text:
24.11.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 331/29
 — Såfremt Kommissionen anvendte denne argumenta- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 tion på samtlige skattebestemmelser i almindelighed,
 ville den komme til den absurde konklusion, at
 enhver ændring af skattetrykket ville udgøre en Det sagsøgende selskab har i den foreliggende sag nedlagt
 statsstøtte. påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for
 det tab, sagsøgeren har lidt som følge af de beslutninger,
 — Såfremt Kommissionen ville føre sin argumentation Kommissionen har vedtaget til gennemførelse af licitationen
 igennem i dens yderste logiske konsekvenser, ville vedrørende levering af frugtsaft og marmelade til befolkninger-
 man komme i en situation, at enhver forskel på de ne i Armenien og Aserbajdsjan, således som nærmere fastsat i
 retsregler, der gælder for virksomhederne, ville være Kommissionens forordning (EF) nr. 228/96 af 7. februar 1996
 en statsstøtte. om levering af frugtsaft og marmelade til befolkningerne i
 Armenien og Aserbajdsjan (EFT L 30 af 8.2.1996, s. 18), og
 navnlig som følge af beslutning C(96)1916 af 22. juli 1996 og
 c) Hvad angår spørgsmålet om den selektive og specifikke C(96)2208 af 6. september 1996.
 karakter, foreligger der ikke en sådan i forbindelse med
 de omtvistede foranstaltninger, for det første fordi der er
 tale om en generel bestemmelse, der ikke begunstiger en
 enkelt virksomhed eller sektor, og for det andet fordi Ifølge sagsøgeren er der ved de nævnte beslutninger indført
 myndigheden, der er kompetent til at anvende bestem- et princip om substituerbarhed for frugt, som er fastsat i
 melsen, ikke har et skøn i forbindelse med sin afgørelse, udbudsbetingelserne, men som ikke har nogen hjemmel og
 men alene skal kontrollere, om de fastsatte betingelser for heller ikke svarer til nogen fastsat betingelse.
 at opnå den hjemlede skattefordel er opfyldt i hvert enkelt
 konkret tilfælde.
 Sagsøgeren har anfægtet begge beslutninger (de forenede sager
 T-191/96 og T-106/97 (1)) ved Retten i Første Instans, som
 ved dom af 14. oktober 1999 annullerede beslutningen af
 6. september 1996, mens Retten afviste sag T-106/97 med
 den begrundelse, at den var anlagt for sent.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 Sag anlagt den 25. september 2001 af CAS Succhi di som dem, sagsøgeren har fremført i ovennævnte to sager.
 Frutta S.p.a. mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 (1) Sml. II, s. 3181.
 (Sag T-226/01)
 (2001/C 331/47)
 (Processprog: italiensk)
 Sag anlagt den 25. september 2001 af Territorio Histórico
 de Alava — Excma. Diputación de Alava, og af Comunidad
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 autónoma del Paı́s Vasco — Gobierno Vasco mod Kom-
 den 25. september 2001 anlagt sag mod Kommissionen for
 missionen for De Europæiske Fællesskaber
 De Europæiske Fællesskaber af CAS Succhi di Frutta S.p.a. ved
 avvocati Gian Michele Roberti og Francesco Sciaudone.
 (Sag T-227/01)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (2001/C 331/48)
 — Det fastslås, at Kommissionen har pådraget sig ansvar
 (Processprog: spansk)
 uden for kontraktforhold for at have vedtaget beslutnin-
 gerne af 22. juli 1996 og 6. september 1996.
 — Det fastslås, at det tab, sagsøgeren har lidt som følge af
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 de nævnte beslutninger, udgør 2 682 049 410 ITL.
 den 25. september 2001 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Territorio Histórico de Alava
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes — Excma. Diputación de Alava, og af Comunidad autónoma
 at betale sagens omkostninger. del Paı́s Vasco, Alava (Spanien), ved advokat Ramón Falcón.
 ---pagebreak--- C 331/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.11.2001
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande: — Tilbagesøgningen af støtten kan ikke foreskrives
 som en forpligtelse, da der foreligger andre alternati-
 ver med henblik på at genetablere den tidligere
 — Kommissionens beslutning, som er genstand for denne
 situation.
 sag, annulleres i sin helhed. Subsidiært annulleres beslut-
 ningens artikel 3.
 (1) Denne skattegodtgørelse blev i den form, som er genstand for den
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. anfægtede beslutning, fastsat med virkning for 1995 i den sjette
 tillægsbestemmelse i Norma Foral nr. 22/1994 af 20.12.1994 og
 blev forlænget for 1996 (Norma Foral nr. 33/1995) og 1997
 (Norma Foral nr. 31/1996). Den blev ændret ved Norma Foral
 nr. 24/1996 om beskatningen af selskaber. For så vidt angår
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter 1998 og 1999 fastsætter Normas Forales nr. 33/1997 og
 nr. 36/1998 lignende foranstaltninger.
 Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning K (2001)
 1759 endelig udg. af 11. juli 2001, hvori der erklæres at
 foreligge statsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet, i
 forbindelse med de skattenedsættelser, der hjemles i forskel-
 lige normas forales (provinslove) (1), og hvorefter der ydes
 en skattegodtgørelse på 45 % af investeringerne i nye
 faste anlægsaktiver, som overstiger 2 500 mio. ESP Sag anlagt den 25. september 2001 af Territorio Histórico
 (15 025 303 EUR), og som virksomheder foretager i Territorio de Vizcaya — Excma. Diputación de Vizcaya, og af
 Histórico de Alava. Comunidad autónoma del Paı́s Vasco — Gobierno Vasco
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerne har til støtte for deres påstande fremført tre (Sag T-228/01)
 søgsmålsgrunde:
 (2001/C 331/49)
 a) Der foreligger ikke »støtte« i EF-traktatens artikel 87’s
 forstand. I modsætning hvad der anføres i den anfægtede
 beslutning, gør sagsøgerne gældende, at (Processprog: spansk)
 — den omstændighed, at der gælder en kvantitativ
 minimumstærskel, indebærer ikke selektivitet;
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 25. september 2001 anlagt sag mod Kommissionen for
 — der foreligger intet skøn; De Europæiske Fællesskaber af Territorio Histórico de Vizcaya
 — Excma. Diputación de Vizcaya, og af Comunidad autónoma
 — Kommissionen har ikke begrundet, at skatteforan- del Paı́s Vasco, Vizcaya (Spanien), ved advokat Ramón Falcón.
 staltningen risikerer at fordreje konkurrencen. I
 øvrigt er beslutningen uforholdsmæssig, eftersom
 den end ikke fritager de sektorer, hvor der ikke er fri Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 konkurrence, og heller ikke fritager den del af den
 påståede støtte, som vil kunne anses for acceptabel. — Kommissionens beslutning, som er genstand for denne
 sag, annulleres i sin helhed. Subsidiært annulleres beslut-
 b) Magtfordrejning: Kommissionen anvender sine beføjelser ningens artikel 3.
 på statsstøtteområdet til at forfølge et særligt formål
 vedrørende skatteharmonisering. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 c) Tilbagesøgningen af støtten er uberettiget, i det mindste i
 den form, der fastsættes i den anfægtede beslutning:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Forpligtelsen til at kræve støtten tilbagebetalt er i
 strid med den berettigede forventning.
 Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning K (2001)
 1765 endelig udg. af 11. juli 2001, hvori der erklæres at
 — Tilbagesøgningen bør være udelukket i forhold til foreligge statsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, i
 virksomheder, hvis produktion er bestemt for det forbindelse med de skattenedsættelser, der hjemles i den fjerde
 lokale marked, eller i sektorer, hvor der ikke er fri tillægsbestemmelse i Norma Foral (provinslov) nr. 7/1996 af
 konkurrence, såvel som for den del af skattegodtgø- 26. december 1996, og i den tiende tillægsbestemmelse i
 relsen, der ikke overstiger 25 % ESN. Norma Foral nr. 4/1998 af 2. december 1998, hvorefter der


text:
9.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 251/6
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse truffet den 27. maj 2004 af Tribunale Amministrativo Regoionale della Lombardia, Sezione Terza, i sag nr. 265/2004 Carbotermo SpA mod Comune di Busto Arsizio og AGESP s.p.a., og sag nr. 887/2004 Consorzio Alisei mod Comune di Busto Arsizio og AGESP s.p.a; intervenient A.G.E.S.I.
 (Sag C-340/04)
 (2004/C 251/12)
 Ved afgørelse afsagt den truffet den 27. maj 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 9. august 2004, har Tribunale Amministrativo Regoionale della Lombardia, Sezione Terza, i sag nr. 265/2004 Carbotermo SpA mod Comune di Busto Arsizio og AGESP s.p.a., og sag nr. 887/2004 Consorzio Alisei mod Comune di Busto Arsizio og AGESP s.p.a; intervenient A.G.E.S.I. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Er direkte tildeling af en kontrakt med henblik på levering af brændsel til varmeinstallationer i bygninger ejet eller drevet af kommunen, samt de tilsvarende opgaver med drift og vedligeholdelse (hvor den beløbsmæssigt væsentligste del af kontrakten vedrører levering af brændsel) til et aktieselskab, som på nuværende tidspunkt er fuldt ud ejet af et andet aktieselskab, hvori den ordregivende kommune for sin del er hovedaktionær (med 99,98 % af aktiekapitalen), eller til et selskab (AGESP), som den ordregivende myndighed ikke er direkte deltager i, men som et andet selskab (AGESP Holding) besidder 99,98 % af aktiekapitalen i, og som for sin del er ejet af den offentlige myndighed, forenelig med direktiv 93/96/EØF (1)?
 2)
 Skal betingelsen om, at den virksomhed, til hvem kontrakten tildeles, direkte skal udføre hovedparten af sin virksomhed sammen med den lokale myndighed, den ejes af, vurderes på grundlag af artikel 13 i direktiv 93/38/EØF (2) og kan det konkluderes, at betingelsen er opfyldt, når den pågældende virksomhed har hovedparten af sin omsætning sammen med den ordregivende myndighed, den ejes af, eller alternativt på denne myndigheds område?
 (1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 1.
 (2) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 84.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
2.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 34/22
 Rettens dom af 9. december 2014 — Feralpi mod Kommissionen
 (Sag T-70/10) (1)
 ((Konkurrence - karteller - markedet for rundt armeringsstål i stænger eller ruller - beslutning, der efter EKSF-traktatens udløb på grundlag af forordning (EF) nr. 1/2003 fastslår en overtrædelse af artikel 65 KS - fastsættelse af priser og betalingsfrister - begrænsning af eller kontrol med produktion eller afsætning - tilsidesættelse af væsentlige formskrifter - manglende kompetence - retsgrundlag - tilsidesættelse af retten til forsvar - principperne om god forvaltningsskik, forholdsmæssighed og ligestilling af parterne - kriterierne for tilregnelse - definition af markedet - tilsidesættelse af artikel 65 KS - bøder - forældelse - grovhed - varighed))
 (2015/C 034/24)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Feralpi Holding SpA (Brescia, Italien) (ved advokaterne G. Roberti og I. Perego)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved R. Sauer og B. Gencarelli, derefter R. Sauer, R. Striani og T. Vecchi, og endelig ved R. Sauer og T. Vecchi, som befuldmægtigede, bistået af advokat P. Manzini)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 7492 endelig af 30. september 2009 om en procedure efter artikel 65 KS (sag COMP/37 956 — Rundt armeringsstål, genvedtagelse), som ændret ved Kommissionens beslutning K(2009) 9912 endelig af 8. december 2009, hvorved Kommissionen pålagde sagsøgeren en bøde på 10,25 mio. EUR for at have overtrådt artikel 65 KS
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Feralpi Holding SpA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 100 af 17.4.2010.


