatriz Salvador García til prøvelse af dom afsagt den 25. oktober 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-205/02, Beatriz Salvador García mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-7/06 P)
 (2006/C 60/49)
 Processprog: spansk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 9. januar 2006 iværksat appel af Beatriz Salvador García ved abogados R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez og A. Sayagués Torres, til prøvelse af dom afsagt den 25. oktober 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-205/02, Beatriz Salvador García mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Sagen antages til realitetsbehandling.
 2.
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 25. oktober 2005 ophæves, og sagen hjemvises i givet fald til Retten i første Instans.
 3.
 Kommissionen tilpligtes at betale samtlige omkostninger, der opstår under Domstolens behandling af sagen samt dem, der var forbundet med sagens behandling af Retten i Første Instans.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Dette annullationssøgsmål støttes på et enkelt anbringende: Det gøres gældende, at Retten har tilsidesat fællesskabsretten i den appellerede doms præmis 36-59. Appellanten er navnlig af den opfattelse, at Retten har anlagt en urigtig fortolkning af begrebet »har gjort tjeneste for en anden stat« i artikel 4, stk. 1, litra a), andet afsnit, i bilag VII, til tjenestemandsvedtægten.


text:
16.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 336/24
 Rettens kendelse af 13. september 2013 — Conticchio mod Kommissionen
 (Sag T-358/12 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd - pension - afgørelse om fastsættelse af pensionsrettigheder - åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet)
 2013/C 336/50
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Rosella Conticchio (Rom, Italien) (ved advokaterne R. Giuffrida og A. Tortora)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og G. Gattinara, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af EU-Personaleretten (Første Afdeling) den 12. juli 2012 i sag F-22/11, Conticchio mod Kommissionen (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), med påstand om ophævelse af denne kendelse.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 295 af 29.9.2012.


text:
C 245/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 1.9.2001
 — Tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet: Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 a) Det fastslås, at Den Portugisiske Republik ikke har opfyldt
 Retten undlader at drage alle de logiske konsekvenser af
 de forpligtelser, der påhviler den i henhold til direktiv
 udvælgelseskomitéens beslutning om at annullere visse
 76/160/EØF (1), navnlig forpligtelserne i henhold til arti-
 spørgsmål og ikke tage besvarelserne af dem i betragtning.
 kel 4, stk. 1, sammenholdt med artikel 3, med bilaget og
 med artikel 1, stk. 2, samt forpligtelserne i henhold til
 artikel 6, stk. 1 og 2, idet den
 — ikke har vedtaget de bestemmelser, der er nødvendi-
 ge for, at badevandskvaliteten er i overensstemmelse
 med de grænseværdier, der er fastsat i medfør af
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- direktivets artikel 3
 se afsagt den 28. juni 2001 af Tribunal de Grande Instance
 de Dinan i sagen Anklagemyndigheden — civil part:
 Comité Région pêches maritimes mod Annie Pansard, — ikke har gennemført prøveudtagninger med den
 Gérard Bourret og Marc Kermarrec mindstehyppighed, der er fastsat i bilaget til direk-
 tivet
 (Sag C-265/01) — ikke har angivet alle de indenlandske badeområder,
 der findes i Portugal.
 (2001/C 245/25)
 b) Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens
 Ved kendelse afsagt den 28. juni 2001, indgået til Domstolens omkostninger.
 Justitskontor den 5. juli 2001, har Tribunal de Grande Instance
 de Dinan i sagen Anklagemyndigheden — civil part: Comité
 Région pêches maritimes mod Annie Pansard, Gérard Bourret
 og Marc Kermarrec forelagt De Europæiske Fællesskabers Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:
 Selv om der i medfør af artikel 395 i akten vedrørende Spaniens
 — Skal jakobsmuslinger, der — ved hjælp af fiskerfartøjer og Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber og
 indregistreret i Frankrig (Saint-Brieuc og Saint-Malo) — afsnit III, nr. 3, i aktens bilag XXXVI blev givet udsættelse indtil
 er fisket i farvandene omkring Jersey (Les Minquiers) på den 31. december 1992, var niveauet for den manglende
 grundlag af en licens, som er udstedt af myndighederne overensstemmelse med de bindende værdier, der er fastsat i
 på Jersey, anses for at være importerede produkter, selv direktivet, i badesæsonen 2000 7,8 % for kystbadeområderne
 om det efter fransk ret er lovgivningen i den stat, hvis flag og 31 % for de indenlandske badeområder, hvilket endog var
 fiskerfartøjet fører, der finder anvendelse på fangsten? en nedgang i overensstemmelsen sammenlignet med året
 1999.
 — Rejser bestemmelserne i Maastricht-traktaten om forbud
 mod foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvan-
 titative indførselsrestriktioner tvivl om gyldigheden af Hvad endvidere angår de indenlandske badeområder har
 bekendtgørelsen af 19. marts 1980, der forbyder losning de portugisiske myndigheder stadig ikke angivet alle de
 af jakobsmuslinger i en periode med fangstforbud? indenlandske områder, hvor badning finder sted. Der foreligger
 en afvigelse mellem det angivne antal indenlandske badeområ-
 der (26) og antallet af »strande ved flodbreder«, således som
 betegnet af de portugisiske myndigheder, for hvilke der kan
 modtages fællesskabsstøtte (91).
 Sag anlagt den 10. juli 2001 af Kommissionen for De Selv om der i Portugal har fundet prøveudtagning sted med
 Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik 100 % såvel i kystbadeområder som i de indenlandske
 badeområder, har denne procentsats udelukkende relation til
 (Sag C-272/01) de angivne badeområder. Idet Den Portugisiske Republik ikke
 har overholdt mindstehyppigheden af prøveudtagninger, fordi
 der er blevet angivet et utilstrækkeligt antal indenlandske
 (2001/C 245/26) badeområder, har den således tilsidesat sine forpligtelser ifølge
 direktivets artikel 6, stk. 1 og 2.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 10. juli
 2001 anlagt sag mod Den Portugisiske Republik af Kommissio-
 (1) Rådets direktiv 76/160/EØF af 8.12.1975 om kvaliteten af
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Teresa Figueira og
 badevand (EFT 1976 L 31, s. 1.).
 Gregorio Valero Jordana, som befuldmægtigede, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Luis Escobar Guerrero, Wagnercen-
 tret, Kirchberg.


