text:
25.7.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 234/35
 Den 22. juli 1994 anmeldte FIA sine vedtñgter og interna- Sag anlagt den 5. juni 1998 af International Potash Com-
 tionale motorsportsregler til Kommissionen med henblik pany (IPC) mod Rådet for Den Europñiske Union
 på at opnå en negativattest eller en fritagelse i henhold til (Sag T-87/98)
 EF-traktatens artikel 85. Den 5. september 1997 anmeldte
 sagsùgeren og Formula One Administration Limited (her- (98/C 234/67)
 efter »FOA«) med samme formål nogle aftaler vedrùrende
 FIA formel 1-verdensmesterskabet. Der blev endvidere (Processprog: engelsk)
 foretaget anmeldelse af en anden aftale mellem FIA og
 International Sportsworld Communications Limited (ISC)
 vedrùrende markedsfùring af alle lyd- og filmoptagelser Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 fra visse FIA-mesterskaber, bortset fra formel 1-mesterska- der den 5. juni 1998 anlagt sag mod Kommissionen for
 bet. Efter at have modtaget disse anmeldelser tilsendte De Europñiske Fñllesskaber af International Potash Com-
 generaldirektùren for konkurrence sagsùgeren en skrivelse pany (IPC) ved Jean-FrancËois Bellis og Richard Luff, og
 med bilag, indeholdende en forelùbig meddelelse af klage- med valgt adresse i Luxembourg hos A. F. Brausch, 8, rue
 punkter vedrùrende FIA's regler og aftalen vedrùrende Zithe.
 formel 1-mesterskabet. Den samme dag afsendte generaldi-
 rektùren tilsvarende skrivelser til FOA og ISC. Denne sag Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 vedrùrer handlinger, som udgùr ulovlig adfñrd fra Kom-
 missionens side efter afsendelsen af de tre skrivelser.
 Ð Artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 449/98
 af 23. februar 1998 om ñndring af forordning (EéF)
 nr. 3068/92 om indfùrelse af en endelig antidumping-
 Ifùlge sagsùgeren omfatter den ulovlige adfñrd, der ligger told på importen af kaliumchlorid med oprindelse i
 til grund for sagen, fùlgende forhold: Belarus, Rusland og Ukraine (EFT L 58 af 27.2.1998,
 s. 15) annulleres, i det omfang den pålñgger en sñrlig
 antidumpingtold på kaliumchlorid, som eksporteres af
 sagsùgeren.
 Ð Der blev afgivet af en rñkke hùjst skadelige offentlige
 udtalelser, som direkte blev tilskrevet det pågñldende Ð Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 kommissionsmedlem, og som blev gengivet i pressen i
 vidt omfang. Af udtalelserne fremgik det, at kommissi-
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 onsmedlemmet mente, at FIA havde gjort sig skyldig i
 de alvorligste overtrñdelser af EF-konkurrencereglerne,
 på trods af at FIA ikke havde fået lejlighed til at udtale Sagsùgeren er et russisk selskab, der eksporterer kalium-
 sig, og at Kommissionen ikke havde truffet afgùrelse i chlorid fremstillet i Rusland og Belarus hos fùlgende frem-
 sagen. stillingsvirksomheder, som er dets aktionñrer: Production
 Amalgamation »Belaruski«, PLC »Silinit« og PLC »Ura-
 laki«.
 Ð En af Kommissionens ansatte videregav, i strid med
 Nñrvñrende sùgsmål er rettet mod forordningen (1), som
 reglerne om tavshedspligt og fortrolighed, til pressen
 indfùrer en endelig antidumpingtold på importen af
 bl.a. den ovennñvnte skrivelse fra generaldirektùren
 kaliumchlorid med oprindelse i Belarus, Rusland og
 for konkurrence til FIA med beskrivelse af de påståede
 Ukraine.
 overtrñdelser af EF-konkurrencereglerne tillige med et
 bilag til skrivelsen, der indeholdt en vejledning om de
 ñndringer, man anså for nùdvendige for så vidt angik Ved at indfùre en antidumpingtold svarende til det hùjeste
 FIA (og de tilsvarende skrivelser til FOA og ISC, for så af enten det faste belùb i ecu pr. ton eller forskellen mel-
 vidt de vedrùrte FIA's virksomhed). lem mindstepris og nettopris, frit Fñllesskabets grñnse, pr.
 ton, har Fñllesskabets institutioner overtrådt artikel 9,
 stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (2), som bestem-
 mer, at antidumpingtolden ikke må vñre hùjere end den
 Ð Kommissionen og dens ansatte undlod til stadighed at fastsatte dumpingmargen, og at den bùr vñre lavere end
 trñffe effektive foranstaltninger til at genoprette situa- denne margen, hvis en sådan lavere told vil vñre tilstrñk-
 tionen eller til at afbùde de hùjst skadelige virkninger, kelig til at afhjñlpe den skade, der er påfùrt den pågñl-
 som disse handlinger har haft over for FIA. dende erhvervsgren i Fñllesskabet.
 Ved at vedtage en sñrtold som tillñg til den variable told
 har Fñllesskabets institutioner også overtrådt artikel 3 B i
 Sagsùgeren gùr gñldende, at Kommissionens handlemåde
 traktaten om oprettelse af De Europñiske Fñllesskaber og
 må anses for at vñre en overtrñdelse af EF-traktatens
 proportionalitetsprincippet, idet foranstaltningerne går ud
 artikel 214, af artikel 20, stk. 1 og 2, i forordning nr. 17/
 over det, der er nùdvendigt for at nå det forfulgte mål,
 62 og af princippet om god forvaltningsskik.
 som er at bekñmpe dumping.
 Endelig har Rådet overtrådt artikel 190 i traktaten om
 oprettelse af Det Europñiske Fñllesskab, idet den har und-
 ---pagebreak--- C 234/36 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 25.7.98
 ladt at give en tilstrñkkelig begrundelse for vedtagelsen af varer, som sagsùgerne fremstiller og eksporterer til Fñlles-
 denne form for antidumpingtold, hvorved den har frataget skabet.
 sagsùgeren dennes grundlñggende ret til kontradiktion.
 Sagsùgerne har gjort gñldende, at der foreligger overtrñ-
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 449/98 (EFT L 58 af 27.2.1998, delse af fùlgende bestemmelser i Rådets forordning (EF)
 s. 15).
 nr. 384/96 (2):
 (2) EFT L 56 af 6.6.1996, s. 1.
 Ð Artikel 2, stk. 8 og 9, idet eksportprisen bestemmes
 som den pris, Tata International opkrñver hos ikke-
 forbundne kunder i Fñllesskabet.
 Sag anlagt den 7. juni 1998 af Kundan Industries Limited Ð Artikel 10, stk. 2, idet der som en justering i henhold
 og Tata International Limited mod Rådet for Den Euro- til artikel 2, stk. 10, litra i), fratrñkkes en fiktiv provi-
 pñiske Union sion af eksportprisen.
 (Sag T-88/98)
 (98/C 234/68) Ð Artikel 18, stk. 3, idet ethvert rimelig nùjagtigt resultat
 var umuliggjort som fùlge af den fortsatte anvendelse
 af oplysninger, som var ukorrekte.
 (Processprog: engelsk)
 Ð Artikel 20, stk. 4, på grund af undladelse af at frem-
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 lñgge vñsentlige kendsgerninger og betragtninger.
 der den 7. juni 1998 anlagt sag mod Rådet for Den Euro-
 pñiske Union af Kundan Industries Limited og Tata Inter-
 national Limited ved Jean-FrancËois Bellis og Philippe De (1) Rådets forordning (EF) nr. 393/98 (EFT L 50 af 20.2.1998,
 Baere, og med valgt adresse i Luxembourg hos Loesch & s. 1).
 (2) EFT L 56 af 6.6.1996, s. 1.
 Wolter, 11, rue Goethe.
 Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 393/98 af
 16. februar 1998 om indfùrelse af en endelig antidum- Sag anlagt den 8. juni 1998 af National Association of
 pingtold på importen af skruer, bolte, mùtrikker og lig- Licensed Opencast Operators (NALOO) mod Kommissio-
 nende varer af rustfrit stål med oprindelse blandt andet nen for De Europñiske Fñllesskaber
 i Indien annulleres, for så vidt som den pålñgger en
 endelig antidumpingtold på skruer, bolte, mùtrikker og (Sag T-89/98)
 lignende varer af rustfrit stål, som fremstilles og eks- (98/C 234/69)
 porteres af sagsùgerne.
 (Processprog: engelsk)
 Ð Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: der den 8. juni 1998 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber af National Association of
 Sagsùgerne er indiske selskaber med begrñnset ansvar. Licensed Opencast Operators (NALOO) ved advokaterne
 Kundan fremstiller varer af rustfrit stål, som det sñlger til Mark Cran, QC, og Mark Hoskins, og med valgt adresse i
 Tata International, som i egenskab af eksportvirksomhed Luxembourg hos advokat Victor Gillen, 13, rue Aldringen.
 eksporterer dem videre til selvstñndige importùrer i Fñl-
 lesskabet. Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 I henhold til artikel 1, stk. 2, i den omtvistede forord- Ð Det fastslås, at Kommissionens beslutning af 27. april
 ning (1) er der indfùrt en endelig antidumpingtold på 1998 om ikke at handle i overensstemmelse med NA-
 importen af skruer, bolte, mùtrikker og lignende varer af LOO's supplerende klage af 15. juni 1994 er ugyldig,
 rustfrit stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, for så vidt angår klagerne over CEGB.
 Indien, Republikken Korea, Malaysia, Taiwan og Thai-
 land. Ved import af de pågñldende varer, som eksporteres
 af »Kundan Industries Ltd/Tata Export Ltd, Mumbai«, bli- Ð Det fastslås, at Kommissionens beslutning af 27. april
 ver der pålagt en endelig told på 47,4 %. 1998 om ikke at handle i overensstemmelse med NA-
 LOO's supplerende klage af 15. juni 1994 er ugyldig,
 for så vidt angår klagerne over British Coal.
 Nñrvñrende annullationssùgsmål er rettet mod den omtvi-
 stede forordnings artikel 1, for så vidt som den indfùrer en
 endelig antidumpingtold på import af de pågñldende Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
20150731068617182015/C 270/254252004TC27020150817DA01DAINFO_JUDICIAL20150702212111Forenede sager T-425/04 RENV og T-444/04 RENV: Rettens dom af 2. juli 2015 — Frankrig mod Kommissionen (Statsstøtte — finansielle foranstaltninger til fordel for France Télécom — tilbud om aktionærlån — offentlige erklæringer fremsat af den franske stat — beslutning, der erklærer støtten uforenelig med fællesmarkedet — manglende forlængelse af den formelle undersøgelsesprocedure — ret til forsvar — kriteriet om den fornuftige private investor — normale markedsvilkår — retlige fejl — åbenbart urigtige skøn)
 ---documentbreak--- C2702015DA2110120150702DA0025211211Rettens dom af 2. juli 2015 — Frankrig mod Kommissionen
 (Forenede sager T-425/04 RENV og T-444/04 RENV) (
 1
 )
 »(Statsstøtte — finansielle foranstaltninger til fordel for France Télécom — tilbud om aktionærlån — offentlige erklæringer fremsat af den franske stat — beslutning, der erklærer støtten uforenelig med fællesmarkedet — manglende forlængelse af den formelle undersøgelsesprocedure — ret til forsvar — kriteriet om den fornuftige private investor — normale markedsvilkår — retlige fejl — åbenbart urigtige skøn)«2015/C 270/25Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, D. Colas og J. Bousin, som befuldmægtigede) (sag T-425/04 RENV) og Orange, tidligere France Télécom (Paris, Frankrig) (ved advokaterne S. Hautbourg og S. Cochard-Quesson) (sag T-444/04 RENV)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Giolito og D. Grespan, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Forbundsrepublikken Tyskland (ved T. Henze og J. Möller, som befuldmægtigede, bistået af advokat U. Soltész)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2006/621/EF af 2. august 2004 om statsstøtte ydet af Frankrig til France Télécom (EUT L 257, s. 11)
 Konklusion
 1)
 Artikel 1 i Kommissionens beslutning 2006/621/EF af 2. august 2004 om statsstøtte ydet af Frankrig til France Télécom annulleres.
 2)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse om påstandene om annullation af artikel 2 i beslutning 2006/621.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler otte tiendedele af de omkostninger, der er afholdt af Den Franske Republik og af Orange, tidligere France Télécom.
 4)
 Den Franske Republik og Orange, tidligere France Télécom, bærer hver to tiendedele af deres egne omkostninger.
 5)
 Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.
 (
 1
 ) – EUT C 19 af 22.1.2005.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
19.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/21
 Rettens dom af 9. september 2015 — Toshiba mod Kommisionen
 (Sag T-104/13) (1)
 ((Konkurrence - karteller - verdensmarkedet for katoderør til tv- og computerskærme - afgørelse, hvorved der fastslås en overtrædelse af artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 - aftaler og samordnet praksis hvad angår priser, opdeling af markeder, kapacitet og produktion - bevis for deltagelse i kartellet - samlet og vedvarende overtrædelse - ansvar for overtrædelse - fælles kontrol - bøder - fuld prøvelsesret))
 (2015/C 346/23)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Toshiba Corp. (Tokyo, Japan) (ved solicitor J. MacLennan og advokaterne J. Jourdan, A. Schulz og P. Berghe)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved M. Biolan, V. Bottka og M. Kellerbauer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2012) 8839 final af 5. december 2012 vedrørende en procedure efter artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.437 — Katoderør til tv- og computerskærme), for så vidt som den vedrører sagsøgeren, samt subsidiært en påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, som denne er blevet pålagt
 Konklusion
 1)
 Artikel 1, stk. 2, litra d), i Kommissionens afgørelse C(2012) 8839 final af 5. december 2012 vedrørende en procedure efter artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.437 — Katoderør til tv- og computerskærme) annulleres delvist, for så vidt som den fastslår, at Toshiba Corp. har deltaget i et verdensomspændende kartel på markedet for katoderør til farve-tv fra den 16. maj 2000 til den 31. marts 2003.
 2)
 Denne afgørelses artikel 2, stk. 2, litra g), annulleres, for så vidt som Toshiba er blevet pålagt en bøde på 28 048 000 EUR for sin direkte deltagelse i et verdensomspændende kartel på markedet for katoderør til farve-tv.
 3)
 Den bøde, som Toshiba er blevet pålagt ved den pågældende afgørelses artikel 2, stk. 2, litra h), solidarisk med Panasonic Corp. og MT Picture Display Co. Ltd, fastsættes til 82 826 000 EUR.
 4)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 5)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 114 af 20.4.2013.