text:
28.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 245/28
 Sag anlagt den 4. juni 2014 — Gutser mod Kommissionen
 (Sag T-392/14)
 2014/C 245/38
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Gutser (Barcelona, Spanien) (ved advokaterne J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz og J. Corral García)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den i denne sag anfægtede afgørelse er den samme som i sag T-515/13, Kommissionen mod Spanien, vedrørende skatteordningen for finansielle leasingaftaler, også kendt som den spanske leasingbeskatningsordning.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at den anfægtede er behæftet med væsentlige formelle mangler, og at den tilsidesætter artikel 20, artikel 21 og artikel 41, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, eftersom den er blevet vedtaget som følge af en undersøgelsesprocedure, hvor der var forekommet væsentlige uregelmæssigheder.
 2.
 Andet anbringende om en tilsidesættelse af artikel 107 og 108 TEUF, idet det fastslås, at de foranstaltninger, der er genstand for den foreliggende sag, udgør statsstøtte, uden at der er ført bevis for deres selektive karakter.
 3.
 Tredje anbringende om en tilsidesættelse af artikel 107 og 108 TEUF, idet det fastslås, at de foranstaltninger, der er genstand for den foreliggende sag, udgør statsstøtte, uden at der er ført bevis for, at de påvirker samhandelen inden for Fællesskabet.
 4.
 Fjerde anbringende om, at Kommissionen har begået en retlig fejl, der tilsidesætter traktatens artikel 107, idet den har identificeret investorerne som modtagere af en eventuel støtte. Desuden savner afgørelsen en begrundelse.
 5.
 Femte anbringende om, at der foreligger en retlig fejl, idet der er anordnet tilbagesøgning af støtte under tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og ligebehandlingsprincippet samt af artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999.


text:
Nr. C 370/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7 . 12 . 96
 Sag anlagt den 23 . september 1996 af Confederazione modarbejde det med den fornødne fasthed muliggjort, at
 Nazionale Coltivatori Diretti ( Coldiretti ) m.fl. mod Kom smitsomt oksekød er i bevægelse i Europa .
 missionen for De Europæiske Fællesskaber og Rådet for
 Den Europæiske Union Sagsøgerne har i den forbindelse anført, at da der var opstået
 ( Sag T-149/96 ) en sundhedsfarlig situation i Italien ( afta ), nedslog produ
 centerne alle bestandene og undgik , at det smittebærende
 ( 96/C 370/34 )
 kød blev eksporteret, således at problemet blev løst til
 bunds . Dette er ikke sket i Det Forenede Kongerige, som
 (Processprog: italiensk) Fællesskabet ikke har pålagt nogen sanktion, der er egnet til
 at afværge problemet. Det har derimod begrænset sig til
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der formelt at dæmme op for eksporten af engelsk kvæg og har
 den 23 . september 1996 anlagt sag mod Kommissionen for herved undladt at gøre, hvad der utvivlsomt burde gøres,
 De Europæiske Fællesskaber og Rådet for Den Europæiske nemlig pålægge Storbritannien at løse problemet også inden
 Union af Confederazione Nazionale Coltivatori Diretti for dette lands grænser. Ifølge sagsøgerne begås der en
 ( Coldiretti ) m.fl., Rom, ved advokat Roberto G. Aloisio, alvorlig fejl ved at tro, at sygdommens udbredelse hindres
 Rom, og advokat Fabrizio Massoni, Bruxelles, og med valgt blot ved en begrænsning af eksporten i visse tilfælde .
 adresse i Luxembourg hos advokat Jim Penning, 31 , Grand
 Rue . Sagsøgerne har vedrørende den påståede ulovlighed af
 forordning ( EF ) nr. 1357/96 oplyst, at forordningen kun
 påstås annulleret, for så vidt som dennes regler kommer på
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande : tværs af kravet om fuld erstatning for det tab, der er lidt. Ved
 forordningen er der udstedt bestemmelser om udbetaling af
 — De sagsøgte dømmes til in solidum at erstatte sagsøgerne tillægspræmier til producenterne » af hensyn til sektorens
 det tab, de har lidt, og som vil være at opgøre under fremtid «. Sagsøgerne gør gældende, at bestemmelserne
 sagen med det beløb, der tilkommer hver enkelt sagsø herom er ulovlige, for så vidt som der ifølge dem skal
 ger, jf. EF-traktatens artikel 215 , stk . 2, med tillæg af udbetales tillægspræmier for producenternes indkomstned
 renter 10% samt godtgørelse for pengeforringelsen fra gang, men ikke for de øgede omkostninger, som de har
 dommens afsigelse og indtil betaling sker ( jf. Domsto været nødt til at afholde. Det er deres opfattelse, at
 lens dom af 3 . februar 1994 i sag C-308/87 ). udbetalingen af de nævnte tillægsbeløb ikke kan berøve de
 skadelidte deres ret til en fuldstændig erstatning for alle de
 — Rådets forordning ( EF ) nr. 1357/96 annulleres i det tab, de har lidt .
 omfang, der derved er sket en begrænsning af det beløb,
 der skal udbetales producenterne, og i hvert fald i det
 omfang, der derved fastsættes en bestemt størrelse for
 selve beløbet alene under henvisning til indkomsttabene,
 men ikke til højere omkostninger.
 — De sagsøgte eller den af de sagsøgte, der kendes Sag anlagt den 16. oktober 1996 af Max Kogler mod
 erstatningspligtig, tilpligtes at afholde sagens omkost Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ninger. ( Sag T- 160/96 )
 ( 96/C 370/35 )
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 (Processprog: tysk)
 Sagsøgerne, der er Confederazione Nazionale Coltivatori
 Diretti og et stort antal enkelte producenter, har påstået sig
 tilkendt erstatning for det tab, de hævder at have lidt ved den Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 måde, hvorpå Fællesskabets institutioner har reageret på den 16 . oktober 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 sammenbruddet på markedet for oksekød som følge af den Europæiske Fællesskaber af Max Kogler, Konz, ved advo
 voldsomme udvikling af BSE (» kogalskab «) i Det Forenede kat Theo Baltes, Trier ( Forbundsrepublikken Tyskland ), og
 Kongerige. med valgt adresse i Luxembourg hos advokat René Weber,
 advokatkontoret Weber, Stein & Thiel , 3 , rue de la
 Det er sagsøgernes opfattelse, at de sagsøgte institutioner Loge .
 ikke korrekt har udøvet deres beføjelser — og opfyldt deres
 forpligtelser — for at forebygge kritiske situationer og faren Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 for kritiske situationer, der har sundhedsfarlige følger for
 Fællesskabets borgere . Fællesskabsinstitutionerne — Afgørelsen af 1 . juli 1996 fra Domstolens klageudvalg
 annulleres .
 — har anvendt deres tillagte beføjelser uhensigtsmæssigt
 — Sagsøgerens pension for perioden fra 1 . juli 1991 til
 — har ikke i god tid truffet de modforholdsregler, der er 30 . juni 1 994 beregnes på ny på grundlag af den af Rådet
 omhandlet i fællesskabsretten, og som ville have over årligt fastsatte justeringskoefficient for Berlin, og pen
 vundet epidemien fuldstændigt sionen fastsættes endeligt .
 — har uden at udvise den fornødne agtpågivenhed under — Subsidiært, der fastsættes et senere tidspunkt, på hvilket
 vurderet problemets rækkevidde og har ved ikke at denne beregning og fastsættelse skal ske .


text:
7.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 4. december 2008 — X Holding BV mod Staatssecretaris van Financiën
 (Sag C-538/08)
 (2009/C 55/12)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: X Holding BV
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Skal andet direktivs (1) artikel 11, stk. 4, og sjette direktivs (2) artikel 17, stk. 6, fortolkes således, at en medlemsstat, som har ønsket at anvende muligheden indeholdt i disse bestemmelser for (fortsat) at udelukke de kategorier af udgifter, som er omfattet af udtrykket »tilrådighedsstillelse til privat transport« fra fradragsordningen, har opfyldt betingelsen, hvorefter der skal fastlægges en kategori af goder og tjenesteydelser, som er tilstrækkeligt præcis?
 2.
 Dersom det første spørgsmål besvares bekræftende, tillader sjette direktivs artikel 6, stk. 2, og artikel 17, stk. 2 og 6, da en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, som er vedtaget inden dette direktivs ikrafttræden, og hvorefter en afgiftspligtig person ikke fuldt ud kan fradrage den moms, som er blevet betalt på tidspunktet for erhvervelsen af visse goder og tjenesteydelser, som delvist anvendes til erhvervsmæssig brug og delvist anvendes til personalets private brug, men kun i det omfang at der er tale moms, som kan tilskrives den erhvervsmæssige brug?
 (1) Rådets andet direktiv 67/228/EØF af 11.4.1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystems struktur og de nærmere regler for dets anvendelse (EFT 1967 s. 14).
 (2) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).


text:
26.5.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 151/6
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 29. marts 2012 — État belge mod BLM SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Mons — Belgien)
 (Sag C-436/10) (1)
 (Sjette momsdirektiv - artikel 6, stk. 2, første afsnit, litra a), og artikel 13, punkt B, litra b) - ret til fradrag - investeringsgode tilhørende en afgiftspligtig juridisk person, og som stilles til rådighed til privat brug for dennes personale)
 2012/C 151/10
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour d'appel de Mons
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: État belge — SPF Finances
 Sagsøgt: BLM SA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour d'appel de Mons — fortolkning af artikel 6, stk. 2, første afsnit, litra a), og artikel 13, punkt B, litra b), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — investeringsgode, der stilles til rådighed for og delvist benyttes til privat brug af en juridisk persons direktør og dennes familie, som har givet ret til fradrag for den indgående afgift — udelukkelse af retten til fradrag
 Konklusion
 1)
 Artikel 6, stk. 2, første afsnit, litra a), og artikel 13, punkt B, litra b), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 95/7/EF af 10. april 1995, skal fortolkes således, at de er til hinder for en national bestemmelse, der, selv om kendetegnene for bortforpagtning eller udlejning i henhold til artikel 13, punkt B, litra b), ikke foreligger, behandler anvendelse af en del af en bygning, der er opført af en afgiftspligtig juridisk person, eller hvorover den afgiftspligtige juridiske person har en tinglig rettighed, til privat brug for den juridiske persons personale, som en tjenesteydelse, der er fritaget for merværdiafgift i medfør af sidstnævnte bestemmelse, når dette investeringsgode har givet ret til fradrag for den indgående afgift.
 2)
 Det påhviler den forelæggende ret at bedømme, om der i en situation som den i hovedsagen foreliggende kan anses at være tale om en udlejning af en fast ejendom i henhold til nævnte artikel 13, punkt B, litra b).
 (1) EUT C 328 af 4.12.2010.