text:
16.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 79/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Debreceni Munkaügyi Bíróság (Ungarn) den 20. november 2012 — Józsefné Ványai mod Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal
 (Sag C-526/12)
 2013/C 79/08
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Debreceni Munkaügyi Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Józsefné Ványai
 Sagsøgt: Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fortolkes således, at denne bestemmelse alene sikrer muligheden for at opnå retsbeskyttelse mod ulovlig og ubegrundet (»unjustified«) opsigelse?
 2)
 Betyder [dette udtryk], at arbejdsgiveren i forbindelse med en opsigelse er forpligtet til at informere arbejdstageren skriftligt om begrundelsen for opsigelsen, idet denne ellers kan ske uberettiget (unjustified)?
 3)
 Medfører undladelsen af at informere om begrundelsen i sig selv, at foranstaltningen er ulovlig, eller kan arbejdsgiveren efterfølgende under en eventuel arbejdsretlig sag oplyse begrundelsen?


text:
18.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/23
 Sag anlagt den 1. marts 2013 — Lardini mod KHIM (gengivelse af en blomst)
 (Sag T-131/13)
 2013/C 141/41
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Lardini Srl (Filottrano, Italien) (ved advokaterne P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi og N. Parrotta)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 13. december 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 2578/2011-1 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt i forbindelse med proceduren i klagesag R 2578/2011-1.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Positionsvaremærke bestående af en blomst for varer i klasse 25
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
5.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 72/35
 Sag anlagt den 15. november 2010 — AR mod Kommissionen
 (Sag F-120/10)
 2011/C 72/57
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: AR (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne S. Rodriguez, C. Bernard Glanz og A. Blot)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af EPSO’s afgørelse om at udelukke sagsøgeren fra proceduren vedrørende den interne udvælgelsesprøve KOM/INT/EU2/10/AD5 for fuldmægtige med bulgarsk eller rumænsk statsborgerskab som følge af, at han ikke bestod adgangsprøverne, samt af afgørelsen vedrørende klagen, som tillod sagsøgeren på ny at gå op til adgangsprøverne til nævnte udvælgelsesprøve.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontors (EPSO) afgørelse af 31. marts 2010 om at udelukke sagsøgeren fra den interne udvælgelsesprøve KOM/INT/EU2/10/AD5 med henblik på at tillade sagsøgeren at deltage i prøverne.
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 3. august 2010, for så vidt som der ikke efter dennes indhold gives sagsøgeren medhold i dennes klage.
 —
 Kommissionen tilpligtes, om nødvendigt ved bevisoptagelse eller foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, at fremlægge listen over de stillede spørgsmål samt afgivne besvarelser i forbindelse med de prøver, der blev fremlagt i Bruxelles den 5. marts 2010 kl. 13.00.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
4.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 300/6
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 7. oktober 2004
 i sag C-136/02 P, Mag Instrument Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (Appel - EF-varemærker - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 - lommelygters tredimensionale form - absolut registreringshindring - fornødent særpræg)
 (2004/C 300/11)
 Processprog: tysk
 I sag C-136/02 P, vedrørende appel i medfør af artikel 49 i EF-statutten for Domstolen, indgivet den 8. april 2002, Mag Instrument Inc., Ontario, Californien (USA) (befuldmægtigede: først ved Rechtsanwälte A. Nette, G. Tahn, W. von der Osten-Sacken og H. Stratmann, derefter ved Rechtsanwälte W. von der Osten-Sacken, U. Hocke og A. Spanger), mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: D. Schennen), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrigues og F. Macken (refererende dommer); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: ekspeditionssekretær: L. Hewlett, den 7. oktober 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1.
 Appellen forkastes.
 2.
 Mag Instrument Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 144 af 15.6.2002.


text:
27.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/24
 Rettens dom af 3. februar 2010 — Enercon mod KHIM — Hasbro (ENERCON)
 (Sag T-472/07) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket ENERCON - det ældre EF-ordmærke TRANSFORMERS ENERGON - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2010/C 80/41
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Enercon GmbH (Aurich, Tyskland) (ved avocats R. Böhm og V. Henke)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Hasbro, Inc. (Pawtucket, Rhode Island, De Forenede Stater) (ved barrister M. Edenborough)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 25. oktober 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 959/2006-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Hasbro, Inc. og Enercon GmbH
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Enercon GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 79 af 29.3.2008.


text:
29.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/2
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. september 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Slovakiske Republik
 (Sag C-264/09) (1)
 (Traktatbrud - energi - indre marked for elektricitet - direktiv 2003/54/EF - investeringskontrakt - bilateral aftale om investeringsbeskyttelse indgået forud for tiltrædelse til Den Europæiske Union - artikel 307 EF)
 2011/C 319/02
 Processprog: slovakisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved O. Beynet, F. Hoffmeister og J. Javorský, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Slovakiske Republik (ved B. Ricziová, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 9, litra e), og artikel 20, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (EUT L 176, s. 37) — fortrinsret for en operatør til en del af den grænseoverskridende elektricitetstransmissionskapacitet — tilsidesættelse af forpligtelsen til at sikre en ikke-diskriminerende adgang til transmissions- og distributionssystemerne
 Konklusion
 1)
 Den Slovakiske Republik frifindes.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 282 af 21.11.2009.