text:
11.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/31
 Sag anlagt den 30. oktober 2015 — European Dynamics Luxembourg m.fl. mod Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex)
 (Sag T-613/15)
 (2016/C 007/42)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøgere: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luxembourg), Evropaiki Dinamiki — Proigmena Sistimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) og European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgien) (ved advokat M. Sfiri)
 Sagsøgt: Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex)
 Sagsøgernes påstande
 —
 Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænsers udbud nr. 2015/S 162-295659, der blev offentliggjort i Supplement til Den Europæiske Unions Tidende nr. S 162 den 22. august 2015, annulleres.
 —
 Frontex tilpligtes at erstatte den skade, som sagsøgerne har lidt, eftersom de ikke fik mulighed for at indgå den udbudte kontrakt, hvilken skade ifølge sagsøgerne ex aequo et bono beløber sig til femogfirstusinde EUR (85 000 EUR) med renter regnet fra datoen for afsigelsen af denne dom, eller et hvilket som helst andet beløb, som Retten måtte finde passende.
 —
 Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser tilpligtes at betale alle de af sagsøgerne afholdte omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført, at den anfægtede udbudsbekendtgørelse skal annulleres i henhold til artikel 263 TEUF, for så vidt som den er i strid med proportionalitetsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, der regulerer offentlige aftaler, og tilsidesætter artikel 102, stk. 1, i finansforordning nr. 966/2012 (1) og artikel 146, stk. 1, og artikel 147 i den delegerede forordning nr. 1268/2012 (2).
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25.10.2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298, s. 1).
 (2) Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29.10.2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT L 362, s. 1).


text:
25.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 74/7
 Sag anlagt den 24. januar 2006 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-38/06)
 (2006/C 74/14)
 Processprog: portugisisk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. januar 2006 anlagt sag mod Den Portugisiske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Günter Wilms og Margarida Afonso, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1)
 Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, 9, 10 og 11 i forordning nr. 1552/89 (1) hvad angår perioden mellem den 1. januar 1998 og 30. maj 2000 og efter denne dato i henhold til de tilsvarende bestemmelser i forordning nr. 1150/2000 (2), idet den nægter at fastlægge og stille egne indtægter til rådighed for Kommissionen, der skyldes som følge af indførsel af materiel og goder, der er bestemt specielt til militært brug, i perioden mellem den 1. januar 1998 og den 31. december 2002, og idet den nægter at betale de påløbne morarenter.
 2)
 Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Kommissionen er af den opfattelse, at artikel 296 EF ikke giver en medlemsstat mulighed for at fritage indførsler af forsvarsmateriel for toldafgifter, idet opkrævning af disse afgifter ikke kan anses for en trussel mod medlemsstatens væsentlige sikkerhedsinteresser.
 I mangel af konkrete argumenter, der specifikt kan begrunde behovet for en undtagelse fra toldbestemmelserne for at sikre beskyttelsen af statens væsentlige sikkerhedsinteresser, gør Kommissionen gældende, at de portugisiske myndigheder ikke opfylder deres forpligtelser i henhold til artikel 26 EF, artikel 20 i EF-toldkodeksen (3) og dermed den fælles toldtarif.
 Det kan ikke tillades, at en medlemsstat unddrager sig sine forpligtelser i henhold til den solidariske samfinansiering af Fællesskabets budget under henvisning til behovet for at finansiere sine forsvarsudgifter med mindst mulige omkostninger.
 I tilfælde af manglende overholdelse af de fastsatte bestemmelser skal alle medlemsstaterne bære de økonomiske konsekvenser heraf, idet den mekanisme, der under hensyn til BNP kompenserer for, at de traditionelle egne indtægter og momsen ikke er tilstrækkelige, i så fald finder anvendelse. Hensynet til princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning samt de grundlæggende begreber om lighed og ansvar foreskriver, at de medlemsstater, som er årsag til, at der er færre egne indtægter til rådighed, end det der skyldes, alene påtager sig de konsekvenser, der følger heraf for Fællesskabets budget, og derfor betaler de beløb, der ikke er opkrævet på grund af de pågældende tilsidesættelser.
 Den foreliggende tilsidesættelse fortsatte indtil den 31. december 2002, idet forordning nr. 150/2003 (4) finder anvendelse fra den 1. januar 2003. Det er først fra denne dag, at nævnte forordning under visse betingelser tillader, at opkrævningen af told på indførslen af visse våben og former for forsvarsmateriel suspenderes.
 De portugisiske myndigheder skulle have bogført tolden i henhold til reglerne i den fælles toldtarif for de pågældende indførsler, samt have opkrævet og stillet de deraf følgende egne indtægter til rådighed for Kommissionen i henhold til bestemmelserne i artikel 2, 9, 10 og 11 i forordning nr. 1559/89 og de tilsvarende bestemmelser i forordning nr. 1150/2000. Da der foreligger en tilsidesættelse af toldlovgivningen, skal Fællesskabet krediteres et beløb svarende til de manglende egne indtægter. Til dette beløb lægges de morarenter, der er omhandlet i artikel 11 i forordning nr. 1150/2000.
 (1) Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29.5.1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 155, s. 1).
 (2) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22.5. 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 130, s. 1)
 (3) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10. 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1).
 (4) Rådets forordning (EF) nr. 150/2003 af 21.1.2003 om suspension af told på visse våben og former for forsvarsmateriel (EFT L 25, s. 1).


text:
4.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/33
 Sag anlagt den 11. februar 2009 — Nycomed Danmark mod EMEA
 (Sag T-52/09)
 (2009/C 82/58)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Nycomed Danmark ApS (Roskilde, Danmark) (ved lawyers C. Schoonderbeek og H. Speyart van Woerden)
 Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede beslutning annulleres.
 —
 EMEA tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de omkostninger, der er afholdt af Nycomed.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren i henhold til artikel 230 EF og artikel 73a i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (1), som ændret ved nr. 1901/2006 (2) nedlagt påstand om annullation af beslutning »EMEA-000194-IPI01-07«, som blev truffet af Det Europæiske Lægemiddelagentur (»EMEA«) den 28. november 2008, og hvormed sagsøgeren fik afslag på sin anmodning om dispensation for et bestemt lægemiddel i henhold til forordningens artikel 11, stk. 1, litra b).
 Sagsøgeren anmodede om dispensation for et kontrastmiddel til ekkokardiografi, der skulle markedsføres under varenavnet Imagify beregnet til diagnosticering af sygdomme i kranspulsåren (»CAD«) hos voksne. I den anfægtede beslutning afslog EMEA sagsøgeres anmodning om dispensation med henvisning til, at lægemidlet ikke var beregnet til behandling af sygdomme eller tilstande i kranspulsåren, men derimod til behandling af mangelfuld myokardisk perfusion, som tillige rammer børn.
 Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede beslutning er ulovlig, idet den er baseret på en urigtig fortolkning og anvendelse begrebet »sygdom eller tilstand, som lægemidlet [...] er beregnet til« som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1901/2006, eftersom der ikke er taget hensyn til den terapeutiske indikation, der er beskrevet i den samtidig indgivne anmodning om en EF-markedsføringstilladelse, og henset til at mangelfuld myokardisk perfusion ikke er en sygdom eller tilstand, men derimod et symptom på forskellige sygdomme.
 Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at den anfægtede beslutning er ulovlig, idet EMEA hermed forsøger at misbruge sin kompetence i henhold artikel 11, stk. 1, litra b), og artikel 25 i forordning (EF) nr. 1901/2006 med henblik på at virkeliggøre et mål, som ikke er omfattet af disse bestemmelser, nemlig en forpligtelse til at fremsætte forslag om en pædiatrisk undersøgelsesplan for indikationer, der ikke er omfattet af den allerede indgivne ansøgning om en EF-markedsføringstilladelse.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT 2004 L 136, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1901/2006 af 12.12.2006 om lægemidler til pædiatrisk brug og om ændring af forordning (EØF) nr. 1768/92, direktiv 2001/20/EF, direktiv 2001/83/EF og forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT 2006 L 378, s. 1).