text:
18.11.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/3
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 21. september 2006 — JCB Service mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-167/04 P) (1)
 (Appel - karteller - artikel 81 EF - distributionsaftaler - samordnet praksis - anmeldelse - skema A/B - anmodning om fritagelse - afslag - undersøgelsens varighed i forbindelse med anmeldelsesproceduren - ret til kontradiktion - uskyldsformodning - klage - overtrædelse - generelt forbud mod passivt salg - begrænsning af forsyningskilderne - nye anbringender og argumenter - bøder - retningslinjer - overtrædelsens grovhed - varighed - formildende omstændigheder - kontraappel - skærpende omstændigheder)
 (2006/C 281/05)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: JCB Service (ved avocats E. Morgan de Rivery og E. Friedel)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Whelan, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt den 13. januar 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-67/01, JCB Service mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, der delvis annullerer Kommissionens beslutning af 21. december 2000 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (COMP.F.1/35.918 — JCB)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Der gives Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber medhold i de ved kontraappellen nedlagte påstande.
 3)
 Punkt 2 i domskonklusionen i dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 13. januar 2004, JCB Service mod Kommissionen (sag T-67/01), ophæves.
 4)
 Størrelsen af den bøde, der er pålagt JCB Service i henhold til artikel 4 i Kommissionens beslutning 2002/190/EF af 21. december 2000 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag COMP.F.1/35.918 — JCB), fastsættes til 30 864 000 EUR.
 5)
 JCB Service betaler alle sagens omkostninger for denne instans.
 (1) EUT C 156 af 12.6.2004.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/16
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 29. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-112/07) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2004/80/EF - politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager - erstatning til ofre for forbrydelser - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2008/C 22/31)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Condou-Durande og E. De Persio, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved I. Braguglia, som befuldmægtiget, og advokat D. Del Gaizo)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 2004/80/EF af 29. april 2004 om erstatning til ofre for forbrydelser (EUT L 261, s. 15)
 Konklusion
 1)
 Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2004/80/EF af 29. april 2004 om erstatning til ofre for forbrydelser, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af direktivet.
 2)
 Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 117 af 26.5.2007.


text:
8.3.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/29
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Anbringender og væsentligste argumenter
 — Annullation af afgørelse truffet den 25. september 2002 EF-varemærket, der Ordmærket »SnMIX« — ansøg-
 af Harmoniseringskontoret i appelsag R 337/2001-1. søges registreret: ning nr. 1422294.
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om- Varer eller tjenesteydel- Varer i klasse 6 (bl.a. metalliske
 kostninger. ser: halvfabrikata i form af plader,
 bånd, strimler, tråd, rør, profiler
 og stænger).
 Anbringender og væsentligste argumenter Den til appelkammeret Undersøgerens afslag på registre-
 påklagede afgørelse: ring.
 EF-varemærket, der Ordmærket »SnPUR« — ansøg-
 søges registreret: ning nr. 1421775. Appelkammerets afgø- Afslag på klagen.
 relse:
 Varer eller tjenesteydel- Varer i klasse 6 (bl.a. metalliske
 ser: halvfabrikata i form af plader, Anbringender: — Tilsidesættelse af artikel 7,
 bånd, strimler, tråd, rør, profiler stk. 1, litra b) og c), i forord-
 og stænger). ning (EF) nr. 40/94, da mær-
 ket ikke er beskrivende.
 Den til appelkammeret Undersøgerens afslag på registre-
 påklagede afgørelse: ring.
 Appelkammerets afgø- Afslag på klagen.
 relse:
 Anbringender: — Tilsidesættelse af artikel 7,
 stk. 1, litra b) og c), i forord- Sag anlagt den 12. december 2002 af Alpenhain-Camem-
 ning (EF) nr. 40/94, da mær- bert-Werk Gottfried Hain GmbH & Co. KG og 6 andre
 ket ikke er beskrivende. virksomheder mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 (Sag T-370/02)
 (2003/C 55/80)
 Sag anlagt den 9. december 2002 af Wieland-Werke AG (Processprog: tysk)
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design)
 (Sag T-369/02) Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 12. december 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Alpenhain-Camembert-Werk
 (2003/C 55/79) Gottfried Hain GmbH & Co. KG, Lehen/Pfaffing (Tyskland),
 Bayerland eG, Nürnberg (Tyskland), Bergpracht-Milchwerk
 (Processprog: tysk) GmbH & Co, Tettnang (Tyskland), Hochland AG, Heimenkirch
 (Tyskland), Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG,
 Lauben (Tyskland), Milchwerk Crailsheim-Dinkelsbühl eG,
 Crailsheim (Tyskland) og Rücker GmbH, Aurich (Tyskland,)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er ved Rechtsanwälte J. Salzwedel og M.J. Werner, som befuld-
 der den 9. december 2002 anlagt sag mod Kontoret for mægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 Wieland-Werke AG, Ulm (Tyskland), ved Rechtsanwälte St.
 Gruber og F. Graf von Stosch. Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 — Registreringen af betegnelsen »feta« som beskyttet oprin-
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: delsesbetegnelse (BOB) i medfør af Kommissionens
 forordning (EF) nr. 1829/2002 af 14. oktober 2002
 — Annullation af afgørelse truffet den 25. september 2002 om ændring af bilaget til Kommissionens forordning
 af Harmoniseringskontoret i appelsag R 335/2001-1. nr. 1107/96 for så vidt angår betegnelsen »feta« annul-
 leres.
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger. — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger


text:
C 7/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11.1.2003
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Domstolens justitssekretærs afgørelse om at tildele sagsø- — Annullation af generaldirektøren i Rådets Generaldirekto-
 geren 0,58 forfremmelsespoint for 1998 og om kun at rat A’s afgørelse af 30. januar 2002 om i henhold
 tildele hende et forfremmelsespoint pr. år for årene til vedtægtens artikel 29, stk. 1, litra a), at afslutte
 1999 og 2000 annulleres. ansættelsesproceduren til stillingen som sprogkonsulent i
 den engelske og irske oversættelsesafdeling og at iværk-
 — Domstolen tilpligtes at betale sagens omkostninger. sætte næste etape, nemlig gennemførelse af en udvælgel-
 sesprøve inden for institutionen i henhold til vedtægtens
 artikel 29, stk. 1, litra b).
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Rådet tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning på
 100 000 EUR for ikke-økonomisk og økonomisk skade.
 Sagsøgeren anfægter ansættelsesmyndighedens afgørelse om
 at tildele hende 0,58 forfremmelsespoint for 1998 og om kun — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 at tildele hende et forfremmelsespoint pr. år for årene 1999 og
 2000.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren gør gældende, at hun ikke er blevet bedømt i hele
 den periode, hvor hun gjorde tjeneste hos sagsøgte som
 midlertidig ansat, dvs fra 1. juni — 30. november 1998. Ved dom af 14. juni 2001 i sag T-230/99 annullerede Retten
 Sagsøgeren blev heller ikke bedømt under sin prøvetid (fra Rådets afgørelser af 15. december 1998 om udnævnelse af K.
 1.12.1998 — 31.8.1999). Derfor blev der kun taget hensyn til til sprogkonsulent i den engelske oversættelsesafdeling og om
 bedømmelsesrapportens analytiske vurderinger for perioden afslag på sagsøgerens ansøgning til stillingen. Rådet appellerede
 1. september 1999 — 31. december 2000, hvilket har dommen. Ved Domstolens kendelse af 13. december 2001
 forhindret ansættelsesmyndigheden i at tage hensyn til sagsø- blev appellen kendt åbenbart grundløs.
 gerens »fortjenester«, som fremgik af den almindelige bedøm-
 melse og af bedømmerens bemærkninger.
 Sagsøgeren gør gældende, at Rådet som følge af dommen blev
 forpligtet til igen at vurdere hans ansøgning til den pågældende
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende:
 stilling. Ved ikke at have foretaget en sådan ny vurdering har
 Rådet ifølge sagsøgeren tilsidesat EF-Traktatens artikel 233.
 — at vedtægtens artikel 45 er tilsidesat. Sagsøgeren har endvidere anført, at der er anlagt et klart
 fejlskøn, samt at der foreligger magtfordrejning.
 — at der er sket tilsidesættelse af punkt 5 i Instruks
 vedrørende forfremmelser, som er vedlagt Domstolens
 afgørelse af 18. oktober 2000.
 — at der i den foreliggende sag er anlagt et klart fejlskøn.
 Sag anlagt den 30. oktober 2002 af det erhvervsdrivende
 interessentskab Nordspedizionieri di Danielis Livio & C.,
 i likvidation, Livio Danielis og Domenico D’Alessandro
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sag anlagt den 18. oktober 2002 af Hans Mc Auley mod
 Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag T-332/02)
 (Sag T-324/02)
 (2003/C 7/45)
 (2003/C 7/44)
 (Processprog: italiensk)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 30. oktober 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 den 18. oktober 2002 anlagt sag mod Rådet for Den Europæi- Europæiske Fællesskaber af det erhvervsdrivende interessent-
 ske Union af Hans Mc Auley, med bopæl i Wezembeek- skab Nordspedizionieri di Danielis Livio & C., i likvidation,
 Oppem (Belgien), ved avocats Albert Coolen, Jean-Noël Louis Livio Danielis og Domenico D’Alessandro ved avvocato Grego-
 og Étienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg. rio Leone.


text:
20.10.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 247/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italien) den 31. juli 2007 — Sanofi Aventis SpA mod Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
 (Sag C-353/07)
 (2007/C 247/11)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Sanofi Aventis SpA
 Sagsøgt: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Bestemmelserne i artikel 2 og 3 (1) regulerer forholdet mellem de offentlige myndigheder i en medlemsstat og medicinalfirmaerne — idet fastsættelsen af prisen på et lægemiddel eller forhøjelsen heraf foretages på grundlag af firmaernes oplysninger, men under forbehold af den kompetente myndigheds godkendelse, dvs. på grundlag af en dialog mellem medicinalfirmaerne og de myndigheder, som har til opgave at overvåge udgifterne på lægemidler — hvorimod [direktivets] artikel 4, stk. 1, regulerer det tilfælde, hvor der indføres »et prisstop for alle lægemidler eller bestemte kategorier af lægemidler«, hvilket prisstop anses for en generel foranstaltning, som den pågældende medlemsstat skal undersøge mindst én gang årligt på grundlag af de nationaløkonomiske forhold i medlemsstaten, med henblik på at træffe afgørelse om, hvorvidt prisstoppet kan opretholdes.
 Ifølge denne bestemmelse har de kompetente myndigheder en frist på 90 dage, inden for hvilken de skal give meddelelse om de eventuelle prisforhøjelser eller -nedsættelser.
 I den forbindelse ønsker retten et svar på følgende spørgsmål: »Skal udtrykket i denne bestemmelse de eventuelle [pris]nedsættelser« fortolkes således, at der ud over den generelle foranstaltning, som et prisstop for alle eller bestemte kategorier af lægemidler består af, kan anvendes en anden generel foranstaltning i form af en nedsættelse af priserne på alle lægemidler eller bestemte kategorier af lægemidler, eller sigter udtrykket »eventuelle prisnedsættelser« kun til de lægemidler, som i forvejen er omfattet af prisstoppet?
 2)
 Kan bestemmelsen i artikel 4, stk. 1 [i direktiv 89/105], hvorefter de kompetente myndigheder i en medlemsstat, når der er indført et prisstop, mindst én gang årligt er forpligtet til at undersøge, om de nationaløkonomiske forhold gør det berettiget at opretholde prisstoppet, fortolkes således, at det er muligt i det tilfælde, hvor det, som svar på det første spørgsmål, er lovligt at nedsætte priserne, at anvende en sådan foranstaltning flere gange i løbet af et år og gentage dette over flere år (fra 2002 til 2010)?
 3)
 Er det ifølge artikel 4 [i direktiv 89/105] — når denne fortolkes ud fra det hensyn, at foranstaltningerne for priskontrol med lægemidler primært har til formål at »fremme folkesundheden, idet de skal sikre et tilstrækkeligt udbud af lægemidler til rimelige priser« og hensynet til at undgå, at »foranstaltningerne er forskellige, [hvilket] kan [...] hindre eller fordreje handelen med lægemidler inden for Fællesskabet« — foreneligt med Fællesskabets bestemmelser at vedtage foranstaltninger med henvisning til udgifternes omfang, når disse kun skønnes og ikke fastslås (spørgsmålet vedrører begge tilfælde)?
 4)
 Skal betingelserne om anvendelse af objektive og gennemsigtige kriterier, som muliggør en kontrol med de foranstaltninger, der er vedtaget af de kompetente myndigheder på området (for perioden indtil den 31.12.2006) og af lovgiver (fra 1.1.2007) anses for at være fuldt ud opfyldt, såfremt angivelserne vedrører krav til det loft for udgifterne til lægemidler, som hver enkelt medlemsstat er kompetent til at fastlægge, og begrænsningen af disse udgifter, og navnlig data angående de samlede udgifter inden for sundhedssektoren, eller nærmere bestemt kun udgifterne til lægemidler?
 5)
 Skal de principper om gennemsigtighed og de pågældende virksomheders deltagelse i beslutningerne om prisstop eller en generel nedsættelse af priserne på lægemidler, som kan udledes af direktivet, fortolkes således, at der altid skal være mulighed for at fravige et prisstop (artikel 4, stk. 2, i direktiv [89/105]) og for, at den virksomhed, der ansøger derom, konkret deltager i beslutningen, med den følge, at myndighederne er forpligtet til at begrunde et eventuelt afslag?
 (1) Rådets direktiv 89/105/EØF af 21.12.1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger (EFT L 40, s. 8).