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/63
 Sag anlagt den 7. april 2009 — Roumimper mod Europol
 (Sag F-41/09)
 2009/C 180/115
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Jaques Pierre Roumimper (Zoetermeer, Nederlandene) (ved avocats P. de Casparis og D. Dane)
 Sagsøgt: Den Europæiske Politienhed (Europol)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelse af 12. juni 2008, hvorved Europol meddelte sagsøgeren, at det ikke er muligt at tilbyde ham fastansættelse, samt af afslaget af 7. januar 2009 på sagsøgerens klage over førstnævnte.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse af 12. juni 2008, hvorved Europol meddelte sagsøgeren, at det ikke er muligt at tilbyde ham fastansættelse samt afslaget af 7. januar 2009 på sagsøgerens klage over afgørelsen af 12. juni 2008, hvori det anføres, at sagsøgerens klagepunkter er ugrundede, annulleres.
 —
 Europol tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
29.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 295/24
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Tivoli (Italien) den 3. august 2012 — Enrico Petillo og Carlo Petillo mod Unipol
 (Sag C-371/12)
 2012/C 295/44
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di Tivoli
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Enrico Petillo og Carlo Petillo
 Sagsøgt: Unipol
 Præjudicielt spørgsmål
 Er det i medfør af direktiv 72/166/EØF (1), 84/5/EØF (2), 90/232/EØF (3) og 2009/103/EF (4) om obligatorisk ansvarsforsikring for motorkøretøjer tilladt, at en medlemsstat i sin nationale lovgivning — gennem den obligatoriske vurdering efter loven af skaderne, som følge af trafikulykker — foreskriver en faktisk begrænsning (med henblik på vurderingen) af ansvaret for ikke-økonomiske tab, som bæres af de selskaber (forsikringsselskaberne), der i medfør af samme direktiver er forpligtet til at garantere den obligatoriske forsikring mod skadesansvar i forbindelse med motorkøretøjer?
 (1) Rådets direktiv 72/166/EØF af 24.4.1972 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse, EFT L 103, s. 1.
 (2) Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30.12.1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, EFT 1984 L 8, s. 17.
 (3) Rådets tredje direktiv 90/232/EØF af 14.5.1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, EFT L 129, s. 33.
 (4) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16.9.2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse, EUT L 263, s. 11.


text:
8.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 164/14
 Rettens dom af 25. april 2013 — Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-526/10) (1)
 (Handel med sælprodukter - forordning (EF) nr. 1007/2009 - gennemførelsesbestemmelser - forordning (EU) nr. 737/2010 - forbud mod at bringe nævnte produkter i omsætning - undtagelse til fordel for inuitsamfund - ulovlighedsindsigelse - hjemmel - subsidiaritet - proportionalitet - magtfordrejning)
 2013/C 164/25
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Inuit Tapiriit Kanatami (Ottawa, Canada), Inuit Tapiriit Kanatami (Ottawa, Canada), Nattivak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Canada), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Canada), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq), David Kuptana (Ulukhaktok, Canada), Karliin Aariak (Iqaluit, Canada), Canadian Seal Marketing Group (Québec, Canada), Ta Ma Su Seal Products, Inc. (Cap-aux-Meules, Canada), Fur Institute of Canada (Ottawa), NuTan Furs, Inc. (Catalina, Canada), GC Rieber Skinn AS (Bergen, Norge), Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland) (Nuuk, Grønland, Danmark), Johannes Egede (Nuuk), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk), William E. Scott & Son (Édimbourg, Det Forenede Kongerige), Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine (Cap-aux-Meules), Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi (Istanbul, Tyrkiet) og Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society, Ltd (Fleur-de-Lys, Canada) (ved advokaterne J. Bouckaert og H. Viaene)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. White, P. Oliver og K. Mifsud-Bonnici, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-parlamentet (først ved I. Anagnostopoulou og L. Visaggio, derefter ved L. Visaggio og D. Gauci, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Moore og K. Michoel, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annulation af Kommissionens forordning (EU) nr. 737/2010 af 10. august 2010 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1007/2009 om handel med sælprodukter (EUT L 216, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi og Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society, Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 3)
 Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 13 af 15.1.2011.