text:
14.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/37
 Rettens dom af 1. juli 2010 — Cementir Italia mod Kommissionen
 (Sag T-63/08) (1)
 (Statsstøtte - erstatning for en ekspropriation i almenvellets interesse - forlængelse af en favørsats for levering af elektricitet - beslutning, der erklærer støtten uforenelig med fællesmarkedet og kræver tilbagesøgning heraf - begrebet fordel - princip om beskyttelse af den berettigede forventning - gennemførelse af støtte)
 2010/C 221/59
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Cementir Italia Srl (Rom, Italien) (ved avocats T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino og G. Barone)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Giolito og G. Conte, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2008/408/EF af 20. november 2007 om Italiens statsstøtte C 36/A/06 (ex NN 38/06) til ThyssenKrupp, Cementir og Nuova Terni Industrie Chimiche (EUT 2008 L 144, s. 37).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Cementir Italia Srl betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 92 af 12.4.2008.


text:
8.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 64/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 11. december 2007 — Deniz Sahin mod Bundesminister für Inneres
 (Sag C-551/07)
 (2008/C 64/28)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Deniz Sahin
 Sagsøgt: Bundesminister für Inneres
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 a)
 Skal artikel 3, stk. 1, artikel 6, stk. 2, samt artikel 7, stk. 1, litra d), og stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (1) — i det følgende »direktivet« — fortolkes således, at det også omfatter familiemedlemmer i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i direktivets artikel 2, nr. 2, der er kommet til værtsmedlemsstaten uafhængigt af unionsborgeren (direktivets artikel 2, nr. 3) og først dér er blevet familiemedlem til eller har etableret et familieliv med unionsborgeren?
 b)
 Hvis dette er tilfældet, er det da ydermere en betingelse, at familiemedlemmet på det tidspunkt, hvor familieskabet eller familielivet etableres, opholder sig lovligt i værtsmedlemsstaten? Er det i bekræftende fald tilstrækkeligt til, at der foreligger lovligt ophold, at familiemedlemmet alene har opholdsret i kraft af sin status som asylansøger?
 c)
 Hvis det følger af svarene på spørgsmål 1, litra a) og b), at der ikke af direktivet kan udledes en opholdsret for et familiemedlem, der »kun« har ret til ophold i sin egenskab af asylansøger, og som er kommet til værtsmedlemsstaten uafhængigt af unionsborgeren og først dér har etableret familieskabet eller familielivet med unionsborgeren, kan der da ikke desto mindre i en situation, der er kendetegnet ved, at familiemedlemmet har opholdt sig i værtsmedlemsstaten i knapt fire år og dér har været gift i et år med en unionsborger — med hvem han har levet sammen i ca. tre og et halvt år, og med hvem han har et 20 måneder gammelt fællesbarn — i lyset af den grundlæggende ret til respekt for familielivet udledes en opholdsret af artikel 18 EF, henholdsvis artikel 39 EF?
 2.
 Er direktivets artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 1, til hinder for nationale retsforskrifter, hvorefter familiemedlemmer til en unionsborger, som ikke er statsborgere i en medlemsstat, og som har en opholdsret i medfør af fællesskabsretten, særligt direktivets artikel 7, stk. 2, ikke kan få udstedt et opholdskort (»opholdskort for familiemedlem til en unionsborger«) alene af den grund, at de er berettiget til (foreløbigt) ophold i værtsmedlemsstaten i henhold til bestemmelser i denne stats asyllovgivning?
 (1) EUT L 158, s. 77.


text:
3.6.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 131/14
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 23. marts 2006 — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate mod FCE Bank plc (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione)
 (sag C-210/04) (1)
 (Sjette momsdirektiv - artikel 2 og 9 - fast forretningssted - et ikke-hjemmehørende selskab - retsforhold - aftale om fordeling af omkostninger - OECD's modeloverenskomst til undgåelse af dobbeltbeskatning - begrebet »afgiftspligtig person« - levering af tjenesteydelser mod vederlag - administrativ praksis)
 (2006/C 131/24)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte suprema di cassazione
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
 Sagsøgt: FCE Bank plc
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Corte suprema di cassazione, Femte Borgerlige Afdeling (Italien) — fortolkning af artikel 2, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — filial, der er organiseret som produktionsenhed, af et selskab med hjemsted i anden stat — muligheden for at anses filialen som en selvstændig afgiftspligtig person, og at anvende armslængdeprincippet som omhandlet i OECD's modeloverenskomst til undgåelse af dobbeltbeskatning
 Konklusion
 Artikel 2, nr. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at et fast forretningssted, som ikke er en selvstændig juridisk enhed i forhold til det selskab med hjemsted i en anden medlemsstat, som det henhører under, og hvortil selskabet leverer tjenesteydelser, ikke skal anses for en afgiftspligtig person på grund af de omkostninger, der henføres til det i forbindelse med nævnte leveringer.
 (1) EUT C 190 af 24.7.2004.


text:
C 79/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.3.2001
 b) Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende: Følger det c) en national centralbank,
 af artikel 2, stk. 8, sidste punktum, i Rådets direktiv
 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af d) en lovpligtig interesseorganisation, og
 love og administrative bestemmelser vedrørende anven-
 delsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse e) et foretagende, der drives som en erhvervsvirksom-
 af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter, hed, men delvis er underlagt statslig styring?
 at de nationale bestemmelser skal fortolkes således, at
 retten (den uafhængige instans) uden særlige anbringen- 2) Hvis Domstolen besvarer dette spørgsmål bekræftende
 der (og især uden begæring om bevisførelse) fra en part i eller i det mindste delvis bekræftende:
 sagen på embeds vegne skal afklare spørgsmålet, om det
 pågældende udbud ikke vedrører et enkeltprojekt, men Er de bestemmelser, der er til hinder for en national
 blot et delprojekt, og — såfremt det er den sidstnævnte ordning af det beskrevne indhold, i den forstand umiddel-
 situation, der foreligger — om det samlede projekt har en bart anvendelige, at de kan påberåbes af de personer,
 anslået kontraktværdi på over 5 mio. EUR, eller er en der er forpligtet til at fremlægge oplysningerne, for at
 sådan opfattelse udelukket, netop fordi den påberåbelses- forhindre anvendelsen af de nationale forskrifter, der er i
 byrde og bevistilbudspligt, der påhviler en part, udgør strid hermed?
 den væsentlige forskel mellem kontradiktorisk og inkvisi-
 torisk retspleje?
 (1) EFT 1989 L 395, s. 33.
 Appel iværksat den 22. december 2000 af Europa-Parla-
 mentet til prøvelse af dom afsagt den 26. oktober 2000 af
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde
 Afdeling) i de forenede sager T-83/99, T-84/99 og T-85/99,
 Ripa di Meana m.fl. mod Europa-Parlamentet
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 12. december 2000 af Verfassungsgerichts- (Sag C-470/00 P)
 hof, Wien, i sagen Rechnungshof mod 1) Österreichischer
 Rundfunk, 2) Wirtschaftskammer Steiermark, 3) Markt-
 gemeinde Kaltenleutgeben, 4) Land Niederösterreich, (2001/C 79/23)
 5) Oesterreichische Nationalbank, 6) Stadt Wiener Neu-
 stadt og 7) Austrian Airlines, Österreichische Luftver- Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 22. de-
 kehrs-Aktiengesellschaft cember 2000 iværksat appel af Europa-Parlamentet ved Anto-
 nio Caiola og Guido Ricci, som befuldmægtigede, og med
 valgt adresse i Luxembourg, til prøvelse af dom afsagt den
 (Sag C-465/00) 26. oktober 2000 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Instans (Fjerde Afdeling) i de forenede sager T-83/99, T-84/99
 (2001/C 79/22) og T-85/99, Ripa di Meana m.fl. mod Europa-Parlamentet.
 Ved kendelse afsagt den 12. december 2000, indgået til Europa-Parlamentet har nedlagt følgende påstande:
 Domstolens Justitskontor den 28. december 2000, har Verfas-
 sungsgerichtshof, Wien, i sagen Rechnungshof mod 1) Öster- 1. Rettens dom af 26. oktober 2000 ophæves for så vidt
 reichischer Rundfunk, 2) Wirtschaftskammer Steiermark, angår sag T-83/99 og T-84/99, Carlo Ripa di Meana og
 3) Marktgemeinde Kaltenleutgeben, 4) Land Niederösterreich, Leoluca Orlando mod Parlamentet.
 5) Oesterreichische Nationalbank, 6) Stadt Wiener Neustadt og
 7) Austrian Airlines, Österreichische Luftverkehrs-Aktienge- 2. Det fastslås følgelig, at de af sagsøgerne i første instans
 sellschaft forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en nedlagte påstande afvises, subsidiært, at de ikke er begrun-
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: dede.
 1) Skal de fællesskabsretlige bestemmelser, herunder navnlig 3. Sagsøgerne i første instans tilpligtes at betale sagens
 bestemmelserne om databeskyttelse, fortolkes således, at omkostninger, såvel for Retten som for Domstolen.
 de er til hinder for en national ordning, hvorefter en
 statslig institution er forpligtet til at indsamle og videregi-
 ve indkomstoplysninger med henblik på offentliggørelse Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 af navne og indkomstforhold vedrørende ansatte i
 Europa-Parlamentet har til støtte for appellen fremført tre
 a) en lokal myndighed, anbringender, hvoraf de to vedrører formaliteten og det tredje
 realiteten. Til støtte for anbringenderne har de fremført
 b) en offentligretlig radiostation, forskellige retlige argumenter. Anbringenderne er følgende:


text:
18.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/16
 Appel iværksat den 20. marts 2013 af Reber Holding GmbH & Co. KG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 17. januar 2013 i sag T-355/09 — Reber Holding GmbH & Co. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 (Sag C-141/13 P)
 2013/C 141/30
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Reber Holding GmbH & Co. KG (ved Rechtsanwälte O. Spuhler og M. Geitz)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) og Wedl & Hofmann GmbH
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 I.
 Rettens dom af 17. januar 2013 i sag T-355/09 ophæves og afgørelse vedtaget den 9. juli 2009 af Fjerde Apelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 623/2008-4) annulleres.
 II.
 Subsidiært ophæves den under nr. I. anførte dom og sagen hjemvises til Retten.
 III.
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Retten fortolkede begrebet »reel brug« som omhandlet i artikel 42, stk. 2, sammenholdt med stk. 3, i varemærkeforordningen således, at det afhænger af såvel omsætningens størrelse som antallet af salgssteder. Dette er forkert allerede fordi opnåelsen af en bestemt omsætning ifølge EU-Domstolens relevante praksis overhovedet ikke er nødvendig for at brugen er reel.
 Selv om Retten havde fastslået, at der ikke vedrørende chokolade forelå nogen retsbevarende brug af varemærket »Walzertraum«, hvorpå indsigelsen er støttet, burde den ikke have afbrudt prøvelsen.
 Retten burde have foretaget videre prøvelsesskridt vedrørende håndlavede pralineer, idet den burde have taget de principper i betragtning, der følger af Domstolens dom af 19. juni 2012 i sag C-307/10 (endnu ikke offentliggjort). Således burde den have foretaget prøvelse af, hvorvidt det fremlagte materiale vedrørende brug var tilstrækkeligt til at udgøre bevis for retsbevarende brug vedrørende håndlavede pralineer af varemærket »Walzertraum«, hvorpå indsigelsen er støttet. Dette spørgsmål må entydigt besvares bekræftende. Retten har imidlertid ikke foretaget denne prøvelse.
 I øvrigt udgør den anfægtede afgørelse en tilsidesættelse af det almindelige lighedsprincip. Forskelsbehandlingen består nærmere deri, at Retten også for så vidt angår det varemærke, hvorpå indsigelsen er støttet, har taget udgangspunkt i chokolade, selv om dette varemærke bruges for håndlavede pralineer. Ved at tage udgangspunkt i chokolade bliver appellanten påtvunget den samme målestok for bedømmelse af retsbevarende brug, som den, der gælder for en stor multinational virksomhed. Dette er i strid med det almindelige lighedsprincip.
 Der bør følgelig gives fuldt medhold i de ved appellen nedlagte påstande.


text:
12 . 8 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 208/35
 Hvad angår realiteten, har sagsøgeren fremsat følgende — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 anbringender : ger .
 a ) Manglende begrundelse : Sagsøgeren gør gældende, at Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 der ikke for den anfægtede afgørelse er blevet givet
 nogen begrundelse, der opfylder kravene i EF-traktatens Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 artikel 190 . samme som i sag T-126/95 .
 b ) Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 155 : Sagsøgeren
 gør gældende, at Kommissionen ved at undlade at gribe
 ind i sagen har tilsidesat sin forpligtelse i henhold til
 traktatens artikel 155 til at drage omsorg for, at
 Grækenland overholder fællesskabsretten . Sag anlagt den 3 . juni 1995 af selskabet Aéroports de Paris
 (ADP ) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ber
 c ) Retsvildfarelse og åbenbar fejlvurdering: Sagsøgeren gør
 gældende, at Kommissionen enten har gjort sig skyldig i ( Sag T-128/95 )
 en retsvildfarelse, for så vidt den måtte have skønnet, at ( 95/C 208/73 )
 der ikke var grund til at gribe ind over for den græske
 stat, fordi der ikke kunne antages at være sket nogen (Processprog: fransk)
 tilsidesættelse af fællesskabsretten, eller har gjort sig
 skyldig i en åbenbar fejlvurdering, for så vidt den måtte
 have skønnet, at denne tilsidesættelse ikke var af så Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 kvalificeret karakter, at det var tilstrækkeligt til at den 3 . juni 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 begrunde en iværksættelse af en traktatbrudsprocedure Europæiske Fællesskaber af selskabet Aéroports de Paris
 mod Den Hellenske Republik . Det kan således vanske ( ADP ), Paris, ved advokat Hugues Calvet, Paris og med
 ligt bestrides , at der i mange henseender er sket en valgt adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 ,
 Grand-Rue .
 tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af til
 budsgivere, og at de græske myndigheder åbenbart har
 handlet i strid med EF-traktatens artikel 30 og 59 og Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Rådets direktiver om indgåelse af offentlige karakter.
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 29 . marts
 1995 , hvorved Kommissionen afslog at iværksætte en
 procedure mod Den Hellenske Republik i anledning af
 dennes tilsidesættelse af fællesskabsretten i forbindelse
 med tilslaget for den offentlige kontrakt vedrørende
 Athen lufthavn .
 Sag anlagt den 5 . juni 1995 af Société Auxiliaire d'Entre
 — Subsidiært fastslås det, at Kommissionen har gjort sig
 prises SAE mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber skyldig i en retsstridig passivitet.
 ( Sag T-127/95 ) — Kommissionen tilpligtes at betale samtlige ADP's
 ( 95/C 208/72 ) omkostninger i forbindelse med nærværende annulla
 tionssøgsmål .
 (Processprog: fransk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 den 5 . juni 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De samme som i sag T-126/95 .
 Europæiske Fællesskaber af Société Auxiliaire d'Entreprises
 SAE, Issy-les Moulineaux ( Frankrig ), ved advokat
 Alexandre Carnelutti , Paris .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Sag anlagt den 9. juni 1995 af Lars Bo Rasmussen mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Kommissionens afgørelse af 29 . marts 1995 annulle ( Sag T-130/95 )
 res .
 ( 95/C 208/74 )
 — Subsidiært fastslås det, at Kommissionen har handlet
 retsstridigt ved at undlade at iværksætte en traktat (Processprog: fransk)
 brudsprocedure mod den græske regering i anledning af
 dennes alvorlige og gentagne tilsidesættelser af fælles Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 skabsretten i forbindelserne med proceduren med hen den 9 . juni 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 blik på meddelelse af tilladelse til at indrette og drive den Europæiske Fællesskaber af Lars Bo Rasmussen, Dalheim
 fremtidige lufthavn for Athen . ( Luxembourg ), ved advokat Carlo Revoldini, Luxembourg,


text:
24.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/3
 Sag anlagt den 22. juni 2011 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Danmark
 (Sag C-323/11)
 2011/C 282/05
 Processprog: dansk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved I. Hadjiyiannis og U. Nielsen, befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Danmark
 Påstande
 —
 det fastslås, at Danmark har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (1) af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Unionens vandpolitiske foranstaltninger. ved ikke at offentliggøre de endelige vandområdeplaner senest den 22. december 2009 og ved ikke at sende deres kopi til Kommissionen senest den 22. marts 2010, og under alle omstændigheder ved ikke at have underrettet Kommissionen herom.
 —
 Kongeriget Danmark tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det bestemmes i direktivets artikel 13, stk. l, 2 og 6, at medlemsstaterne skal vedtage de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet senest den 22. december 2009, og at de skal sende deres kopi til Kommissionen senest den 22. marts 2010.
 Da Kommissionen ikke råder over andre oplysninger, der giver den mulighed for at fastslå, at de nødvendige bestemmelser er vedtaget, må Kommissionen gå ud fra, at Danmark endnu ikke har vedtaget disse bestemmelser og dermed har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivet.
 (1) EFT L 327 af 22.12.2000, s. l.


text:
C 72/14 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 7.3.98
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: udlùb den 31. marts 1995, uden at Irland havde vedtaget
 de nùdvendige bestemmelser for at efterkomme det direk-
 tiv, som er omhandlet i Kommissionens påstand.
 I henhold til EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direk-
 tiv med hensyn til det tilsigtede mål er bindende for enhver (1) EFT L 157 af 24.6.1994, s. 33.
 medlemsstat, er medlemsstaterne forpligtet til at overholde (2) Direktiv 79/196/EéF af 6. februar 1979 (EFT L 43 af
 den i direktivet fastsatte gennemfùrelsesfrist. Denne frist 20.2.1979, s. 20).
 udlùb den 1. juli 1995, uden at Irland havde vedtaget de
 nùdvendige bestemmelser for at efterkomme det direktiv,
 som er omhandlet i Kommissionens påstand.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådet direktiv 94/22/EF (EFT L 164
 af 30.6.1994, s. 3).
 Slettelse af sag C-276/96 (1)
 (98/C 72/28)
 Ved kendelse af 10. november 1997 har formanden for
 Sjette Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 Sag anlagt den 29. januar 1998 af Kommissionen for De
 besluttet, at sag C-276/96, Kommissionen for De Euro-
 Europñiske Fñllesskaber mod Irland
 pñiske Fñllesskaber mod Den Portugisiske Republik, skal
 (Sag C-26/98) slettes af registeret.
 (98/C 72/27)
 (1) EFT C 294 af 5.10.1996.
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 29. januar 1998 anlagt sag mod Irland af Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber ved Hans Christian Stùvl-
 bñk, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og Michael Shot-
 ter, der er udstationeret som national ekspert ved Kommis-
 sionen, som befuldmñgtigede, og med valgt adresse i Slettelse af sag C-170/97 (1)
 Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissio- (98/C 72/29)
 nens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg.
 Ved kendelse af 13. november 1997 har prñsidenten for
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-170/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 mod Den Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.
 Ð Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til direktiv 94/26/EF (1) af 15. juni 1994 om
 tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv (1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 79/196/EéF (2) om indbyrdes tilnñrmelse af medlems-
 staternes lovgivning vedrùrende elektrisk materiel til
 anvendelse i eksplosionsfarlig atmosfñre og om ind-
 fùrelse af visse beskyttelsesområder, idet Irland ikke
 har givet meddelelse om de love og administrative
 bestemmelser, som er nùdvendige for at efterkomme
 direktivet, og/eller ikke har truffet de foranstaltninger, Slettelse af sag C-171/97 (1)
 som er nùdvendige for at efterkomme det.
 (98/C 72/30)
 Ð Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ved kendelse af 13. november 1997 har prñsidenten for
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: C-171/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 mod Den Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.
 I henhold til EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direk- (1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 tiv med hensyn til det tilsigtede mål er bindende for enhver
 medlemsstat, er medlemsstaterne forpligtet til at overholde
 den i direktivet fastsatte gennemfùrelsesfrist. Denne frist


text:
5.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Tyskland) den 1. december 2010 — Kashayar Khavand mod Bundesrepublik Deutschland
 (Sag C-563/10)
 2011/C 38/09
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Kashayar Khavand
 Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal homoseksualitet anses for seksuel orientering i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 10, stk. 1, litra d), andet punktum, i direktiv 2004/83/EF (1), og udgør dette en tilstrækkelig forfølgelsesgrund?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:
 a)
 I hvilket omfang er homoseksualitet beskyttet?
 b)
 Kan en homoseksuel person henvises til i sit hjemland at praktisere sin seksuelle orientering i det skjulte og ikke lade omverdenen få kendskab til den?
 c)
 Skal der iagttages særlige forbud til beskyttelse af den offentlige orden og moral ved fortolkning og anvendelse af artikel 10, stk. 1, litra d), i direktiv 2004/83/EF, eller nyder homoseksualitet samme beskyttelse som heteroseksualitet?
 (1) Rådets direktiv 2004/83/EF af 29.4 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse, EUT L 304 s. 12.