text:
C 278/4 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 5.9.98
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling) (Sjette Afdeling)
 af 18. juni 1998
 af 25. juni 1998
 i sag C-208/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber mod den Portugisiske Republik (1) i sag C-192/96, Beside BV, I. M. Besselsen mod Minister
 van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieube-
 (Traktatbrud Ð direktiv 84/156/EéF Ð manglende gen- heer (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Nederlandse
 nemfùrelse inden for den fastsatte frist) Raad van State) (1)
 (98/C 278/06) (Forvaltning, overfùrsel og oplagring af husholdningsaffald
 Ð ulovlig overfùrsel)
 (Processprog: portugisisk) (98/C 278/07)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive (Processprog: nederlandsk)
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-208/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber (befuldmñgtiget: Francisco de Sousa Fialho) mod
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 Den Portugisiske Republik (befuldmñgtigede: Luís Fernan-
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 des og JoaÄo Lopes Fernandes), angående en påstand om,
 at det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 189,
 stk. 3, og bestemmelserne i Rådets direktiv 84/156/EéF af
 8. marts 1984 om grñnsevñrdier og kvalitetsmålsñtninger I sag C-192/96, angående en anmodning, som Nederlandse
 for udledninger af kviksùlv fra andre sektorer end elektro- Raad van State (Nederlandene) i medfùr af EF-traktatens
 lyse af alkalichlorider (EFT L 74 af 17.3.1984, s. 49), artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte
 principalt, fordi den ikke inden for den fastsatte frist har ret verserende sag Beside BV, I. M. Besselsen mod Minister
 vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, som van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieube-
 er nùdvendige for at efterkomme direktivets bestemmelser, heer at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolk-
 og nñrmere bestemt ved ikke at opstille de i direktivet ningen af Rådets forordning (EéF) nr. 259/93 af 1. februar
 fastsatte sñrlige programmer, subsidiñrt, fordi den ikke 1993 om overvågning af og kontrol med overfùrsel af
 straks har givet Kommissionen meddelelse om disse foran- affald inden for, til og fra Det Europñiske Fñllesskab
 staltninger, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af (EFT L 30 af 6.2.1993, s. 1) og Rådets direktiv 75/442/
 afdelingsformanden, H. Ragnemalm, og dommerne G. F. EéF af 15. juli 1975 om affald (EFT L 194 af 25.7.1975,
 Mancini, J. L. Murray, G. Hirsch og K. M. Ioannou (refe- s. 39), som ñndret ved Rådets direktiv 91/156/EéF af
 rerende dommer); generaladvokat: P. LeÂger; justitssekre- 18. marts 1991 om ñndring af direktiv 75/442/EéF om
 tñr: R. Grass, den 18. juni 1998 afsagt dom, hvis konklu- affald (EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32), har Domstolen
 sion lyder således: (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H.
 Ragnemalm (refererende dommer), og dommerne G. F.
 Mancini, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, G. Hirsch; gene-
 1) Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forplig- raladvokat: F. G. Jacobs; justitssekretñr: ekspeditionsse-
 telser i henhold til artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv kretñr H. A. Rühl, den 25. juni 1998 afsagt dom, hvis
 84/156/EéF af 8. marts 1984 om grñnsevñrdier og konklusion lyder således:
 kvalitetsmålsñtninger for udledninger af kviksùlv fra
 andre sektorer end elektrolyse af alkalichlorider, idet
 den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle
 de love og administrative bestemmelser, som er nùd- 1) Udtrykket »husholdningsaffald« i kode AD 160 på
 vendige for at efterkomme direktivet, og nñrmere den orange liste i bilag III til Rådets forordning (EéF)
 bestemt ikke har opstillet de i direktivet fastsatte sñr- nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og
 lige programmer. kontrol med overfùrsel af affald inden for, til og fra
 Det Europñiske Fñllesskab i den version, der fremgår
 af Kommissionens beslutning 94/721/EF af 21. oktober
 2) Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostnin- 1994 om tilpasning i medfùr af artikel 42, stk. 3, af
 ger. bilag II, III og IV til forordning nr. 259/93, omfatter
 dels affald, som hovedsagelig består af affald, der er
 nñvnt på den grùnne liste i forordningens bilag II,
 (1) EFT C 228 af 26.7.1997. blandet med andre kategorier affald, som figurerer på
 denne liste, dels affald, der er nñvnt på den grùnne
 liste, blandet med en ringe mñngde stoffer, som ikke
 figurerer på denne.


text:
C 61/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.2.2001
 — Ved at finde, at retspraksis for at karakterisere antidum- ønskes det oplyst, om dette krav om en overensstemmende
 pingforanstaltninger som generelle retsakter, der bygger fortolkning af direktivets regler om forbrugerbeskyttelse med-
 på et økonomisk-politisk valg, vedrører sager, der »adskil- fører, at den nationale ret, i en sag om et betalingskrav, som
 ler sig radikalt« fra den foreliggende sag, og derved finde, en erhvervsdrivende har anlagt mod en forbruger med hvilken
 at en tilsidesættelse af fællesskabsretten i sig selv vil være han har indgået en aftale, skal se bort fra en særlig procedurere-
 tilstrækkelig til at medføre ansvar i henhold til artikel 288 gel som den, der er indeholdt i artikel L 311-37 i Code de la
 EF. consommation, for så vidt som denne regel har til følge, at den
 nationale ret ikke — på forbrugerens begæring eller af egen
 — Ved at finde, at rapporten fra oktober 1997 umiddelbart drift — i en sag anlagt mere end to år efter udfærdigelsen af
 gav anledning til den opfattelse, at indstævnte havde kontrakten kan annullere et urimeligt vilkår, som udgør
 efterkommet sine tilsagn, og ved derfor at finde, at en mangel ved kontrakten, og således fører til, at den
 erhvervsdrivende kan påberåbe sig dette vilkår under en
 a) Kommissionens reaktion, der bestod i at ændre retssag?
 rapporten, var uforholdsmæssig, og at
 (1) EFT 95 af 21.4.1993, s. 29.
 b) Kommissionen begik en fejl, der ikke ville være
 blevet begået, hvis den havde handlet med normal
 forsigtighed og omhu.
 — Ved at finde, at indstævnte havde udvist de fornødne
 bestræbelser for at begrænse den skade, som selskabet
 påstod at have lidt. Appel iværksat den 3. januar 2001 af Asia Motor France
 SA, Jean Michel Cesbron og Monin Automobiles SA til
 — Ved at finde, at Kommissionen uberettiget forsinkede prøvelse af dom afsagt den 26. oktober 2000 af De
 indførelsen af de nødvendige foranstaltninger med hen- Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte
 blik på, at indstævntes tilsagn på ny trådte i kraft, og Afdeling) i sag T-154/98, Asia Motor France SA, Jean
 følgelig finde, at Kommissionen fra slutningen af januar Michel Cesbron og Monin Automobiles SA mod Kommis-
 måned 1998 skulle bære det fulde ansvar for indstævntes sionen for De Europæiske Fællesskaber
 tabte fortjeneste.
 (Sag C-1/01 P)
 (1) EFT C 160 af 5.6.1999, s. 21. (2001/C 61/12)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. januar
 2001 iværksat appel af Asia Motor France SA, Jean Michel
 Cesbron og Monin Automobiles SA, ved advokat Jean Claude
 Fourgoux, Bruxelles og Paris, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos Pierrot Schiltz, 4, rue Béatrix de Bourbon, til
 prøvelse af dom afsagt den 26. oktober 2000 af De Europæiske
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag
 afsagt den 15. december 2000 af Tribunal d’instance de T-154/98, Asia Motor France SA, Jean Michel Cesbron og
 Vienne, og berigtiget ved dom afsagt den 26. januar 2001, Monin Automobiles SA mod Kommissionen for De Europæi-
 i sagen SA COFIDIS mod Jean Louis Fredout ske Fællesskaber.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 (Sag C-473/00)
 — De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans’ dom af
 (2001/C 61/11) 26. oktober 2000 (1) ophæves.
 — Kommissionens afgørelse af 14. juli 1998 annulleres.
 Ved dom afsagt den 15. december 2000, indgået til Domstol-
 ens Justitskontor den 27. december 2000, og berigtiget ved — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 dom afsagt den 26. januar 2001, har Tribunal d’instance de
 Vienne i sagen SA COFIDIS mod Jean Louis Fredout forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om Ambringender og væsentligste argumenter
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 — Tilsidesættelse af grundlæggende rettigheder: Retten er-
 kendte — efter at den havde afvist anbringendet om, at
 For så vidt som beskyttelsen i henhold til Rådets direktiv kravet om en rimelig frist for at en rettergang kan anses
 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i for retfærdig, som udgør en grundlæggende rettighed, var
 forbrugeraftaler (1) indebærer, at den nationale ret i forbindelse tilsidesat — at den af egen drift havde mulighed for at
 med anvendelsen af nationale bestemmelser, som er udstedt behandle anbringendet som en tilsidesættelse af væsentli-
 tidligere eller senere end direktivet, i videst muligt omfang skal ge formforskrifter og procesgarantier, som er fastsat i
 fortolke disse i lyset af direktivets ordlyd og formål: Fællesskabets retsorden, men besluttede ikke at gøre det.


text:
5.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 135/46
 Sag anlagt den 4. februar 2014 — EE mod KHIM (gengivelse af et gråt mønster)
 (Sag T-77/14)
 2014/C 135/58
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger EE Ltd (Hatfield, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor P. Brownlow)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 24. oktober 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 704/2013-1, annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Et EF-figurmærke, der gengiver et gråt mønster, for varer og tjenesteydelser i klasse 7, 9, 16, 25, 35-39, 41, 42 og 45 — EF-varemærkeansøgning nr. 11 388 386
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra b).