text:
Nr . C 336/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 . 11 . 96
 Den kombinerede nomenklatur til den fælles toldtarif, vedtaget de lov- eller forvaltnings] orskrifter, der er
 således som den fremgår af bilagene til Kommissionens nødvendige for at efterkomme direktivet.
 forordning (EØF) nr. 2505/92 af 14 . juli 1 992 om ændring
 af bilag I og 11 til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om 2 ) Den Italienske Republik betaler sagens omkostnin
 told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif skal ger.
 fortolkes således, at et basismodul, som er beregnet til brug
 ved bygning af en færdig databehandlingsmaskine, og som i
 (') EFT nr. C 229 af 2 . 9 . 1995 .
 det væsentlige består af et kabinet med to diskettedrev, i
 henhold til punkt 3.b) i de almindelige tariferingsbestem
 melser vedrørende den kombinerede nomenklatur til den
 fælles toldtarif, skal tariferes i underposition 8471 93 59
 som en » lagerenhed« på grund af de indbyggede drev.
 DOMSTOLENS DOM
 (') EFT nr . C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 ( Femte Afdeling)
 af 27. juni 1996
 i sag C-l 07/94, P. H. Asscher mod Staatssecretaris van
 Financién ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fioge
 Raad der Nederlanden ) ( ' )
 (EF-traktatens artikel 52 — ligebehandlingsforpligtelse —
 DOMSTOLENS DOM indkomstbeskatning af ikke-hjemmehørende personer)
 ( Femte Afdeling ) ( 96/C 336/04 )
 af 20 . juni 1996
 (Processprog: nederlandsk)
 i sag C-237/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber mod Den Italienske Republik ( 1 )
 (Foreløbig oversættelse. Dm endelige oversættelse vil blive
 (Traktatbrudssøgsmål — manglende gennemførelse af offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 direktiv 89/369/EØF og direktiv 89/429/EØF)
 ( 96/C 336/03 )
 I sag C-107/94 , angående en anmodning, som Hoge Raad
 der Nederlanden i medfør af EF-traktatens artikel 177 har
 (Processprog: italiensk) indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 sag P. H. Asscher mod Staatssecretaris van Financién at
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive EØF-traktatens, nu EF-traktatens , artikel 48 , har Domsto
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) len ( Femte Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden ,
 D. A. O. Edward, og dommerne J.-P. Puissochet, J. C.
 Moitinho de Almeida , C. Gulmann og M. Wathelet ( refe
 I sag C-237/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles rerende dommer ); generaladvokat: P. Léger; justitssekretær:
 skaber ( befuldmægtigede : Maria Condou-Durande og ekspeditionssekretær H. A. Rühl , den 27 . juni 1996 afsagt
 Laura Pignataro ) mod Den Italienske Republik ( befuld dom, hvis konklusion lyder således :
 mægtiget: Umberto Leanza , bistået af Pier Giorgio Ferri )
 angående en påstand om, at det fastslås , at Den Italienske 1 ) En statsborger i en medlemsstat, som udøver selvstæn
 Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser efter dig virksombed i en anden medlemsstat, hvor ban bar
 EF-traktaten, idet den ikke har vedtaget eller givet under bopæl, kan påberåbe sig bestemmelserne i EF-trakta
 retning om de lov- eller forvaltningsforskrifter, der er tens artikel 52 over for sin oprindelsesstat, på hvis
 nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 89/369/EØF område ban også udøver selvstændig virksomhed, når
 af 8 . juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye han på grund afudøvelse aferhvervsmæssig virksombed
 kommunale affaldsforbrændingsanlæg ( EFT L 163 af 14 . 6 . i en anden medlemsstat end oprindelsesstaten i forhold
 1989, s . 32 ) såvel som Rådets direktiv 89/429/EØF af
 til sidstnævnte stat befinder sig i en situation , som kan
 21 . juni 1989 om nedbringelse af luftforureningen fra sammenlignes med situationen for alle andre retssubjek
 bestående kommunale affaldsforbrændingsanlæg ( EFT ter, der i forhold til værtslandet påberåber sig de ved
 L 203 af 15 . 7. 1989, s . 50 ), har Domstolen ( Femte
 traktaten sikrede rettigheder og friheder.
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden D. A. O.
 Edward ( refererende dommer ), og dommerne J.-P . Puisso
 chet, J. C. Moitinho de Almeida , C. Gulmann og P. Jann; 2 ) Traktatens artikel 52 skal fortolkes således, at den er til
 generaladvokat: M. B. Elmer; justitssekretær: R. Grass, den hinder for, at en medlemsstat over for en statsborger i en
 20 . juni 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : medlemsstat, som udøver selvstændig virksomhed på
 dens område og samtidig også udøver selvstændig
 virksomhed i en anden medlemsstat, hvor han har
 1 ) Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine bopæl, ved beskatningen af hans indkomst anvender en
 forpligtelser efter artikel 12, stk . 1 , i direktiv 89/ højere skattesats end den, der gælder for hjemmehø
 3 69/EØF, idet den ikke inden for den fastsatte frist har rende, som udøver samme virksomhed, når der ikke er


text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/49
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 11. december 2008 — Schell mod Kommissionen
 (Sag F-83/06) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - forfremmelse - prioritetspoints - de almindelige bestemmelser til gennemførelse af vedtægtens artikel 45)
 (2009/C 32/95)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Arno Schell (Bruxelles, Belgien) (ved avocat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Berscheid og M. Velardo, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Personalesag — principalt annullation af listerne over tjenestemænd forfremmet i forfremmelsesårene 2004 og 2005, for så vidt som sagsøgeren ikke er opført herpå, subsidiært af tildelingen af forfremmelsespoints i forbindelse med førnævnte forfremmelsesår for så vidt angår sagsøgeren
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 237 af 30.9.2006, s. 18.


text:
15.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/29
 Sag anlagt den 11. maj 2006 — Xentral mod KHIM — Pages Jaunes (ordmærket PAGESJAUNES.COM)
 (Sag T-134/06)
 (2006/C 165/57)
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: Xentral LLC (Miami, USA) (ved avocat A. Bertrand)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Pages Jaunes SA (Sèvres, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen truffet den 15. februar 2006 i sag R 708/2005-1 annulleres.
 —
 EF-varemærket PAGESJAUNES.COM erklæres for gyldigt.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Xentral LLC.
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »PAGESJAUNES.COM« for varer i klasse 16 (ansøgning nr. 1 880 871).
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Pages Jaunes SA.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke »LESPAGESJAUNES« for varer i klasse 16, selskabsnavnet og firmanavnet »PAGES JAUNES«.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen tages til følge for alle de omstridte varer.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Sagsøgeren har påberåbt sig sin tidligere rettighed til domænenavnet »PAGESJAUNES.COM«, der ifølge sagsøgeren kan gøres gældende mod indsigerens varemærke og selskabsnavn.
 Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at artikel 7, stk. 1, litra c) og d), i Rådets forordning nr. 40/94 er tilsidesat, da indsigerens varemærke er almindeligt og har et meget svagt særpræg.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at det varemærke, der er ansøgt registreret, på ingen måde krænker indsigerens selskabsnavn eller firmanavn.
 Sagsøgeren har tillige bestridt, at indsigerens varemærke skulle være velkendt.