text:
11.1.2003 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 7/23
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande: Subsidiært har sagsøgerne nedlagt påstand om anvendelse af
 artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2144/87
 af 13. juli 1987 om toldskyld (2), som udelukker, at der skal
 — Annullation af beslutningen truffet af Kommissionen for betales toldafgifter af den del af varen, som er beslaglagt.
 De Europæiske Fællesskaber den 28. juni 2002 (sagsnr.
 REM 14/01), som blev meddelt den 2. september 2002,
 hvorved Kommissionen fastslog, at en fritagelse for (1 ) EFT L 175 af 12.7.1979, s. 1.
 importafgifter til et beløb på 256 983,63 EUR var (2 ) EFT L 201 af 22.7.1987, s. 15.
 uberettiget.
 — Subsidiært, og med eventuelle forbehold, fastslås under
 alle omstændigheder, at sagsøgerne ifølge artikel 8, stk. 1,
 litra b), i forordning (EØF) nr. 2144/87 har krav på
 fritagelse for så vidt angår 8 010 kg T.L.E., som er
 beslaglagt for alle tiltaltes vedkommende.
 Sag anlagt den 6. november 2002 af Susan Christensen
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes
 at betale sagens omkostninger.
 (Sag T-336/02)
 (2003/C 7/46)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Processprog: fransk)
 Sagen vedrører Kommissionens beslutning (sagsnr. REM 14/
 01; K(2002) 2384 endelig), hvorved det fastslås, at den
 fritagelse for importtold på 256 983 EUR, som Den Italienske Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Republik har anmodet om den 4. juni 2001, er uberettiget. den 6. november 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Susan Christensen, Ispra (Italien),
 ved avocats Georges Vandersanden og Laure Levi.
 Sagsøgerne blev opfordret til at betale over 2,5 mia. ITL i
 toldafgifter siden 1992. Sagsøgerne anfægtede påkravet ved en Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 italiensk domstol og anmodede Kommissionen om toldfritagel-
 se, hvilket denne afslog. — Udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/R/A/
 2000’s afgørelse af 3. december 2001 om afvisning af at
 opføre sagsøgeren på reservelisten, fordi hun ikke ved de
 mundtlige prøver havde opnået det nødvendige antal
 Påstandene i denne sag støttes på artikel 13 i Rådets forordning
 points for optagelse på listen, annulleres, og afgørelse af
 (EØF) nr. 1430/79 af 2. juli 1979 om godtgørelse af eller
 23. juli 2000 fra den myndighed, der har kompetencen
 fritagelse for import- eller eksportafgifter (1). Sagsøgerne gør
 til at indgå ansættelseskontrakter (AHCC), om afvisning
 gældende, at de ikke kan pålægges toldafgifterne, da der
 af sagsøgerens klage, som blev meddelt sagsøgeren den
 foreligger »særlige forhold« i sagen, som udelukker dette, da de
 30. juli 2002, annulleres for så vidt det er nødvendigt.
 selv med føje havde støttet sig på de af dem ved toldangivelsen
 fremlagte handels- og transportdokumenter, hvoraf fremgik,
 at der var tale om kartonemballager. — Alle dispositioner og aktstykker i relation til udvælgelses-
 prøven, som er udfærdiget efter den ulovlige afgørelse af
 3. december 2001, og navnlig reservelisten samt de
 beslutninger om udnævnelse, som er truffet på baggrund
 De særlige forhold, som begrunder en afgiftsfritagelse, skyldes, af denne liste, annulleres.
 at klarereren ikke har mulighed for at efterprøve ladningen i
 den lastbil, som passerer grænsen, og at dokumenterne i den — Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at
 foreliggende sag forekom at være forskriftsmæssige, således at træffe alle de foranstaltninger, som kræves for at genind-
 ladningerne blev ekspederet af toldmyndighederne i henhold sætte sagsøgeren i hendes rettigheder.
 til proceduren om »overensstemmelse«.
 — Såfremt sagsøgeren ikke genindsættes i sine rettigheder,
 tilpligtes Kommissionen at betale erstatning, som på
 Desuden var den anden betingelse efter artikel 13 om, at der tidspunktet for sagsanlægget er opgjort til
 skal foreligge en »forsømmelse« eller en »urigtighed« ikke 22 088,34 EUR, idet der tages forbehold for en forhøjelse
 opfyldt, da sagsøgerne havde foretaget en forskriftsmæssig af erstatningsbeløbet.
 anmeldelse af varerne, således som det fremgik af handels- og
 transportdokumenterne. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ---pagebreak--- C 7/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11.1.2003
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af afgørelsen,
 truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/R/
 A/2000, om afvisning af at opføre sagsøgeren på reservelisten. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for påstanden fremfører sagsøgeren fire anbringender.
 For det første gøres det gældende, at det principielle forbud Nærværende sag har til formål at få annulleret den afgørelse,
 mod forskelsbehandling er tilsidesat, at der er sket tilsidesættel- hvorved sagsøgeren fik meddelelse om, at hun ikke havde
 se af væsentlige formforskrifter, at reglerne om tilrettelæggel- fået adgang til udvælgelsesprøve nr. KOM/A/6/01 med den
 sen af prøverne er tilsidesat, og at artikel 3 i vedtægtens bilag III begrundelse, at hun overskred den aldersgrænse, der var fastsat
 er overtrådt. Ifølge sagsøgeren har udvælgelseskomitéens sam- i meddelelsen om udvælgelsesprøven.
 mensætning ikke været konstant, og den har ikke været
 objektiv i sit arbejde.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sag T-219/02, Lutz Herrera mod Kommissionen ( 1).
 Sagsøgeren anfører som andet anbringende, at indholdet af
 meddelelsen om udvælgelsesprøven er tilsidesat.
 (1 ) EFT C 233 af 28.9.2002, s. 30.
 Sagsøgeren gør for det tredje gældende, at der er sket
 tilsidesættelse af tjenestens interesser, at artikel 12 i ansættelses-
 vilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne er tilsidesat, og
 at der er anlagt et klart fejlskøn.
 Endelig gør sagsøgeren gældende, at princippet om ligebehand-
 ling mellem kvinder og mænd er tilsidesat, at der er sket
 tilsidesættelse af den politik, som har til formål at sikre lige
 muligheder, at de positive foranstaltninger til fordel for kvinder
 Sag anlagt den 13. november 2002 af foreningen SEGI,
 er tilsidesat, og at princippet om, at administrationen er
 Araitz Zubimendi Izaga og Aritza Galarraga mod Rådet
 forpligtet af sine retsakter, er tilsidesat.
 for Den Europæiske Union
 (Sag T-338/02)
 (2003/C 7/48)
 Sag anlagt den 11. november 2002 af Olga Lutz mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Processprog: fransk)
 (Sag T-337/02)
 (2003/C 7/47)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 13. november 2002 anlagt sag mod Rådet for Den
 (Processprog: spansk) Europæiske Union af foreningen SEGI, Baiona (Frankrig)
 og Donostia (Spanien), Araitz Zubimendi Izaga, Hernani
 (Spanien), og Aritza Galarraga, Senpere (Frankrig), ved avocat
 Didier Rouget.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11. november 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Olga Lutz Herrera, Bruxelles,
 ved advokaterne D. Ramón García-Gallardo og D. Javier Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 Guillem Carrau.
 — Rådet tilpligtes at betale foreningen SEGI 1 000 000 EUR
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: i erstatning og Araitz Zubimendi Izaga og Aritza Galarra-
 ga 100 000 EUR hver i erstatning.
 — Kommissionens afgørelse om ikke at give Olga Lutz
 adgang til udvælgelsesprøve nr. KOM/A/6/01 annulleres, — Sagsøgerne tilkendes 4,5 % p.a. i morarenter fra domsafsi-
 og gelsen, og til betaling sker.