text:
27.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 123/3
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 7. marts 2013 — GfBk Gesellschaft für Börsenkommunikation mbH mod Finanzamt Bayreuth (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)
 (Sag C-275/11) (1)
 (Beskatning - merværdiafgift - direktiv 77/388/EØF - fritagelse for forvaltning af investeringsforeninger - rækkevidde)
 2013/C 123/04
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: GfBk Gesellschaft für Börsenkommunikation mbH
 Sagsøgt: Finanzamt Bayreuth
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 13, punkt B, litra d), nr. 6), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fritagelse for forvaltning af investeringsforeninger — rækkevidde
 Konklusion
 Artikel 13, punkt B, litra d), nr. 6), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at de ydelser vedrørende rådgivning om investering i værdipapirer, som af tredjemand leveres til et kapitalinvesteringsselskab, der administrerer en investeringsforening, er omfattet af begrebet »forvaltning af investeringsforeninger« med henblik på den i denne bestemmelse fastsatte fritagelse, også selv om tredjemanden ikke har handlet i henhold til delegation som omhandlet i artikel 5g i Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/107/EF af 21. januar 2002.
 (1) EUT C 269 af 10.9.2011.


text:
20.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 327/30
 Sag anlagt den 15. september 2008 — Freistaat Sachsen og Land Sachsen-Anhalt mod Kommissionen
 (Sag T-396/08)
 (2008/C 327/56)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Freistaat Sachsen og Land Sachsen-Anhalt (ved Rechtsanwälte T. Müller-Ibold og T. Graf)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Artikel 1, stk. 1, i Kommissionens beslutning (K(2008) 3178 endelig udg.) af 2. juli 2008 vedrørende støtteforanstaltning C 18/2007 annulleres.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det foreliggende annullationssøgsmål er rettet mod Kommissionens beslutning K(2008) 3178 endelig udg. af 2. juli 2008 vedrørende støtteforanstaltning C 18/2007, for så vidt som en stor del af den anmeldte uddannelsesstøtte, som Freistaat Sachsen og Land Sachsen-Anhalt havde til hensigt at yde til fordel for kurerfirmaet DHL, erklæres for uforenelig med fællesmarkedet.
 Freistaat Sachsen og Land Sachsen-Anhalt støtter sig konkret på følgende søgsmålsgrunde:
 Sagsøgeren kritiserer for det første, at Kommissionens nægter at godkende en stor del af den anmeldte støtte med den begrundelse, at uddannelsesstøtten ikke er »nødvendig« for gennemførelsen af de omhandlede uddannelsesforanstaltninger. Ved at indføre en generel prøvelse af, om en foranstaltning i det konkrete tilfælde er nødvendig, som en betingelse for godkendelsen af en anmeldt støtte tilsidesætter Kommissionen den bindende virkning af forordning (EF) nr. 68/2001 (1) og krænker ligebehandlingsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning. Forordningens prøvelseskriterier er også bindende for støtte, som overstiger fritagelsestærsklen.
 Kommissionens antagelse, hvorefter godkendelsen af den anmeldte uddannelsesstøtte kræver, at støtten er nødvendig, er også urigtig ud fra et retligt synspunkt, fordi den uretmæssigt ser bort fra de positive virkninger på markedet, der opstår som følge af de uddannelsesforanstaltninger, som støttes ved den anmeldte uddannelsesstøtte. Sådanne virkninger på markedet er i sig selv tilstrækkelige til, at den anmeldte uddannelsesstøtte skal anses for forenelig med fællesmarkedet.
 For det tredje konkluderer Kommissionen med urette, at støtten ikke har den nødvendige tilskyndelsesvirkning for valget af Leipzig/Halle som hjemsted. Uddannelsesstøtten er nemlig nødvendig, eftersom støtten var medbestemmende for DHL's valg af lokaliteten Leipzig/Halle, og DHL ellers ikke ville have udført uddannelsestjenester i Leipzig/Halle. I øvrigt er Kommissionens påstand om, at der også ville opstå lignende uddannelsesudgifter, hvis man havde valgt alternative lokaliteter, ikke korrekt.
 For det fjerde har Kommissionen anvendt usaglige kriterier ved prøvelsen af, om støtten er nødvendig. Navnlig har Kommissionen anvendt subjektive kriterier, der går videre end at prøve, hvad der er objektivt nødvendigt. Endvidere baserer Kommissionen sin prøvelse på retlige forskrifter om uddannelsesforanstaltninger, hvilket er til væsentlig ugunst for medlemsstater, der har et system med et retligt fastlagt uddannelsesindhold.
 For det femte er den anfægtede beslutning utilstrækkeligt begrundet.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 68/2001 af 12.1.2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på uddannelsesstøtte (EFT L 10, s. 20); ændret ved forordning (EF) nr. 363/2004 (EUT L 63, s. 20) og forordning (EF) nr. 1976/2006 (EUT L 368, s. 85).


text:
16.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/26
 Sag anlagt den 4. juli 2017 — Arca Capital Bohemia mod Kommissionen
 (Sag T-441/17)
 (2017/C 347/35)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Arca Capital Bohemia a.s. (Prag, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat M. Nedelka)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionen afgørelse COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322 af 13. marts 2017, hvorved der i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001 blev givet delvist afslag på aktindsigt i dokumenterne i sag COMP/SA. 25076 (2011/NN) — Privatisation of Rental Housing — Karbon Invest, annulleres.
 —
 Kommissionens afgørelse C(2017) 3129 final af 4. maj 2017, hvorved Kommissionens afgørelse COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322 af 13. marts 2017 blev godkendt, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sine egne og sagsøgerens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres det gældende, at undtagelserne i artikel 4, stk. 2, først og tredje led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 blev anvendt forkert.
 —
 Sagsøgeren gør i denne forbindelse gældende, at sagsøgte anvendte relevant retspraksis, der ifølge sagsøgeren ikke finder anvendelse på sager, hvor den administrative procedure er afsluttet, forkert. Ydermere foreligger der i statsstøttesager en meget tungtvejende offentlig interesse i at få aktindsigt i så mange oplysninger som muligt med henblik på at kontrollere de statslige organer, og der gør sig andre overvejelser gældende for argumenter vedrørende forretningsmæssige interesser end for argumenter vedrørende fusions- og kartelsager.
 2.
 Med det andet anbringende gøres det gældende, at der foreligger en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af dokumenterne.
 —
 Sagsøgeren har herom fremført argumenter for, hvorfor den omhandlede privatisering havde ekstremt negative sociale konsekvenser, og henviser til, at der forligger en generel mistro til, at proceduren var behæftet med uregelmæssigheder fra de statslige organers side.


text:
13 . 5 . 95 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 119/7
 Sag anlagt den 8, marts 1995 af Den Hellenske Republik 3 . Produktionsstøtte til olivenolie
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-61/95 ) Kommissionen nedsatte her de samlede udgifter med
 ( 95/C 119/14 ) 10% på grund af mangler, som den opdagede ved
 kontrollen af udbetalingen af produktionsstøtten til
 olivenolie. Men disse mangler beroede imidlertid på
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den ydre forhold, som Kommissionen havde kendskab til, og
 8 , marts 1 995 anlagt sag mod Kommissionen for De som de græske myndigheder ikke var ansvarlige for.
 Europæiske Fællesskaber af Den Hellenske Republik ved
 Panajiotis Milonopoulos, juridisk konsulent i Udenrigsmi 4. Produktionsstøtte til bomuld
 nisteriets Særlige Kontor for Europæiske Anliggender, og
 Meletis Tsotsanis, direktør for Landbrugsministeriets Rets
 afdeling, og med valgt adresse i Luxembourg på Den Græske Kommissionens afslag på ikke at godkende 50% af
 Ambassade, 177, Val St. Croix udgifterne inden for bomuldssektoren må annulleres,
 fordi den pågældende beslutning blev taget ved en
 procedure, som indebærer tilsidesættelse af den ret til
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : kontradiktion, som blev indrømmet medlemsstaterne
 ved forordning ( EØF ) nr. 729/70 » om finansiering af
 den fælles landbrugspolitik «. Skønt Kommissionens
 1 . Annullation af Kommissionens beslutning af 21 . decem repræsentanter ved den officielle samrådsprocedure
 ber 1994 ( E(94 ) 3303 ) om afslutning af medlemsstater med de græske myndigheder overhovedet ikke nævnte
 nes regnskab over de udgifter for regnskabsåret 1991 , bomuld, traf Kommissionens generaldirektør for land
 der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og brug pludselig beslutning om ikke at godkende 50 % af
 Garantifond for Landbruget ( EUGFL), Garantisektio den produktionsstøtte, som var blevet givet til
 nen, for så vidt angår de sektorer, som anfægtes ved bomuld .
 nærværende søgsmål og de tilsvarende beløb.
 5. Tobak
 2 . Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostnin
 ger .
 Kommissionens beslutning om at foretage en negativ
 korrektion af visse udgifter, som vedrører eksport af
 bladtobak bærer datoen den 21 . december 1994 . Men
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter den til grund herfor liggende endelige rapport blev først
 indgivet til Den Faste Hellenske Repræsentation en dag
 1 . Tillægsafgifter vedrørende mælkesektoren efter, dvs . den 22. december 1994. Kommissionen har
 herved tilsidesat Den Hellenske Republiks ret til kon
 tradiktion. Beslutningen vedrørende regnskabet over
 Kommissionens afslag på at godkende udgifter på udgifter til tobak må desuden annulleres, fordi Kom
 1 592 000 000 dr. er retsstridig, idet det hviler på en missionen befandt sig i en faktisk vildfarelse og
 ufuldstændig og modstridende begrundelse og strider overskred grænserne for dens skønsbeføjelse.
 mod princippet om god forvaltning og om en berettiget
 forventning. I den forudgående » sammenfattende rap
 port vedrørende afslutningen af regnskab over udgif
 terne « for regnskabsåret 1991 anførte Kommissionen,
 at der ikke ville blive foretaget ændringer til skade for
 Den Hellenske Republik. Ved den sidstnævnte beslut
 ning — som nærværende sag er rettet mod — har
 Kommissionen gjort dette betinget af, at Det Forenede Anmodning ora préjudiciel afgorelse forelagt ved kendelse
 Kongerige tilbagekalder dets sagsanlæg ved Domstolen afsagt den 12. oktober 1994 af High Court of Justice,
 vedrørende beslutningerne om regnskabsafslutningen Queen's Bench Division i sagen The Queen mod The
 for mælkesektoren .
 Secretary of State for Social Security, ex parte: Eunice
 Sutton
 ( Sag C-66/95 )
 2 . Tillægsafgifter på grund af overskridelse af den natio
 nalt garanterede mængde 95/C 119/15
 Kommissionens afslag på at godkende et beløb på Ved kendelse afsagt den 12 . oktober 1994, indgået til
 372 933 493 dr. på grundlag af ikke-meddelte statisti Domstolens Justitskontor den 13 . marts 1995 , har High
 ske oplysninger vedrørende det direkte salg udgør Court of Justice, Queen's Bench Division i sagen The Queen
 magtmisbrug. Desuden er beslutningen retsstridig, fordi mod The Secretary of State for Social Security, ex parte:
 den hviler på statistisk materiale, som Kommissionen Eunice Sutton, forelagt De Europæiske Fællesskabers
 har anvendt på usaglig vis, idet den alene har taget Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 hensyn til ansøgningerne om godkendte ydelser. spørgsmål :
 ---pagebreak--- Nr. C 119/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13 . 5 . 95
 » Når en ydelsesberettiget har krav på en national social vis et tillæg til artikel 19 i forordning (EØF) nr. 404/93 ,
 sikringsydelse, fordi vedkommende er omfattet af anvendel at træffe foreløbige forholdsregler under en sag om
 sesområdet for Rådets direktiv 79/7/EØF af 19 . december foreløbige retsmidler ?
 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebe
 handling af mænd og kvinder med hensyn til social (M EFT nr. L 47 af 25 . 2 . 1993 , s . 1 .
 sikring f 1 ), følger det da af fællesskabsretten, at den pågæl
 dende under omstændigheder som i denne sag har krav på
 renter af ydelsen, og i bekræftende fald:
 i ) fra hvilket tidspunkt ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved mellemaf
 ii ) efter hvilken rentesats ? gørelse truffet den 8 , marts 1995 af Nederlandenes Raad
 van State, Afdelingen for Forvaltningsretlige Sager, i sagen
 iii) skal der kun beregnes renter af det skyldige nettobeløb, BV Aannemersbedrijf P.K. Kraaijeveld m.fl. mod Gedepu
 som fremkommer efter modregning i overensstemmelse teerde Staten van Zuid-Holland (provinsregeringen for det
 med nationale antikumulationsregler i andre ydelser, sydlige Holland)
 som er blevet udbetalt for samme periode ?«
 (Sag C-72/95 )
 ( 95/C 119/17)
 (M EFT nr. L 6 af 10 . 1 . 1979 , s. 24 .
 Ved afgørelse truffet den 8 , marts 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 14 . marts 1995 , har Neder
 landenes Raad van State i sagen BV Aannemersbedrijf P.K.
 Kraaijeveld m.fl . mod Gedeputeerde Staten van Zuid
 Holland (provinsregeringen for det sydlige Holland ) fore
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse lagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 afsagt den 9, februar 1995 af Hessischer Verwaltungsge om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 richtshof i sagen T. Port GmbH & Co. KG mod Bundes
 anstalt für Landwirtschaft und Ernåhrung, adciteret: For 1 . Skal udtrykket » anlæg til regulering af vandløb « i
 bundsrepublikken Tyskland bilag II til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985
 (Sag C-68/95 ) om vurdering af visse offentlige og private projekters
 indvirkning på miljøet ( a ) fortolkes således, at det også
 ( 95/C 119/16
 omfatter de nævnte arbejder vedrørende et dige langs en
 kanal ?
 Ved kendelse afsagt den 9 , februar 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 13 . marts 1 995 , har Hessis 2 . Gør det nogen forskel for besvarelsen af spørgsmål 1 —
 cher Verwaltungsgerichtshof, 8 . Afdeling, i sagen T. Port under hensyn til de i direktivet anvendte begreber
 GmbH & Co . KG mod Bundesanstalt für Landwirtschaft » projekter « og » ændring af projekter « — om der er tale
 und Ernåhrung, adciteret: Forbundsrepublikken Tyksland, om ,
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: a ) bygning af et nyt dige
 1 . Forpligter artikel 16, stk. 3 , henholdsvis artikel 30, i b) flytning af et bestående dige
 Rådets forordning ( EØF) nr. 404/93 af 13 . februar
 1993 O Kommissionen til at fastsætte bestemmelser for c) forstærkning og/eller udvidelse i bredden af et
 særligt alvorlige tilfælde, som opstår ved, at erhvervs bestående dige
 drivende i kategori A trues på deres eksistens, fordi de på
 grund af de referenceår, som skal tages i betragtning i d ) fornyelse på stedet af et dige, der så ikke er stærkere
 henhold til artikel 19, stk. 2, i forordning ( EØF) og/eller bredere end det fjernede dige, eller
 nr. 404/93 , får tildelt et usædvanligt lavt kontingent og
 ikke kan komme ind på markedet for AVS- og fælles e ) en kombination af en eller flere af de under litra a ) -d )
 skabsbananer ? anførte arbejder ?
 2 . Er artikel 19 , stk. 2, i forordning (EØF)1 nr. 404/93 3 . Skal direktivets artikel 2, stk. 1 , og artikel 4, stk. 2,
 fortolkes således, at der — hvis en medlemsstat i sin
 ugyldig, for så vidt den ikke bestemmer, at der i særligt
 vanskelige tilfælde i overgangsperioden skal tages andre nationale gennemførelseslovgivning har fastsat urigtige
 referenceår i betragtning ? specifikationer eller kriterier og/eller grænseværdier, jf.
 artikel 4, stk. 2, vedrørende et i bilag II anført projekt —
 består af en forpligtelse ifølge ovennævnte artikel 2,
 3 . Såfremt et af de to foregående spørgsmål besvares stk. 1 , til at underkaste projektet en miljøvurdering, hvis
 bekræftende: Under hvilke forudsætninger har de natio projektet » på grund af ... art, dimensioner eller
 nale domstole da kompetence til, indtil der indføres placering, kan få væsentlig indvirkning på miljøet «, jf.
 bestemmelser for særligt vanskelige tilfælde, henholds artikel 2, stk. 1 ?