text:
25.7.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 234/15
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber har ned- Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved afgùrelse
 lagt fùlgende påstande: af 20. marts og 7. april 1998 truffet af Corte dei Conti Ð
 Sezione del controllo, de andre parter: Ministero dei lavori
 pubblici, Ministero del tesoro, del bilancio e della pro-
 1. Det fastslås, at Storhertugdùmmet Luxembourg har til- grammazione economica og ANAS Ð Azienda nazionale
 sidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5 og 189 i autonoma delle strade (nu Ente nazionale per le strade)
 traktaten om oprettelse af Det Europñiske Fñllesskab,
 principalt, idet det ikke har vedtaget eller ivñrksat de (Sag C-192/98)
 ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der
 (98/C 234/29)
 er nùdvendige for at efterkomme Rådets direktiv 92/
 101/EéF af 23. november 1992 (1) om ñndring af
 andet direktiv 77/91/EéF (2) om stiftelse af aktieselska-
 ber samt bevarelse af og ñndringer i aktiekapitalen, og
 subisidñrt, idet det ikke inden for den fastsatte frist Ved afgùrelse truffet den 20. marts og 7. april 1998, ind-
 har underrettet Kommissionen herom. gået til Domstolens Justitskontor den 19. maj 1998, har
 Corte dei Conti Ð Sezione del controllo, de andre parter:
 Ministero dei lavori pubblici, Ministero del tesoro, del
 2. Sagsùgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. bilancio e della programmazione economica og ANAS Ð
 Azienda nazionale autonoma delle strade (nu Ente nazio-
 nale per le strade), forelagt De Europñiske Fñllesskabers
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: Domstol en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùl-
 gende spùrgsmål:
 Den bindende karakter af EF-traktatens artikel 189, stk. 3,
 og artikel 5, stk. 1, forpligter medlemsstaterne til at trñffe
 de nùdvendige foranstaltninger med henblik på at gennem- 1) Medfùrer de sñrlige forhold omkring direktiv 92/50/
 fùre de direktiver, som er rettet til dem, inden udlùbet af EéF (1) om fremgangsmåderne ved indgåelse af offent-
 de heri fastsatte frister. Fristen for at gennemfùre direktivet lige tjenesteydelsesaftaler Ð hvorefter der som bekendt
 udlùb den 1. januar 1994, uden at Storhertugdùmmet er fastsat en overgangsperiode, indtil direktivet finder
 Luxembourg havde truffet de nùdvendige foranstaltninger. fuld anvendelse (21. betragtning), gñlder en todelt
 anvendelse, alt efter om der er tale om tjenesteydelser,
 der er opfùrt i bilag I A eller bilag I B (artikel 8 og 9),
 (1) EFT L 347 af 28.11.1992, s. 64.
 samt en procedure, hvorefter de opnåede resultater
 (2) EFT L 26 af 30.1.1977, s. 1.
 tages op til gennemgang (inden for tre år) med henblik
 på »at lade dette direktiv finde fuld anvendelse på et
 bredere spektrum af tjenesteydelser« (27. betragtning
 og artikel 43) Ð at direktivet ikke eller vanskeligere
 kan anvendes i national ret (med virkning fra den
 1.7.1993), såfremt medlemsstaten ikke har udstedt for-
 melle gennemfùrelsesbestemmelser?
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 15. april 1998 af Oberlandesgericht Linz i
 sagen Volker Graf mod Filzmoser Maschinenbau GmbH
 (Sag C-190/98) 2) Såfremt det fùrste spùrgsmål besvares benñgtende,
 ùnskes det oplyst, om direktivet (tjenesteydelser som
 (98/C 234/28) omhandlet i artikel 8) finder anvendelse på Azienda
 nazionale autonoma delle strade Ð ANAS ved afgùrel-
 sen af, om den pågñldende myndighed opfylder de i
 Ved kendelse afsagt den 15. april 1998, indgået til Dom- fñllesskabsretten fastsatte betingelser for, at den kan
 stolens Justitskontor den 19. maj 1998, har Oberlandesge- antages at vñre en »ordregivende myndighed« som
 richt Linz i sagen Volker Graf mod Filzmoser Maschinen- omhandlet i direktivets artikel 1, litra b)?
 bau GmbH forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs-
 mål:
 3) Såfremt det foregående spùrgsmål besvares bekrñf-
 tende, ùnskes det oplyst, om anvendelsen af direktiv
 Er EF-traktatens artikel 48 til hinder for en national 92/50/EéF Ð som synes at vñre klart med hensyn til
 bestemmelse, hvorefter en arbejdstager, som er statsborger den låneaftale, der er indgået med et italiensk bank-
 i en medlemsstat, ved sin ansñttelses ophùr ikke har noget konsortium om optagelse af den fjerde og sidste tran-
 krav på fratrñdelsesgodtgùrelse, alene fordi han selv har che af det lån på 8 000 mia. LIT, der blev godkendt
 bragt dette ansñttelsesforhold til ophùr ved opsigelse for ved lov nr. 450/90 Ð også må antages at gñlde for
 at udùve virksomhed som arbejdstager i en anden med- aftalen mellem ANAS og »NOMURA International
 lemsstat? Plc.« om optagelse af et lån på 2 000 mia. LIT (tredje
 tranche) ved udstedelse af et obligationslån på grund-
 lag af emission af »Eurobond«-obligationer i US-dol-
 lars med variabel rentesats, når henses til, at i henhold
 ---pagebreak--- C 234/16 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 25.7.98