text:
11.1.2003 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 7/19
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS skaber (befuldmægtigede: L. Visaggio og A. Dal Ferro), angåen-
 de en anmodning om annullation af Kommissionens forord-
 den 25. september 2002 ning (EF) nr. 896/2001 af 7. maj 2001 om gennemførelsesbe-
 stemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 for så vidt
 angår ordningen for indførsel af bananer til EF (EFT L 126,
 i sag T-178/01, Di Lenardo Adriano SRL mod Kommissio-
 s. 6), har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 manden, J.D. Cooke, og dommerne R. García-Valdecasas og
 P. Lindh; justitssekretær: H. Jung, den 25. september 2002
 (Bananer — forordning nr. 896/2001 — annullationssøgs- afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 mål — individuelt berørt person — formaliteten)
 (2003/C 7/38) 1) Sagen afvises.
 (Processprog: italiensk) 2) Sagsøgeren afholder samtlige sagens omkostninger.
 (1 ) EFT C 289 af 13.10.2001.
 I sag T-178/01, Di Lenardo Adriano SRL, ved avocats A. Bozzi,
 C. Gatti og B. Telchini, mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (befuldmægtigede: L. Visaggio og A. Dal Ferro),
 angående en anmodning om annullation af Kommissionens
 forordning (EF) nr. 896/2001 af 7. maj 2001 om gennemfø-
 relsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 for
 så vidt angår ordningen for indførsel af bananer til EF (EFT
 L 126, s. 6), har Retten (Femte Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, J.D. Cooke, og dommerne R. García-
 Valdecasas og P. Lindh; justitssekretær: H. Jung, den 25. sep- Sag anlagt den 11. oktober 2002 af H.O. Sports Company,
 tember 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design)
 1) Sagen afvises.
 (Sag T-318/02)
 2) Sagsøgeren afholder samtlige sagens omkostninger.
 (2003/C 7/40)
 ( 1) EFT C 89 af 13.10.2001.
 (Processprog: engelsk)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 11. oktober 2002 anlagt sag mod Kontoret for
 den 25. september 2002 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 H.O. Sports Company, Inc., Redmond, Washington (USA), ved
 lawyer Fabrizio Jacobacci.
 i sag T-179/01, Dilexport SRL mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (1)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Bananer — forordning nr. 896/2001 — annullationssøgs-
 mål — individuelt berørt person — formaliteten)
 — Afgørelse (sag nr. R 140/2002-3) truffet den 17. juli 2002
 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i
 (2003/C 7/39)
 det Indre Marked (Varemærker og Design) omgøres, og
 det fastslås, at der skal ske registrering af EF-varemærkean-
 (Processprog: italiensk) søgningen for følgende varer:
 — »Rygsække; rejsetasker; køjesække til benyttelse i
 I sag T-179/01, Dilexport SRL, ved avocats A. Bozzi, C. Gatti forbindelse med wakeboards« i den internationale
 og B. Telchini, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- klasse 18.
 ---pagebreak--- C 7/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11.1.2003
 — »Sportstøj; jakker; T-shirts, sweatshirts, poloshirts, Søgsmålsgrunde: Afgørelsen er selvmodsigende, for
 volley-shorts, træningsshorts og sportsbukser; så vidt som appelkammeret, selv
 svømmedragter; hatte; våddragter; støvler til våd- om det anerkender, at der i de
 dragter; tørdragter; vandskistøvler; vandskiveste; forskellige indlæg og dokumenter,
 vandskihandsker; benklæder til beskyttelse mod sø- H.O. Sports har afgivet og frem-
 stænk, alt til benyttelse i forbindelse med wake- lagt, overalt og konsekvent omta-
 boards« i den internationale klasse 25. les et særligt marked for wake-
 boards, fastslår, at det kun for
 visse varer er godtgjort, at der
 — »Slæbeliner til vandsport; håndtag til slæbeliner til er opnået fornødent særpræg i
 vandsport; flydelegemer til anvendelse sammen med henhold til artikel 7, stk. 3, i
 slæbeliner, til vandsport; oppustelige slanger til forordning nr. 40/94 (1).
 rekreative formål og til anvendelse i vand; vandlege-
 tøj, beregnet på at bære en person og beregnet på
 bugsering; wakeboards; bindinger til wakeboards; (1 ) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 finner til wakeboards; vandski; vandski til udførelse ker (EFT L 1994 11, s. 1).
 af forskellige spring; springski; bindinger til vandski;
 justerbare skifinner; vandskiseler til slæbeliner fast-
 gjort til både; vandskihandsker; kneeboards; brætter
 til vandsport; udstyrstasker til vandsport; tasker til
 vandski, wakeboards og kneeboards; artikler til
 vandsport; dæmpere til anvendelse sammen med
 vandski, wakeboards til nedsættelse af vibrationer
 og til udligning af bøjninger, alt til benyttelse i Sag anlagt den 11. oktober 2002 af H.O. Sports Inc.
 forbindelse med wakeboards« i den internationale mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 klasse 28. (Varemærker og Design)
 — Sagsøgte tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse (Sag T-319/02)
 med nærværende sag og i forbindelse med de forudgående
 sager for KHIM’s undersøgelsesafdeling og klagerne til
 (2003/C 7/41)
 Tredje Appelkammer.
 (Processprog: engelsk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 11. oktober 2002 anlagt sag mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 H.O. Sports Inc., Redmond, Washington (USA), ved lawyer
 Det EF-varemærke, der Ordmærket »HYPERLITE« — an- Fabrizio Jacobacci.
 søges registreret: søgning nr. 997122.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Varer eller tjenesteydel- Varer i klasse 18, 25 og 28.
 ser: — Afgørelse (sag nr. R 140/2002-3) truffet den 17. juli 2002
 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i
 det Indre Marked (Varemærker og Design) omgøres, og
 Den til appelkammeret Undersøgerens afslag på registre- det fastslås, at der skal ske registrering af EF-varemærkean-
 påklagede afgørelse: ring. søgningen for følgende varer:
 Appelkammerets afgø- Annullation af undersøgerens af- — »Rygsække; rejsetasker; køjesække til benyttelse i
 relse: gørelse for så vidt angår afslag på forbindelse med wakeboards« i den internationale
 registrering af ansøgningen angå- klasse 18.
 ende »wakeboards; bindinger til
 wakeboards; finner til wake- — »Sportstøj; jakker; T-shirts, sweatshirts, poloshirts,
 boards; tasker til wakeboards; volley-shirts, træningsshorts og sportsbukser; svøm-
 dæmpere til anvendelse sammen medragter; hatte; våddragter; støvler til våddragter;
 med wakeboards til nedsættelse tørdragter; vandskistøvler; vandskiveste; vandski-
 af vibrationer og til udligning af handsker; benklæder til beskyttelse mod søstænk, alt
 bøjninger«, alle i klasse 28, og til benyttelse i forbindelse med wakeboards« i den
 afvisning af klagen i øvrigt. internationale klasse 25.


text:
20.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 317/31
 Rettens dom af 30. september 2010 — PVS mod KHIM — MeDiTA Medizinische Kurierdienst (medidata)
 (Sag T-270/09) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om medidata som EF-figurmærke - det ældre EF-ordmærke MeDiTA - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - lighed mellem tjenesteydelserne - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2010/C 317/56
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: PVS — Privatärztliche Verrechnungsstelle Rhein-Ruhr GmbH (Mülheim an der Ruhr, Tyskland) (ved avocat F. Lindberg)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Pohlmann, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: MeDiTA Medizinische Kurierdienst- und Handelsgesellschaft mbH (Düsseldorf, Tyskland) (ved avocat T. Schulte-Beckhausen)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. maj 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1724/2007-4) vedrørende en indsigelsessag mellem MeDiTA Medizinische Kurierdienst- und Handelsgesellschaft mbH og PVS — Privatärztliche Verrechnungsstelle Rhein-Ruhr GmbH.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 PVS — Privatärztliche Verrechnungsstelle Rhein-Ruhr GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 220 af 12.9.2009.


text:
20.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 53/42
 Sag anlagt den 22. december 2016 — Chefaro Ireland mod EUIPO — Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)
 (Sag T-905/16)
 (2017/C 053/51)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Chefaro Ireland DAC (Dublin, Irland) (ved advokaterne P. Maeyaert og J. Muyldermans)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Laboratoires M&L SA (Manosque, Frankrig)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Laboratoires M&L SA
 Det omtvistede varemærke: International registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret, af figurmærket, der indeholder ordbestanddelene »NUIT PRECIEUSE« — International registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret, nr. 1 063 952
 Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 19. oktober 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2596/2015-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO og intervenienten tilpligtes at bære deres egne omkostninger og at betale omkostningerne afholdt af Chefaro Ireland.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
C 7/8 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 10. 1. 98
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse Bundesverwaltungsgericht i sagen Bezirksregierung Lüne-
 afsagt den 20. oktober 1997 af Bayerischer Verwaltungs- burg mod landmand Karl-Heinz Wettwer forelagt De
 gerichtshof i sagen Anton Feyrer mod Landkreis Rottal- Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmodning om
 Inn, og Landesanwaltschaft Bayern som det offentliges prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål vedrùrende
 reprñsentant fortolkningen af forordning (EéF) nr. 805/68 (1), som
 (Sag C-374/97) affattet ved forordning (EéF) nr. 571/89 (2), samt af for-
 ordning (EéF) nr. 572/89 (3) og (EéF) nr. 714/89 (4):
 (98/C 7/16)
 Overfùres retten til den sñrlige prñmie til oksekùdsprodu-
 Ved kendelse afsagt den 20. oktober 1997, indgået til center for 1991 til en producent, til hvem ansùgeren i for-
 Domstolens Justitskontor den 3. november 1997, har pligtelsesperioden har overdraget sin landbrugsbedrift ved
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof i sagen Anton Feyrer en familieoverdragelse, og som har gennemfùrt den fast-
 mod Landkreis Rottal-Inn, og Landesanwaltschaft Bayern satte opdrñtning og opfedning af kvñget?
 som det offentliges reprñsentant, forelagt De Europñiske
 Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel (1 ) EFT 1968 I, s. 179.
 afgùrelse af fùlgende spùrgsmål: (2 ) EFT L 61 af 4. 3. 1989, s. 43.
 (3 ) EFT L 63 af 7. 3. 1989, s. 1.
 (4 ) EFT L 79 af 21. 3. 1989, s. 9.
 1. Kan en borger modsñtte sig opkrñvning af stùrre
 afgifter end de faste belùb i henhold til nr. 1 i bilaget
 vedrùrende artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 85/73/
 EéF (1), som affattet ved Rådets direktiv 93/118/
 EF (2), når medlemsstaten ikke har gennemfùrt direktiv
 93/118/EF inden for gennemfùrelsesfristen?
 Sag anlagt den 4. november 1997 af Kommissionen for De
 Europñiske Fñllesskaber mod Den Hellenske Republik
 2. Kan en medlemsstat, uden at yderligere betingelser er (Sag C-377/97)
 opfyldt, under henvisning til nr. 4, litra b), i bilaget
 vedrùrende artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 85/73/ (98/C 7/18)
 EéF, som affattet ved Rådets direktiv 93/118/EF
 opkrñve stùrre afgifter end de faste belùb, så lñnge de
 opkrñvede afgifter ikke overstiger de faktiske omkost- Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 ninger? 4. november 1997 anlagt sag mod Den Hellenske Repu-
 blik af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved
 Maria Kontou-Durande, Kommissionens Juridiske Tjene-
 3. Afhñnger medlemsstaternes befùjelse til at opkrñve et ste, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez
 stùrre belùb end EF-afgifterne i henhold til artikel 2, de la Cruz, ligeledes Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 stk. 3, i Rådets direktiv 85/73/EéF, som affattet ved Wagner-Centret, Kirchberg.
 Rådets direktiv 93/118/EF, af den samlede afgift, der
 opkrñves i hele medlemsstaten, og de faktiske under-
 sùgelsesudgifter i hele medlemsstaten, eller er det, hvis Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 medlemsstaten har delegeret befùjelsen til at opkrñve
 afgifterne til de kommunale myndigheder, tilstrñkke-
 Ð Det fastslås, at Den Hellenske Republik ikke inden for
 ligt, at den samlede afgift, der opkrñves af den pågñl-
 den fastsatte frist har udstedt de love eller administra-
 dende kommunale myndighed, ikke overstiger denne
 tive bestemmelser, der er nùdvendige for at efter-
 myndigheds faktiske undersùgelsesudgifter?
 komme Rådets direktiv 93/120/EF (1) af 22. december
 1993 om ñndring af direktiv 90/539/EéF (2) om dyre-
 (1) EFT L 32 af 5. 2. 1985, s. 14. sundhedsmñssige betingelser for samhandelen inden
 (2) EFT L 340 af 31. 12. 1993, s. 15. for Fñllesskabet med fjerkrñ og rugeñg samt for ind-
 fùrsel heraf fra tredjelande, hvorved Den Hellenske
 Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter traktaten
 og efter de nñvnte direktiver.
 Ð Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse omkostninger.
 afsagt den 16. september 1997 af Bundesverwaltungs-
 gericht i sagen Bezirksregierung Lüneburg mod landmand
 Karl-Heinz Wettwer Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (Sag C-376/97)
 Fristen for gennemfùrelse af direktiv 93/120/EF udlùb den
 (98/C 7/17) 1. januar 1995.
 Ved kendelse afsagt den 16. september 1997, indgået Kommissionen konstaterer, at Den Hellenske Republik
 til Domstolens Justitskontor den 4. november 1997, har endnu ikke har truffet nogen egnet foranstaltning til fuld