text:
17.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 383/22
 Sag anlagt den 26. august 2016 — FTI Touristik mod EUIPO — Prantner und Giersch (Fl)
 (Sag T-475/16)
 (2016/C 383/30)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: FTI Touristik GmbH (München, Tyskland) (ved advokat A. Parr)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 De andre parter i sagen for appelkammeret: Harald Prantner (Hamburg, Tyskland) og Daniel Giersch (Monaco, Monaco)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøgere af det omtvistede varemærke: Harald Prantner og Daniel Giersch
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke indeholdende ordbestanddelen »FI« — registreringsansøgning nr. 12 201 273
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 16. juni 2016 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 480/2015-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
4.12.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 352/31
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 12. oktober 1999 den 14. oktober 1999
 i sag T-48/96, Acme Industry Co. Ltd mod Rådet for Den
 Europæiske Union (1) i de forenede sager T-191/96 og T-106/97, CAS Succhi
 di Frutta SpA mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (1)
 (Dumping — artikel 2, stk. 3, litra b), ii), og artikel 2,
 stk. 10, litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88 — anvendel-
 se med tilbagevirkende gyldighed af forordning (EØF) (Fælles landbrugspolitik — fødevarehjælp — licitationspro-
 nr. 3283/94 — beregnet normal værdi — fastlæggelse af cedure — betaling af tilslagsmodtagerne med andre frugter
 salgs- og administrationsomkostninger og andre generalom- end dem, der specificeres i licitationsbekendtgørelsen)
 kostninger samt fortjenstmargen — oplysningernes trovær-
 dighed — hensyntagen til indførselsafgifter og indirekte
 skatter) (1999/C 352/55)
 (1999/C 352/54)
 (Processprog: italiensk)
 (Processprog: engelsk)
 I de forenede sager T-191/96 og T-106/97, CAS Succhi di
 Frutta SpA, Castagnaro (Italien), ved advokaterne Alberto
 I sag T-48/96, Acme Industry Co. Ltd, Bangkok, ved advokat Miele, Padua, Antonio Tizzano og Gian Michele Roberti,
 Jacques Bourgeois, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem- Napoli, og Carlo Scarpa, Venezia, mod Kommissionen for De
 bourg hos advokat Marc Loesch, 8, rue Zithe, mod Rådet for Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: Paolo Ziotti og
 Den Europæiske Union (befuldmægtigede: Antonio Tanca, Alberto Dal Ferro), angående en påstand om annullation af
 Hans-Jürgen Rabe og Georg M. Berrisch), støttet af Kommissio- Kommissionens beslutninger C (96) 2208 af 6. september
 nen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: Nicholas 1996 (sag T-191/96) om ændring af beslutning af 14. juni
 Khan) og Den Franske Republik (befuldmægtigede: Kareen 1996, og C (96) 1916 af 22. juli 1996 (sag T-106/97)
 Rispal-Bellanger og Sujiro Seam), angående en påstand om om levering af frugtsaft og marmelade til befolkningerne i
 annullation af Rådets forordning (EF) nr. 5/96 af 22. december Armenien og Adserbadjan i henhold til forordning (EF)
 1995 om indførelse af en endelig antidumpingtold på mikro- nr. 228/96, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afde-
 bølgeovne med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, lingsformanden, A. Potocki, og dommerne C.W. Bellamy og
 Republikken Korea, Malaysia og Kongeriget Thailand og om A.W.H. Meij; justitssekretær: H. Jung, den 14. oktober 1999
 endelig opkrævning af den midlertidige told (EFT L 2, s. 1), har afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Retten (Femte Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 manden, J.D. Cook, og dommerne R. Garcia-Valdecasas,
 P. Lindh, J. Pirrung og M. Vilaras; justitssekretær: H. Jung, den 1) Kommissionens beslutning C (96) 2208 af 6. september 1996
 12. oktober 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: annulleres.
 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2) Sag T-106/97 afvises.
 2) Sagsøgeren betaler sine egne omkostninger samt Rådets omkost-
 ninger. 3) Kommissionen betaler sagens omkostninger i sag T-191/96.
 Hver part bærer sine egne omkostninger i sag T-191/96 R.
 Sagsøgeren betaler omkostningerne i sag T-106/97.
 3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Den Franske
 Republik afholder deres egne omkostninger.
 (1) EFT C 94 af 22.3.1997 og C 199 af 28.6.1997.
 (1) EFT C 180 af 22.6.1996.


text:
9.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 37/35
 Sag anlagt den 30. oktober 2007 — Smadja mod Kommissionen
 (Sag F-135/07)
 (2008/C 37/57)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Daniela Smadja (New Delhi, Indien) (ved avocat E. Boigelot)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagens genstand
 Annullation af Kommissionens afgørelse om sagsøgerens fornyede udnævnelse, for så vidt som hun herved er blevet indplaceret i lønklasse A*15, første løntrin, selv om hun oprindeligt blev indplaceret som tjenestemand i lønklasse A*15, fjerde løntrin. Afgørelsen om hendes fornyede udnævnelse i stillingen som direktør for Direktorat RELEX.B er truffet, efter at hendes første udnævnelse blev annulleret. Påstand om erstatning for økonomisk og ikke-økonomisk skade
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen af 21. december 2006 om sagsøgerens fornyede udnævnelse annulleres, for så vidt hun herved indplaceres som direktør i lønklasse A*15, første løntrin, og hendes anciennitet på løntrin regnes fra den 1. november 2005 efter at hun den 15. november 2005 er blevet tildelt stillingen som direktør for Direktorat RELEX.B »Multilaterale forbindelser og menneskerettigheder«. Denne fornyede udnævnelse er sket på foranledning af, at hendes første udnævnelse i samme stilling blev annulleret ved dom afsagt af Retten i Første Instans den 29. september 2005 i sag T-218/02, Napoli Buzzanca mod Kommissionen.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 25 000 EUR som erstatning for hendes økonomiske og ikke-økonomiske skade og det afbræk, der er forvoldt i hendes karriere.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/49
 Rettens kendelse af 20. november 2012 — Geipel mod KHIM — Reeh (BEST BODY NUTRITION
 (Sag T-138/12) (1)
 (EF-varemærker - indsigelse - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse)
 2013/C 26/98
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Yves Geipel (Auerbach, Tyskland) (ved advokat J. Sachs)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Marten og R. Pethke, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Jörg Reeh (Buxtehude, Tyskland)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. januar 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2433/2010-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Jörg Reeh og Yves Geipel
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Yves Geipel bærer sine egne omkostning og betaler de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 157 af 2.6.2012.