 til 13. betragtning til og artikel 2, stk. 1, litra a), motorkùretùjets eller kombinationen af sammenkoblede
 nr. vii) i direktivet er »aftaler om finansielle tjeneste- kùretùjers antal af aksler, uanset deres indbyrdes afstand
 ydelser vedrùrende emission, kùb, salg og overfùrsel af og uafhñngigt af, om en aksel er i brug under kùrslen eller
 vñrdipapirer eller andre finansielle instrumenter . . . lùftet op, eller skal tandem- og lùftbare aksler holdes uden
 undtaget fra begrebet finansielle tjenesteydelser (jf. for afgiftsberegningen?
 kategori 6 i bilag I A)«?
 (2) Om fortolkningen af artikel 8, stk. 1, i aftalen om opkrñvning
 (1) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1. af afgifter for tunge erhvervskùretùjers benyttelse af visse veje
 af 9. februar 1994 (Bundesgesetzblatt, del II, s. 1768).
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 8. maj 1998 af Oberlandesgericht Köln i bùde-
 afsagt den 30. april 1998 af Oberster Gerichtshof i sagen
 sagen mod Alois Pfennigmann
 Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gerwerkschaft
 (Sag C-193/98) öffentlicher Dienst mod Republik Österreich
 (98/C 234/30) (Sag C-195/98)
 (98/C 234/32)
 Ved kendelse afsagt den 8. maj 1998, indgået til Domsto-
 lens Justitskontor den 20. maj 1998, har Oberlandesge- Ved kendelse afsagt den 30. april 1998, indgået til Dom-
 richt Köln i bùdesagen mod Alois Pfennigmann forelagt stolens Justitskontor den 20. maj 1998, har Oberster
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmodning om Gerichtshof i sagen Österreichischer Gewerkschaftsbund,
 prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål (1): Gewerkschaft öffentlicher Dienst mod Republik Österreich
 forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmod-
 Ved afgùrelsen af, om et motorkùretùj eller en kombina- ning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 tion af sammenkoblede kùretùjer Ð som dette forstås i
 aftalens artikel 2, stk. 1, sammenholdt med artikel 2, 1. »Kan der indhentes en prñjudiciel afgùrelse fra De
 fjerde led, i Rådets direktiv 93/89/EéF (2) Ð udelukkende Europñiske Fñllesskabers Domstol i henhold til EF-
 er beregnet til vejgodstransport, skal da tidspunktet og traktatens artikel 177 i en sag, hvor Oberster Gerichts-
 karakteren af den konkrete anvendelse lñgges til grund, hof på grund af de af en part anfùrte og af navngivne
 eller afhñnger afgùrelsen Ð uanset det konkrete anvendel- personer uafhñngige faktiske omstñndigheder, som
 sesformål Ð af, om der foreligger en generel formålsdefi- skal lñgges uprùvet til grund, skal tage stilling til den
 nition for motorkùretùjet eller kombinationen af sammen- pågñldende parts begñring om, at der består eller ikke
 koblede kùretùjer med henblik på anvendelse til vejgods- består rettigheder eller retsforhold på det arbejdsretlige
 transport? område, som ifùlge det af denne part anfùrte, som skal
 lñgges uprùvet til grund, har betydning for mindst tre
 (1) Om fortolkningen af art. 2, stk. 1, i aftalen om opkrñvning af arbejdsgivere eller arbejdstagere, og retten trñffer
 afgifter for tunge erhvervskùretùjers benyttelse af visse veje af afgùrelse som fùrste og samtidig sidste instans?«
 9. februar 1994 (Bundesgesetzblatt, del II, s. 1768).
 (2) EFT L 279 af 12.11.1993, s. 32.
 Såfremt spùrgsmål 1) besvares bekrñftende, ùnskes
 fùlgende spùrgsmål besvaret:
 2. »Er EF-traktatens artikel 48 eller andre fñllesskabsret-
 lige bestemmelser, navnlig artikel 7 i Rådets forordning
 (EéF) nr. 1612/68 (1), til hinder for, at det fremrykkede
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse tidspunkt, der lñgges til grund ved indplaceringen af
 afsagt den 8. maj 1998 af Oberlandesgericht Köln i bùde- de hos indklagede beskñftigede overenskomstansatte
 sagen mod Eckard Pörschke lñrere og assistenter i deres respektive lùntabeller, fast-
 (Sag C-194/98) sñttes forskelligt, idet beskñftigelsesperioder, der er til-
 bagelagt i et ansñttelsesforhold, hvis omfang mindst
 (98/C 234/31) har udgjort halvdelen af, hvad der krñves for fuldtids-
 ansatte i et ansñttelsesforhold med en national kollek-
 tiv enhed eller som ansat lñrer på en national offentlig
 Ved kendelse afsagt den 8. maj 1998, indgået til Domsto-
 skole, et universitet, en hùjere lñreanstalt, kunstakade-
 lens Justitskontor den 20. maj 1998, har Oberlandesge-
 miet eller på en national privatskole, der er tillagt
 richt Köln i bùdesagen mod Eckard Pörschke forelagt De
 offentligretlig status, godskrives fuldt ud, mens beskñf-
 Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmodning om
 tigelsesperioder, der er tilbagelagt ved lignende institu-
 prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål (1):
 tioner i andre medlemsstater, kun efter forbundsfinans-
 ministerens godkendelse, og såfremt de for den over-
 Skal beregningen af den afgift, der skal erlñgges i henhold enskomstansattes udfùrelse af arbejdet er af sñrlig
 til aftalens artikel 8, stk. 1, alene ske på grundlag af betydning, godskrives fuldt ud, for ansñttelsesforhold,