text:
26.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/9
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 22. december 2010 — Asociación de Transporte Internacional por Carretera (ASTIC) mod Administración General del Estado (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo, Spanien)
 (Sag C-488/09) (1)
 (TIR-konventionen - EF-toldkodeksen - transport på grundlag af et TIR-carnet - garanterende organisation - uregelmæssig aflæsning - fastlæggelse af det sted, hvor overtrædelsen fandt sted - opkrævning af indførselstold)
 2011/C 63/16
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Asociación de Transporte Internacional por Carretera
 Sagsøgt: Administración General del Estado
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Supremo — fortolkning af artikel 221, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1) og af artikel 454, stk. 3, og artikel 455 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 253, s. 1) — transport under et TIR-carnet — overtrædelser eller uregelmæssigheder — procedure — efteropkrævning af indførsels- eller udførselsafgifter
 Konklusion
 1)
 Artikel 454 og 455 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks skal fortolkes således, at når formodningen for, at den medlemsstat, i hvilken der konstateres en overtrædelse, der er begået under en transport dækket af et TIR-carnet, har kompetence til at inddrive en toldskyld, bortfalder efter en dom, der fastslår, at denne overtrædelse blev begået på en anden medlemsstats område, bliver toldmyndighederne i denne anden medlemsstat kompetente til at inddrive denne skyld under den forudsætning, at de faktiske omstændigheder, der har givet anledning til den nævnte overtrædelse, er blevet indbragt for domstolene inden for en frist på to år regnet fra den dag, hvor den garanterende organisation for så vidt angår det område, i hvilket samme overtrædelse blev konstateret, er blevet underrettet om overtrædelsen.
 2)
 Artikel 455, stk. 1, i forordning nr. 2454/93, sammenholdt med artikel 11, stk. 1, i konventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter, som blev undertegnet i Genève den 14. november 1975, skal fortolkes således, at under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, kan en garanterende organisation ikke påberåbe sig den forældelsesfrist, der er fastsat i disse bestemmelser, når toldmyndighederne i den medlemsstat, for hvis område den er ansvarlig, inden for en frist på et år regnet fra den dag, hvor disse myndigheder blev informeret om en retskraftig dom, der fastslog deres kompetence, underretter den garanterende organisation om de faktiske omstændigheder, der gav anledning til den toldskyld, for hvilken denne organisation hæfter op til garantibeløbet.
 (1) EUT C 63 af 13.3.2010.


text:
7.8.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 226/27
 Sag anlagt den 15. juni 1999 af Kommissionen for De Slettelse af sag C-10/99 (1)
 Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (1999/C 226/48)
 (Sag C-230/99)
 (1999/C 226/46) Ved kendelse af 29. april 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, af sag C-10/99,
 Ved de Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15. juni Peter Feiler mod Karlsruher Lebensversicherungs-AG (anmod-
 1999 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen ning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht München), skal
 for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Hendrik slettes af registeret.
 van Lier, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og Olivier Cou-
 vert-Castéra, der er udstationeret som national ekspert ved
 (1) EFT C 71 af 13.3.1999.
 samme tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret,
 Kirchberg.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 følgende påstande:
 — Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat de Slettelse af sag C-63/98 (1)
 forpligtelser, der påhviler den i henhold til EF-traktatens
 artikel 28 (tidligere artikel 30), idet den har udstedt forord-
 ning af 9. november 1994 »om materialer og genstande i (1999/C 226/49)
 gummi, der kommer i kontakt med fødevarer, spiselige
 produkter og drikkevarer« uden udtrykkeligt at foreskrive Ved kendelse af 4. maj 1999 har præsidenten for De Europæi-
 anerkendelse af tekniske forskrifter, normer og fremstil- ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-63/98, Kommis-
 lingsmetoder, der lovligt følges i de andre medlemsstater, sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Ne-
 samt anerkendelse af resultater af kontrol og prøvninger i derlandene, skal slettes af registeret.
 henhold til disse, som er foretaget af en inspektions- eller
 kontrolinstans eller et laboratorium, der er godkendt
 officielt i en medlemsstat. (1) EFT C 166 af 30.5.1998.
 — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den af påstanden omhandlede franske lovgvning har som Slettelse af sag C-311/98 (1)
 virkning, der hindrer markedsføringen i Frankrig af de pågæl-
 dende produkter, der er lovligt fremstillet eller markedsført i
 (1999/C 226/50)
 en anden medlemsstat, men som ikke er i overensstemmelse
 med de franske forskrifter, og lovgivningen udgør således en
 hindring for samhandelen inden for Fællesskabet. Selv om Ved kendelse af 21. maj 1999 har præsidenten for De Europæi-
 Kommissionen ikke bestrider, at bestemmelserne i den nævnte ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-311/98, Kommis-
 forordning har til formål at opfylde krav om offentlig sundhed, sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spani-
 bestrider den, at bestemmelserne er rimelige i forhold til en, skal slettes af registeret.
 opnåelsen af det tilstræbte mål, idet der ikke er fastsat nogen
 bestemmelse om gensidig anerkendelse af produkter, der sikrer (1) EFT C 299 af 26.9.1998.
 et beskyttelsesniveau, der svarer til det, der er tilstræbt med
 forordningen.
 Slettelse af sag C-292/98 (1) Slettelse af sag C-66/98 (1)
 (1999/C 226/47)
 (1999/C 226/51)
 Ved kendelse af 19. april 1999 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, Ved kendelse af 26. maj 1999 har formanden for Tredje
 at sag C-292/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 ber mod Den Italienske Republik, skal slettes af registeret. at sag C-66/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 299 af 26.9.1998.
 (1) EFT C 137 af 2.5.1999.