text:
21.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/49
 Sag anlagt den 20. januar 2009 — Katjes Fassin mod KHIM (et pandaansigts form)
 (Sag T-22/09)
 (2009/C 69/107)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Tyskland) (ved Rechtsanwalt T. Schmitz)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 13. november 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1299/2006-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Et tredimensionelt varemærke, som i chokolade gengiver et pandaansigt for varer i klasse 30 (ansøgning nr. 4 505 161)
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da det ansøgte varemærke har fornødent særpræg.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
8.1.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/7
 DOMSTOLENS DOM
 (Store Afdeling)
 af 16. november 2004
 i sag C-327/02, Lili Georgieva Panayotova m.fl. mod Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank te 's-Gravenhage) (1)
 (Associeringsaftalerne Fællesskaberne-Bulgarien, Fællesskaberne-Polen og Fællesskaberne-Slovakiet - etableringsret - mulighed ifølge national lovgivning for afvisning uden realitetsbehandling af ansøgninger om opholdstilladelse med henblik på etablering, når ansøgeren ikke har midlertidig opholdstilladelse)
 (2005/C 6/12)
 Processprog: nederlandsk
 I sag C-327/02, angående en anmodning, om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Rechtbank te 's-Gravenhage (Nederlandene) ved afgørelse af 16. september 2002, indgået til Domstolen den 18. september 2002, i sagen Lili Georgieva Panayotova, Radostina Markova Kalcheva, Izabella Malgorzata Lis, Lubica Sopova, Izabela Leokadia Topa, Jolanta Monika Rusiecka mod Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie, har Domstolen (Store Afdeling), sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas og R. Silva de Lapuerta, samt dommerne, J.-P. Puissochet (refererende dommer), R. Schintgen, S. von Bahr og J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 16. november 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Artikel 45, stk. 1, og artikel 59, stk. 1, i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Bulgarien på den anden side, som godkendt ved Rådet og Kommissionens afgørelse 94/908/EF, EKSF, Euratom af 19. december 1994, artikel 44, stk. 3, og artikel 58, stk. 1, i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Polen på den anden side, som godkendt ved Rådets og Kommissionens afgørelse 93/743/EF, EKSF, Euratom af 13. december 1993, og artikel 45, stk. 3, og artikel 59, stk. 1, i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Slovakiske Republik på den anden side, som godkendt ved Rådet og Kommissionens afgørelse 94/909/EF, EKSF, Euratom af 19. december 1994, læst i sammenhæng, er i princippet ikke til hinder for en medlemsstats ordning med forudgående kontrol, hvorefter adgang til den pågældende medlemsstats område med henblik på etablering som selvstændig erhvervsdrivende er undergivet et krav om, at denne medlemsstats diplomatiske eller konsulære repræsentation i det land, ansøgeren kommer fra, eller i det land, hvor ansøgeren har varigt ophold, udsteder en midlertidig opholdstilladelse. En sådan ordning kan gyldigt undergive udstedelse af nævnte tilladelse en betingelse om, at den berørte person godtgør, at han reelt har til hensigt at påbegynde selvstændig erhvervsvirksomhed uden samtidig at udøve lønnet beskæftigelse eller modtage offentlig støtte, at han fra begyndelsen råder over tilstrækkelige økonomiske midler, og at der er rimelige udsigter for den planlagte virksomhed. Den ordning, der skal gælde for sådanne forudgående opholdstilladelser, skal imidlertid være baseret på et proceduremæssigt system, som er let tilgængeligt og egnet til at sikre de berørte, at deres ansøgning bliver behandlet objektivt inden for en rimelig frist, idet eventuelle afslag på tilladelser desuden skal kunne anfægtes ved domstolene.
 2)
 Nævnte bestemmelser i associeringsaftalerne skal fortolkes således, at de i princippet ikke er til hinder for, at en sådan national ordning bestemmer, at værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder afviser en ansøgning om opholdstilladelse med henblik på etablering i overensstemmelse med nævnte associeringsaftaler, der indgives på denne medlemsstats område, når ansøgeren ikke har den midlertidige opholdstilladelse, der stilles krav om i denne ordning.
 3)
 Det er herved uden betydning, at ansøgeren gør gældende, at han klart og åbenbart opfylder alle materielle betingelser for tildeling af en midlertidig opholdstilladelse og opholdstilladelse med henblik på etablering, eller at den pågældende ansøger opholder sig lovligt i værtsmedlemsstaten på andet grundlag på tidspunktet for sin ansøgning, når det fremgår, at ansøgningen fremsættes i strid med de betingelser, der udtrykkeligt er knyttet til den pågældende persons indrejse til nævnte medlemsstat og navnlig betingelserne vedrørende den tilladte varighed af opholdet.
 (1) EFT C 274 af 9.11.2002.


text:
13.6.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/59
 Sag anlagt den 6. april 2016 — CFA Institute mod EUIPO — Bloss m.fl. (CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE)
 (Sag T-155/16)
 (2016/C 211/73)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: CFA Institute (Charlottesville, Forenede Stater) (ved advokaterne S. Rohlfing og G. Engels)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO).
 De andre parter i sagen for appelkammeret: Michael Bloss (Nürtingen, Tyskland), Dietmar Ernst (Nürtingen) og Joachim Häcker (Nürtingen)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Michael Bloss, Dietmar Ernst og Joachim Häcker
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE« — registreringsansøgning nr. 9 569 765
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 21. januar 2016 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 454/2015-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Den af sagsøgeren rejste indsigelse mod de andre parters registreringsansøgning nr. 9 569 765 tages til følge.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 Subsidiært tilpligtes de andre parter, såfremt de intervenerer i sagen, at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med behandlingen af klagesagen ved EUIPO og i forbindelse med sagen for Retten.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009.


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 27. april 2012 — Minister voor Immigratie en Asiel mod X
 (Sag C-199/12)
 2012/C 217/14
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Raad van State
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Minister voor Immigratie en Asiel
 Sagsøgt: X
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Udgør udlændinge med en homoseksuel orientering en bestemt social gruppe som omhandlet i artikel 10, stk. 1, litra d), i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (EUT L 304, s. 12, herefter »direktivet«)?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål skal besvares bekræftende: Hvilke homoseksuelle aktiviteter er omfattet af direktivet, og såfremt sådanne aktiviteter udsættes for forfølgelse, og de øvrige krav er opfyldt, kan dette da føre til anerkendelse af flygtningestatus? Dette spørgsmål omfatter også følgende underspørgsmål:
 a)
 Kan det af en udlænding med en homoseksuel orientering forventes, at han i sit hjemland holder sin orientering hemmelig for alle for at undgå forfølgelse?
 b)
 Såfremt det forrige spørgsmål besvares benægtende: Kan der af en udlænding med en homoseksuel orientering forventes tilbageholdenhed med at give sin orientering et indhold i hjemlandet for at undgå forfølgelse, og hvis ja, i hvilket omfang? Kan der herved forventes en større tilbageholdenhed af homoseksuelle end af heteroseksuelle?
 c)
 Såfremt der i denne sammenhæng kan sondres mellem tilkendegivelser, der vedrører orienteringens kerneområde, og tilkendegivelser, der ikke gør det, hvad skal der da forstås ved en seksuel orienterings kerneområde, og på hvilken måde kan dette fastslås?
 3)
 Udgør kriminaliseringen af homoseksuelle aktiviteter og trussel af fængselsstraf i henhold til Offences against the Person Act fra 1861 i Sierra Leone i sig selv forfølgelse som omhandlet i direktivets artikel 9, stk. 1, litra a), læst i sammenhæng med stk. 2, litra c)? Hvis ikke, under hvilke omstændigheder er dette da tilfældet?