text:
10.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 5. oktober 2005 af Vestre Landsret i sagen Anklagemyndigheden mod Uwe Kay Festersen
 (Sag C-370/05)
 (2005/C 315/20)
 Processprog: dansk
 Ved kendelse afsagt den 5. oktober 2005, indgået til Domstolens Justitskontor den 10. oktober 2005, har Vestre Landsret i sagen Anklagemyndigheden mod Uwe Kay Festersen forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Er EF-traktatens artikel 43 og artikel 56 til hinder for, at en medlemsstat som betingelse for erhvervelse af en landsbrugsejendom stiller krav om, at erhververen tager fast bopæl på ejendommen?
 2)
 Har det for besvarelsen af spørgsmål 1 nogen betydning, at ejendommen ikke kan udgøre en selvbærende enhed, og at ejendommens beboelsesbygning er beliggende i byzone?


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/80
 Sag anlagt den 23. oktober 2009 — Z mod Domstolen
 (Sag F-88/09)
 2010/C 24/154
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Z (Luxembourg, Luxembourg) (ved avocats L. Levi og M. Vandenbussche)
 Sagsøgt: De Europæiske Fællesskabers Domstol
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Dels påstand om annullation af afgørelsen om i tjenestens interesse at overflytte sagsøgeren til et andet direktorat, dels påstand om, at Domstolen tilpligtes at betale erstatning for ikke-økonomisk skade.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 18. december 2008 om at overflytte sagsøgeren til biblioteksdirektoratet med virkning fra 1. januar 2009 annulleres.
 —
 Om fornødent annulleres afslaget af 9. juli 2009, modtaget den 13. juli 2009, på sagsøgerens klage.
 —
 Domstolen tilpligtes at betale en erstatning på 50 000 EUR for ikke-økonomisk skade.
 —
 De Europæiske Fællesskabers Domstolen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
14.5.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 115/26
 Sag anlagt den 25. februar 2005 af Movingpeople.net International B.V. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag T-92/05)
 (2005/C 115/48)
 Det sprog, stævningen er affattet på: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 25. februar 2005 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Movingpeople.net International B.V., Helmond (Nederlandene), ved advokaterne G.S.C.M. van Roeyen og T. Berendsen. Den anden part i sagen for appelkammeret var Thomas Schäfer, Schashagen (Tyskland).
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres, således at EF-varemærkeansøgning nr. 1 997 733 imødekommes for alle varer i klasse 10, 12 og 20.
 —
 Harmoniseringskontoret og/eller indsigeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 Movingpeople.net International B.V.
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Figurmærket »movingpeople.net« for varer i klasse 10, 12 og 20 (køretøjer, befordringsmidler til brug på land, i luften eller i vandet, ...; alle førnævnte varer, der er specielt fremstillet til handicappede og andre med behov for hjælp; ...) — ansøgning nr. 1 997 733.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Thomas Schäfer.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Det nationale ordmærke »MOVING PEOPLE« for varer og tjenesteydelser i klasse 12 og 37 (køretøjer, flyapparatur, elektriske kørestole og kørestole til patienter, ...)
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Afslag på EF-varemærkeansøgningen for de omtvistede varer.
 Appelkammerets afgørelse:
 Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde:
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 (1).
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
18.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 309/11
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 26. juli 2017 — Comune di Corridonia (sag C-196/16), Comune di Loro Piceno (sag C-197/16) m.fl. mod Provincia di Macerata og Provincia di Macerata Settore 10 — Ambiente (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche — Italien)
 (Forenede sager C-196/16 og 197/16) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - miljø - direktiv 85/337/EØF - direktiv 2011/92/EU - mulighed for efterfølgende at foretage en vurdering af et biogasanlægs indvirkninger på miljøet med henblik på at få en ny tilladelse))
 (2017/C 309/14)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Comune di Corridonia (sag C-196/16), Comune di Loro Piceno (sag C-197/16), Marcello Bartolini (sag C-197/16), Filippo Bruè (sag C-197/16), Sergio Forti (sag C-197/16), Stefano Piatti (sag C-197/16), Gaetano Silvetti (sag C-197/16), Gianfranco Silvetti (sag C-197/16), Rocco Tirabasso (sag C-197/16), Sante Vagni (sag C-197/16), Albergo Ristorante Le Grazie Sas di Forti Sergio & Co. (sag C-197/16), Suolificio Elefante Srl (sag C-197/16), Suolificio Roxy Srl (sag C-197/16) og Aldo Alessandrini (sag C-197/16)
 Sagsøgte: Provincia di Macerata og Provincia di Macerata Settore 10 — Ambiente
 Procesdeltagere: VBIO1 Società Agricola Srl (sag C-196/16), Regione Marche, Agenzia Regionale per la Protezione Ambientale delle Marche — (ARPAM) -Dipartimento Provinciale di Macerata, ARPAM, VBIO2 Società Agricola Srl (sag C-197/16), Azienda Sanitaria Unica Regionale — Marche (ASUR Marche) (sag C-197/16), ASUR Marche — Area Vasta 3 (sag C-197/16), Comune di Colmurano (sag C-197/16) og Comune di Loro Piceno (sag C-197/16)
 Konklusion
 I tilfælde af en undladelse af at foretage en vurdering af et projekts indvirkninger på miljøet, som kræves i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/31/EF af 23. april 2009, kræver EU-retten på den ene side, at medlemsstaterne bringer de ulovlige følgevirkninger af denne undladelse til ophør, og er på den anden side ikke til hinder for, at en vurdering af disse indvirkninger foretages med henblik på en lovliggørelse efter opførelsen og ibrugtagningen af det pågældende anlæg, på betingelse af,
 —
 at de nationale bestemmelser, der tilladelser denne lovliggørelse, ikke giver de berørte anledning til at omgå EU-reglerne eller til at undlade at anvende dem, og
 —
 at vurderingen foretaget med henblik på lovliggørelse ikke kun begrænses til dette anlægs fremtidige indvirkninger på miljøet, men også tager de indvirkninger på miljøet, der har været siden anlæggets opførelse, i betragtning.
 (1) EUT C 251 af 11.7.2016.


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/44
 Rettens dom af 16. december 2015 — Grækenland mod Kommissionen
 (Sag T-241/13) (1)
 ((EUGFL - Garantisektionen - EGFL og ELFUL - udgifter, som er udelukket fra finansiering - oksekød - fåre- og gedekød - tobaksvarer - artikel 69 i forordning (EF) nr. 1782/2003 - artikel 31, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 - artikel 23, stk. 1, i forordning (EF) nr. 796/2004))
 (2016/C 048/49)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Den Hellenske Republik (ved I. Chalkias, S. Papaïoannou og A. Vasilopoulou, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Marcoulli og D. Triantafyllou, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/123/EF af 26. februar 2013 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 67, s. 20), for så vidt som den udelukker visse udgifter, som Den Hellenske Republik har afholdt.
 Konklusion
 1)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/123/EF af 26. februar 2013 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond, annulleres, for så vidt som den udelukker visse udgifter, som Den Hellenske Republik har afholdt i tobakssektoren for ansøgningsåret 2006.
 2)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 3)
 Kommissionen og Den Hellenske Republik bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 207 af 20.7.2013.


text:
31.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland) den 19. april 2010 — KMB Europe BV mod Hauptzollamt Duisburg
 (Sag C-193/10)
 ()
 2010/C 209/17
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Düsseldorf
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: KMB Europe BV
 Sagsøgt: Hauptzollamt Duisburg
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal pos. 8521 i den kombinerede nomenklatur som affattet i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (1), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) Nr. 1549/2006 af 17. oktober 2006 (2), fortolkes således, at apparater som den nedenfor nævnte MP3/Media-Player ikke skal tariferes i denne position, fordi der skal tages udgangspunkt i hovedfunktionen som lydgengiver, eller fordi apparatets evne til at gengive billeder og film gennem en lille skærm med lav opløsning og lav billedfrekvens er begrænset?
 (1) EFT L 256, s. 1.
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1549/2006 af 17.10.2006 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, EUT L 301, s. 1.


text:
21.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 235/7
 Appel iværksat den 7. maj 2014 af H til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 27. februar 2014 i sag T-490/13, GJ mod Domstolen
 (Sag C-221/14 P)
 2014/C 235/10
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: H (ved Δικηγόρος S. Sagias,)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Domstol
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede kendelse ophæves.
 —
 Sagen hjemvises til Retten, således at denne træffer afgørelse i første instans, eller, såfremt dette ikke er tilfældet, gives appellanten medhold i sine påstande for første instans.
 —
 Den Europæiske Unions Domstol tilpligtes at betale sagens omkostninger i såvel førsteinstansen som appelinstansen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har til støtte for appellen fremført tre klagepunkter mod Rettens kendelse af 27. februar 2014.
 Med det første anbringende er appellanten for det første af den opfattelse, at Retten har foretaget en forkert fortolkning af artikel 263 TEUF og af artikel 90 og 91 i tjenestemandsvedtægten (1) samt af artikel 2 og 35 i den fælles ordning vedrørende sygesikring for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber. Dels er det appellantens opfattelse, at den anfægtede kendelse er behæftet med en retlig fejl derved, at Retten fandt, at søgsmål fra tidligere medlemmer af Domstolen til prøvelse af retsakter, som er bebyrdende for dem på området for dækning fra den fælles sygeforsikringsordning, udelukkende henhører under artikel 263 TEUF og skal anlægges inden for den frist på to måneder, der er fastsat i denne bestemmelse. Dels har Retten begået en retlig fejl ved at fastslå, at artikel 90, stk. 2, i tjenestemandsvedtægten ikke finder anvendelse på medlemmer og tidligere medlemmer af Domstolen.
 Med det andet anbringende er appellanten endvidere af den opfattelse, at Retten har begået en retlig fejl ved at nægte at anvende retspraksis vedrørende undskyldelig vildfarelse.
 Med det tredje anbringende er appellanten endelig af den opfattelse, at anvendelsen af artikel 11 i Rettens procesreglement er behæftet med en retlig fejl samt med en rettergangsfejl. Appellanten har nemlig bestridt, at det for Retten indbragte søgsmål blev »åbenbart« afvist, hvilket forhindrede ham i at udtale sig om den afvisningsbegrundelse, der blev lagt til grund. Retten tilsidesatte ligeledes appellantens ret til en retfærdig rettergang, hans ret til forsvar og navnlig retten til at blive hørt samt adgangen til effektive retsmidler, i strid med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 (1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 723/2004 af 22.3.2004 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og af ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne (EUT L 124, s. 1).