text:
Nr. C 54/12 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 2 . 97
 sagens behandling eller med de pågældende produk Appel iværksat den 10 . december 1996 af Dafra Lines A/S
 ters/tjenesteydelsers karakter og værdi . til prøvelse af dom afsagt den 8 . oktober 1996 af De Euro
 pæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje Udvidede
 Afdeling ) i de forenede sager T-24/93 , Compagnie Mari
 b ) Der burde have været taget hensyn til appellanternes time Beige Transport SA og Compagnie Maritime Beige
 alvorlige økonomiske situation og til, at der var tale SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 om en ny overtrædelse, til retstilstanden i Zaire og til støttet af Grimaldi og Cobelfret, T-25/93 , Dafra Lines A/S
 appellanternes samarbejde under sagens behandling. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 T-26/93 , Deutsche Afrika-Linien GmbH & Co. mod
 c ) Meddelelsen af klagepunkter var ikke stilet til appel Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, og
 lanterne, men til Cewal, og i meddelelsen anførtes, at T-28/93 , Nedlloyd Lijnen BV mod Kommissionen for De
 der kunne blive pålagt Cewal og ikke konferencens Europæiske Fællesskaber
 medlemmer bøder.' Kommissionen var derfor ikke be ( Sag C-396/96 P)
 rettiget til efterfølgende at pålægge nogle af Cewal's ( 97/C 54/19 )
 medlemmer bøder uden forinden at have anført det i
 meddelelsen af klagepunkter.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 10 . december 1996 iværksat appel af Dafra Lines A/S, Kø
 d ) Der er ikke givet nogen begrundelse for, at 95 % af bø benhavn, ved advokaterne Michel Waelbroeck og Denis
 den blev pålagt CMB ( der forestod 35% af trafikken ), Waelbroeck, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem
 mens der ikke blev pålagt CMZ ( der forestod 40% af bourg hos advokat Ernest Arendt, 8-10, rue Mathias
 trafikken) nogen bøde . Den eneste grund er, at Kom Hårdt, til prøvelse af dom afsagt den 8 . oktober 1996 af
 missionen fandt det politisk vanskeligt at pålægge et De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje
 zairisk linjerederi en bøde. Endvidere ønskede Kom Udvidede Afdeling) i de forenede sager T-24/93 , Compag
 missionen at opnå en politisk ligevægt med den bøde, nie Maritime Beige Transport SA og Compagnie Maritime
 der tidligere var pålagt det franske rederi Delmas for Beige SA mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 en helt anden praksis . skaber, støttet af Grimaldi og Cobelfret, T-25/93 , Dafra
 Lines A/S mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 e ) Den rentesats, der anvendes med hensyn til bøden skaber, T-26/93 , Deutsche Afrika-Linien GmbH & Co .
 ( 13,25% ), er unormal høj . mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, og
 T-28/93 , Nedlloyd Lijnen BV mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber.
 Endelig anfører appellanterne, at konkurrencesager, der
 fører frem til, at der pålægges virksomheder bøder, har ka Appellanten har nedlagt følgende påstande :
 rakter af en straffesag i den europæiske menneskerettig
 hedskonventions forstand, og Retten har derfor tilsidesat
 — Rettens dom ophæves.
 følgende bestemmelser i menneskerettighedskonventionen :
 — Den anfægtede kommisisonsbeslutning annulleres .
 a ) Artikel 6 , stk. 3 , idet » årsagen til sigtelsen « er blevet
 ændret af Retten .
 — Subsidiært, for det tilfælde, at Kommissionens beslut
 ning ikke annulleres i sin helhed, ophæves den appel
 b ) Artikel 7, stk. 1 , idet Retten i strid med foreliggende lanten pålagte bøde, eller den nedsættes væsentligt.
 retspraksis fandt, at der kunne pålægges appellanterne
 en bøde for en helt ny form for misbrug, for hvilken — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 der ikke tidligere er pålagt en sanktion, og som navnlig
 bestod i Anbringender og væsentligste argumenter:
 — at selskabet nægtede at afslå en eneret, som blev Den af appellanten iværksatte appel er begrænset til føl
 indrømmet af en stat gende spørgsmål :
 — at selskabet imødegik konkurrencen fra en uden — Ingen af de tre former for misbrug, der er fastslået af
 forstående virksomhed uden derved at påføre no såvel Kommissionen som Retten i Første Instans, kan
 gen et tab betegnes som misbrug.
 — at selskabet gav loyalitetsrabatter, hvilket udtryk — Retten i Første Instans forkastede med urette appellan
 keligt er omfattet af gruppefritagelsesforordningen . tens argumenter vedrørende den kollektive vurdering
 af deres dominerende stilling.
 ( ] ) Rådets forordning ( EØF ) nr. 4056/86 af 22 . december 1986
 om fastsættelse af de nærmere retningslinjer for anvendelsen af — Under alle omstændigheder bør bøden nedsættes væ
 traktatens artikel 85 og 86 på søtransport ( EFT nr. L 378 af sentligt .
 31 . 12 . 1986 , s . 4 ).
 — Retten i Første Instans har tilsidesat appellantens ret
 til en retfærdig rettergang.
 ---pagebreak--- 22 . 2 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 54/ 13
 — Retten i Første Instans har tilsidesat princippet om, at skadelige, når de ligger over gennemsnitsomkostninger
 straffebestemmelser ikke må fortolkes udvidende . ne .
 Appellanten har nærmere gjort gældende: d ) Hverken den betegnelse, Cewal's medlemmer har an
 vendt, eller parternes hensigt indgår i vurderingen af,
 Hvad angår den første form for misbrug, der består i, at om der foreligger et misbrug. Kommissionen har kon
 appellanten har » deltaget i iværksættelsen af samarbejdsaf sekvent udtalt, at den » ikke anser selv en dominerende
 virksomheds intention om at udkonkurrere sine kon
 talen med Ogefrem og på forskellig måde gentagne gange
 har krævet aftalen nøje overholdt «, anfører appellanten : kurrenter for ulovlig «.
 a ) Retten har i dommen ikke lagt de klagepunkter til For så vidt angår den tredje form for misbrug vedrørende
 grund, som Kommissionen tidligere havde gjort gæl Cewal's aftaler om 100 %'s loyalitet anfører appellanten :
 dende, men helt nye klagepunkter, som aldrig er gjort
 gældende af Kommissionen, og som ikke har støtte i
 de faktiske omstændigheder, og Retten har herved tilsi a ) Den omstændighed, at appellantens loyalitetsrabatter i
 desat appellantens ret til kontradiktion og en retfærdig dette tilfælde antages at udgøre et misbrug, indebærer
 rettergang .
 en de facto-ændring af artikel 5 , nr. 2, litra b ), nr. i ), i
 Rådets forordning ( EØF ) nr. 4056/86 H ( hvorefter det
 b) Begrundelsen i Rettens dom er åbenbart selvmodsi udtrykkeligt er lovligt for konferencemedlemmer » at
 gende. indgå og opretholde loyalitetsaftaler med transportbru
 gerne « til en regel , hvorefter 100 %'s-loyalitetsaftaler
 kan indgås, såfremt konferencen på grund af konkur
 c ) Under alle omstændigheder gælder, at såfremt de op renceforholdene ikke har en dominerede stilling. Ifølge
 rindelige klagepunkter ikke var blevet ændret af Ret Rettens egen definition af dominerende stilling vil dette
 ten, vil det påståede misbrug ikke kunne gøres gæl imidlertid aldrig være tilfældet, og med Rettens for
 dende over for appellanten . Retten har fuldt ud tolkning fratages forordningen sin effektive virkning.
 tilsidesat de forskellige argumenter, appellanten på
 dette punkt fremførte .
 b ) Selv om Rettens fortolkning af forordningens artikel 5 ,
 nr. 2 , litra b ), nr. i ), var korrekt, er situationen den, at
 Med hensyn til den anden form for misbrug vedrørende de appellanten ikke opfyldte en » forpligtelse «, der er
 såkaldte ' fighting ships' anfører appellanten : knyttet til en fritagelse, og ikke en » betingelse « for en
 fritagelse . Kommissionen skulle derfor først have tilba
 gekaldt gruppefritagelsen ( ex nunc ), før den — for det
 a ) Retten har fortolket den anfægtede beslutning, som tilfælde, at overtrædelsen vedvarede — overvejede an
 om den var baseret på en definition af ' fighting ships', dre foranstaltninger i henhold til EF-traktatens
 der er fuldstændig forskellig fra definitionen i medde artikel 86 ( tilsidesættelse af artikel 7, nr. 1 , og
 lelsen af klagepunkter. Hvis Rettens fortolkning åf be artikel 8 , stk. 2, i forordning ( EØF ) nr. 4056/86 ).
 slutningen er korrekt, skulle den have fastslået, at be
 slutningen er i strid med appellantens ret til
 kontradiktion og til en retfærdig rettergang.
 c ) Endelig har Retten tillagt beslutningen en betydning,
 som er uforenelig med ordvalget heri .
 b ) Hvis retten derimod ikke har fortolket Kommissionens
 beslutning korrekt, har den selv ændret klagepunktet
 over for appellanten, hvilket er i strid med appellan Med hensyn til, om EF-traktatens artikel 86 finder anven
 tens ret til kontradiktion og til en retfærdig rettergang. delse på en kollektiv dominerende stilling, anfører appel
 lanten :
 c ) Appellanten har påvist, at ingen af betingelserne for at
 lægge de oprindelige klagepunkter i meddelelsen af
 klagepunkter til grund var opfyldt. De nye klagepunk a ) Kommissionens beslutning indeholdt ikke en tilstræk
 ter mod appellanten (i modsætning til de oprindelige kelig begrundelse for, at EF-traktatens artikel 86 blev
 klagepunkter i meddelelsen af klagepunkter) er ufor anvendt kollektivt på Cewal's medlemmer, og det var
 enelige med EF-traktatens artikel 86 , idet de indebæ ikke Rettens opgave at supplere eller gætte sig til Kom
 rer, at en linjekonference ikke må efterkomme et ønske missionens begrundelse ved at fremhæve enkelte dele i
 fra kunderne om, at den indretter sine tariffer efter et beslutningen til støtte for, at der skulle foretages en
 udenforstående rederis, selv om konferencen ikke der kollektiv vurdering af rederiernes stilling på markedet.
 med har påført noget tab eller har gjort sig skyldig i
 prisdiskrimination . Dominerende virksomheder må
 have ret til at imødegå konkurrencen fra andre rede b ) Med henblik på at godtgøre, at der var tale om en kol
 rier, og det kan under alle omstændigheder ikke gøres lektiv dominerende stilling, henviste Retten med urette
 gældende, at en dominerende virksomheds priser er til, at virksomhederne deltog i » hvad der — hvis det
 ---pagebreak--- Nr. C 54/ 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 2 . 97
 overhovedet er noget — er en praksis, der er omfattet — at selskabet imødegik konkurrencen fra en uden
 af artikel 85 «. forstående virksomhed uden derved at påføre no
 gen et tab
 c ) Der er tale om en retlig fejl, når Retten fastslår, at en
 samordnet praksis blandt Cewal's medlemmer kan an — at selskabet gav loyalitetsrabatter, hvilket udtryk
 ses for » misbrug « i henhold til EF-traktatens artikel 86, keligt er omfattet af gruppefritagelsesforordningen.
 selv om den pågældende praksis ikke var udtryk for en
 ensidig adfærd fra Cewal's medlemmers side . (') Rådets forordning ( EØF) nr. 4056/86 af 22 . december 1986
 om fastsættelse af de nærmere retningslinjer for anvendelsen af
 traktatens artikel 85 og 86 på søtransport ( EFT nr. L 378 af
 d ) Under alle omstændigheder har Retten ikke taget stil 31 . 12 . 1986 , s . 4 ).
 ling til appellantens anbringender på dette punkt.
 Subsidiært gør appellanten gældende, at bøden bør ophæ
 ves eller nedsættes væsentligt. Til støtte herfor anfører ap
 pellanten:
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 a ) Der burde have været taget hensyn til , at der var tale afsagt den 14. februar 1996 af Tribunale Amministrativo
 om en ny overtrædelse, til retstilstanden i Zaire og til Regionale del Lazio i sagen Associazione Produttori Vitivi
 appellantens samarbejde under sagens behandling. nicoli della Provincia di Treviso m.fl . mod Ministeriet for
 Landbrug, Ernæring og Skovbrug, intervenienter: Consor
 zio Agrario Interprovinciale di Treviso e Belluno m.fl.
 b ) Meddelelsen af klagepunkter var ikke stilet til appel
 lanten, men til Cewal, og i meddelelsen anførtes, at ( Sag C-398/96 )
 der kunne blive pålagt Cewal og ikke konferencens ( 97/C 54/20 )
 medlemmer bøder. Kommission var derfor ikke beretti
 get til efterfølgende at pålægge nogle af Cewal's med
 lemmer bøder uden forinden at have anført det i med
 delelsen af klagepunkter. Ved kendelse afsagt den 14 . februar 1996 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 16 . december 1996 , har Tri
 bunale Amministrativo Regionale del Lazio i sagen Asso
 c ) Der er ikke givet nogen begrundelse for, at der ikke ciazione Produttori Vitivinicoli della Provincia di Treviso
 blev pålagt CMZ ( der forestod 40 % af trafikken ) no m.fl . mod Ministeriet for Landbrug, Ernæring og Skov
 gen bøde . Den eneste grund er, at Kommissionen fandt brug, intervenienter: Consorzio Agrario Interprovinciale di
 det politisk vanskeligt at pålægge et zairisk linjerederi Treviso e Belluno m.fl. forelagt De Europæiske Fællesska
 en bøde . bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 følgende spørgsmål :
 d ) Den rentesats, der anvendes med hensyn til bøden
 ( 13,25 % ), er unormal høj . 1 ) Er artikel 39, stk . 4, i Rådets forordning ( EØF) nr. 822/
 87 ^), hvorefter det eneste kriterium for fordelingen af
 de mængder bordvin, der skal destilleres, mellem de
 Endelig anfører appellanten, at konkurrencesager, der fører forskellige producenter, er en procentdel, der fastsættes
 frem til , at de pålægges virksomheder bøder, har karakter på grundlag af hektarudbyttet over et nærmere fastsat
 af en straffesag i den europæiske menneskerettighedskon niveau, således at der ikke tages hensyn til mulige vek
 ventions forstand, og Retten har derfor tilsidesat følgende selvirkninger med andre metoder, som tager lagrene
 bestemmelser i menneskerettighedskonventionen : ved produktionsårets udgang eller andre objektive kri
 terier i betragtning, i strid med proportionalitetsprin
 cippet, idet der ved bestemmelsen indføres en ensartet
 a ) Artikel 6, stk . 3 , idet » årsagen til sigtelsen « er blevet målestok, som i det væsentlige er restriktiv og uegnet
 ændret af Retten . til at genoprette ligevægten på markedet ?
 b ) Artikel 7, stk. 1 , idet Retten i strid med foreliggende
 retspraksis fandt, at der kunne pålægges appellanten 2 ) Er artikel 4, stk. 2, fjerde led, i forordning ( EØF )
 en bøde for en helt ny form for misbrug, for hvilken nr. 441/88 (2 ), som med henblik på vinmarkedets funk
 der ikke tidligere er pålagt en sanktion, og som navnlig tion gør hele Italien til ét produktionsområde ( område
 bestod i 4 ) i strid med bestemmelsen i samme artikels stykke 1 ,
 hvorefter » produktions- og klimaforholdene « også be
 tragtes som et kriterium for fastlæggelsen af produkti
 — at selskabet nægtede at afslå en eneret, som blev onsområderne, og omgår bestemmelsen i det væsent
 indrømmet af en stat lige det andet afsnit i stykke 1 , hvorefter » disse