text:
29.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/50
 Sag anlagt den 26. juni 2009 — Donati mod ECB
 (Sag F-63/09)
 2009/C 205/93
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Paola Donati (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved avocats L. Levi og M. Vandenbusche)
 Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af ECB's afgørelse om ikke at tage påstandene om, at sagsøgeren angiveligt har været udsat for psykisk chikane samt om erstatning for den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt, til følge.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Direktionens afgørelse af 16. december 2008 annulleres, da den indeholder en trussel og en intimidering af sagsøgeren.
 —
 Direktionens afgørelse af 16. december 2008 annulleres, da den ikke indeholder en afgørelse vedrørende den administrative undersøgelse og om sagsøgerens klage. Subsidiært nedlægges påstand om annullation af direktionens afgørelse af 16. december 2008, da denne indeholder en »indirekte« afgørelse om at henlægge sagsøgerens klage og om ikke at iværksætte efterfølgende foranstaltninger, navnlig om ikke at indlede en disciplinærsag.
 —
 Om fornødent annulleres afgørelsen af 16. april 2008 om afslag på sagsøgernes særlige klage.
 —
 ECB tilpligtes at betale en erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt, hvilken skade efter billighed kan opgøres til i alt 10 000 EUR.
 —
 ECB tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
27.10.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 303/19
 Sag anlagt den 6. august 2001 af Chantal Hectors mod Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at de anfægtede afgørelser
 Europa-Parlamentet annulleres, idet hun gør gældende, at
 — begrundelsespligten er blevet tilsidesat
 (Sag T-181/01)
 — der foreligger et åbenbart fejlskøn samt en tilsidesættelse
 (2001/C 303/32) af tjenestens interesser og af artikel 12 i ansættelsesvilkå-
 rene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, for så vidt der
 ikke foreligger konkrete, objektive og relevante forhold,
 (Processprog: fransk) der kan begrunde de omhandlede afgørelser
 — der foreligger en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 29
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der og 30, af stillingsopslaget og af princippet patere legem
 den 6. august 2001 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af quam ipse fecisti, idet den procedure, der i øjeblikket finder
 Chantal Hectors, Bruxelles, ved advokaterne Georges Vander- anvendelse i forbindelse med ansættelser i de politiske
 sanden og Laure Levi. grupper, ikke er blevet fulgt i det foreliggende tilfælde
 — der foreligger en tilsidesættelse dels af princippet om
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: ligebehandling af mænd og kvinder, for så vidt ansøgeren
 har været udsat for forskelsbehandling som følge af, at
 hun var gravid, dels af princippet om, at — såfremt
 — Afgørelsen af ukendt dato fra den myndighed, der har ansøgerne er lige kvalificerede — kvinder har fortrinsret
 kompetence til at indgå ansættelseskontrakter, om at til at blive ansat som tjenestemænd eller øvrige ansatte
 udnævne en anden ansøger til stillingen som fuldmægtig (positiv handling), idet den ansøger, der blev ansat, ikke
 ved Det Europæiske Folkepartis gruppe (Den Kristelige havde de samme kvalifikationer som sagsøgeren og
 Demokratiske gruppe), (PPE-gruppen) i Europa-Parlamen- desuden var en mand.
 tet og dens afgørelse af ukendt dato om ikke at ansætte
 sagsøgeren i stillingen annulleres, og om fornødent
 — der foreligger en tilsidesættelse af omsorgspligten.
 annulleres beslutningen af 28. maj 2001 om at afvise
 sagsøgerens klage.
 For så vidt angår erstatningskravet finder sagsøgeren, at hun
 — Europa-Parlamentet tilpligtes at betale en godtgørelse, der som følge af de anfægtede afgørelser har lidt et økonomisk tab
 ex æquo et bono foreløbigt fastsættes til én euro. og ikke-økonomisk skade. Tabet er økonomisk, i det omfang
 hun er blevet nægtet adgang til ansættelse i EF og dermed
 — Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkost- mister de økonomiske rettigheder, der er forbundet med en
 ninger. ansættelse som midlertidig ansat og alle de rettigheder og
 interesser, der er knyttet til en karriere inden for Fællesskabets
 administration. Sagsøgeren har desuden lidt en ikke-økono-
 misk skade, der består i en total mangel på åbenhed og i
 Parlamentets afvisning af at oplyse begrundelsen for sine
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter afgørelser.
 Sagsøgeren har anført, at hun på grundlag af meddelelsen om
 ledig stilling af 10. juni 2000, hvorefter der skulle ansættes
 en midlertidig ansat i en stilling som nederlandsksproget
 fuldmægtig eller stedfortrædende fuldmægtig ved Det Europæi-
 ske Folkepartis gruppe (Den Kristelige Demokratiske gruppe),
 (PPE-gruppen) i Europa-Parlamentet, søgte stillingen. Efter Sag anlagt den 6. august 2001 af IMS Health Inc. mod
 ansættelsesprocedurens afslutning fik hun meddelelse om, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 hun var indplaceret som den første på reservelisten, men at
 den ansøger, der var indplaceret som den tredje på listen, var
 blevet ansat i stillingen. Sagsøgeren indgav en klage over disse (Sag T-184/01)
 afgørelser (afgørelsen om ikke at ansætte hende og afgørelsen
 om at ansætte en anden ansøger). Formanden for PPE-DE- (2001/C 303/33)
 gruppen afviste klagen med den begrundelse, at det tilkommer
 den kompetente myndighed at udvælge en ansøger fra den
 liste, som er udfærdiget af udvælgelseskomitéen med henblik (Processprog: engelsk)
 på besættelse af den ledige stilling, men at den ikke er forpligtet
 til at respektere rækkefølgen på den liste over egnede ansøgere,
 der er udarbejdet under hensyntagen til ansøgernes kvalifika- Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 tioner. den 6. august 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 ---pagebreak--- C 303/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.10.2001
 Europæiske Fællesskaber af IMS Health Inc., der er et selskab Kommissionens argument om, at sagsøgerens copyright er en
 med hjemsted i staten Delaware (USA), ved advokaterne forudsætning for at komme ind på markedet, er ifølge
 Nicholas Levy, John Temple Lang og Robert O’Donoghue, sagsøgeren også forkert og baseret på en misfortolkning af
 advokatfirmaet Cleary, Gottlieb, Steen & Hamilton, Bruxelles sagens faktiske omstændigheder. Sagsøgeren anfører, at dens
 (Belgien). konkurrenter bruger en anderledes struktur for at præsentere
 oplysningerne, og at nyankomne på markedet frit kan udvikle
 deres egne strukturer. Sagsøgeren gør gældende, at dens 1860
 byggeklodsstruktur ikke er branchens de facto standard, men
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 blot det format, som den ledende leverandør af datatjenester
 benytter.
 — Kommissionens beslutning af 3. juli 2001, der pålægger
 foreløbige forholdsregler i sagen KOMP D3/38044, an-
 nulleres. Sagsøgeren gør videre gældende, at der ikke foreligger nogen
 umiddelbar begrundelse for, at der er truffet en foreløbig
 Subsidiært forholdsregel. Kommissionen tog endvidere fejl i dens afvej-
 ning af de involverede interesser i forbindelse med, at den traf
 de foreløbige forholdsregler. Sagsøgeren anfører, at licensgiv-
 — Beslutningen annulleres, for så vidt den pålægger IMS ningen vil påføre dens forretning uoprettelig skade og fratage
 Health at give virksomheder, der for tiden er repræsentere- dens immaterielle rettigheder enhver betydning.
 de på det tyske marked for levering af regionale salgsdata,
 licens til at benytte 1860 byggeklodsstrukturen og udspe-
 cificerer betingelserne, under hvilke forhandlingerne om Sagsøgeren gør videre gældende, at Kommission har tilsidesat
 licensbetingelserne kan føres og godkendes af Kommis- dens ret til kontradiktion under den administrative procedure.
 sionen.
 Under alle omstændigheder nedlægges følgende påstande:
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger
 — Sådanne yderligere foranstaltninger træffes, som Retten Sag anlagt den 5. august 2001 af Vassilios Tsarnavas mod
 måtte finde passende. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-189/01)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (2001/C 303/34)
 Sagsøgeren leverer regionale salgsdata i Tyskland til farmaceu- (Processprog: fransk)
 tiske virksomheder. Den har i den forbindelse udviklet en
 specifik præsentation af denne information, der hedder 1860
 byggeklodsstrukturen, til hvilken sagsøgeren besidder de im- Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 materielle rettigheder i Tyskland. den 5. august 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Vassilios Tsarnavas, Bruxelles, ved
 avocat Nicolas Lhöest og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har under en procedure, der er indledt mod
 sagsøgeren i medfør af EF-traktatens artikel 82, truffet en
 foreløbig forholdsregel, som pålægger sagsøgeren at give Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 tredjemænd, der driver virksomhed på det tyske marked for
 levering af regionale salgsdata, licens til at benytte 1860 bygge- — Annullation af den afgørelse, som Kommissionen vedtog
 klodsstrukturen. Sagsøgeren anfægter denne forholdsregel. den 22. september 2000, for så vidt Kommissionen
 besluttede ikke at optage sagsøgerens navn på listen
 over de tjenestemænd i lønklasse A5, der var mest
 Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har krænket den forfremmelsesværdige til forfremmelse i regnskabsåret
 beskyttelse, som dens immaterielle rettigheder nyder under 1999 og følgelig om ikke at forfremme sagsøgeren til
 national og international lovgivning. Sagsøgeren anfører, at lønklasse A4 i samme år.
 retten til at nægte adgang til ens immaterielle rettigheder udgør
 kernen i immaterielle rettigheder. En sådan nægtelse er således — Om fornødent annullation af Kommissionens stiltiende
 ikke i strid med artikel 82 EF, medmindre den følges af afvisning af den klage, som sagsøgeren indgav den
 yderligere adfærd. Sagsøgeren anfører, at sådan adfærd ikke 27. december 2000 i henhold til vedtægtens artikel 90,
 foreligger i denne sag. stk. 2.


text:
23.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 182/4
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 12. maj 2005
 i sag C-112/03, Société financière et industrielle du Peloux mod Axa Belgium m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Grenoble) (1)
 (Bruxelles-konventionen - kompetence i forsikringssager - værnetingsaftale indgået mellem en forsikringstager og en forsikringsgiver med hjemsted i samme kontraherende stat - håndhævelse af en værnetingsklausul over for den sikrede i henhold til forsikringsaftalen, der ikke har underskrevet denne klausul - sikret i henhold til aftalen med bopæl i en anden kontraherende stat)
 (2005/C 182/08)
 Processprog: fransk
 I sag C-112/03, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til protokollen af 3. juni 1971 vedrørende Domstolens fortolkning af konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, indgivet af Cour d'appel de Grenoble (Frankrig), ved afgørelse af 20. februar 2003, indgået til Domstolen den 13 marts 2003, i sagen: Société financière et industrielle du Peloux mod Axa Belgium m.fl., Gerling Konzern Belgique SA, Établissements Bernard Laiterie du Chatelard, Calland Réalisations SARL, Joseph Calland, Maurice Picard, Abeille Assurances Cie, Mutuelles du Mans SA, SMABTP, Axa Corporate Solutions Assurance SA, Zurich International France SA har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne R. Silva de Lapuerta, J. Makarczyk, P. Kūris og J. Klučka (refererende dommer); generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: fuldmægtig K. Sztranc, den 12. maj 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 En værnetingsklausul indgået i overensstemmelse med artikel 12, nr. 3, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse, ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse og ved konventionen af 29. november 1996 om Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse, kan ikke gøres gældende over for den begunstigede i henhold til en forsikringsaftale, som ikke udtrykkeligt har underskrevet denne klausul, og som har sin bopæl i en anden kontraherende stat end forsikringstageren og forsikringsgiveren.
 (1) EUT C 112 af 10.5.2003.


text:
8.9.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/23
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lunds tingsrätt (Sverige) den 5. juli 2007 — Svenska staten ved Tilsynsmyndigheten i konkurser mod Anders Holmqvist
 (Sag C-310/07)
 (2007/C 211/44)
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Lunds tingsrätt
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Svenska staten ved Tilsynsmyndigheten i konkurser
 Sagsøgt: Anders Holmqvist
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 8a i Rådets direktiv 80/987/EØF af den 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens (1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74/EF (2), fortolkes således, at det, for at et selskab kan anses for at have aktiviteter på en bestemt medlemsstats område, kræves, at selskabet har en filial eller et fast driftssted i denne medlemsstat?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende, hvilke betingelser skal da være opfyldt, for at et selskab kan anses for at have aktiviteter i flere medlemslande?
 3)
 Såfremt selskabet anses for at have aktiviteter på flere medlemsstaters område, og en arbejdstager udfører arbejde for selskabet i flere medlemsstater, hvilke kriterier er da afgørende for, hvor arbejdet sædvanligvis udføres?
 4)
 Har artikel 8a i Rådets direktiv 80/987/EØF af den 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74/EF, direkte virkning?
 (1) EFT L 283, s. 23.
 (2) EFT L 270, s. 10.


text:
11.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/26
 Rettens dom af 12. november 2015 — Société des produits Nestlé mod KHIM — Terapia (ALETE)
 (Sag T-544/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket ALETE - ældre nationalt ordmærke ALETA - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - suspension af den administrative procedure - regel 20, stk. 7, litra c), i forordning (EF) nr. 2868/95))
 (2016/C 007/35)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Schweiz) (ved advokaterne A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht og S. Cobet-Nüse)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Terapia SA (Cluj Napoca, Rumænien)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 19. maj 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1128/2013-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Terapia SA og la Société des produits Nestlé SA
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 19. maj 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1128/2013-4) annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.
 3)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler omkostninger afholdt af Société des produits Nestlé.
 (1) EUT C 339 af 29.9.2014.


text:
9.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/12
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Dolj (Rumænien) den 26. juli 2010 — Adrian Băilă mod Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova og Administrația Fondului pentru Mediu
 (Sag C-377/10)
 ()
 2010/C 274/17
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Tribunalul Dolj
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Adrian Băilă
 Sagsøgte: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova og Administrația Fondului pentru Mediu
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 110, stk. 1, TEUF (tidligere artikel 90 EF) fortolkes således, at den forbyder en medlemsstat at indføre en afgift, som har samme kendetegn som miljøafgiften indeholdt i hastedekret nr. 50/2008, som ændret ved hastedekret nr. 218/2008, for hvilken M1 motorkøretøjer, som opfylder forureningsstandard Euro 4, og med en cylindervolumen, som ikke overstiger 2 000 cm3, og alle N1 motorkøretøjer, som opfylder forureningsstandard Euro 4, og som indregistreres for første gang i Rumænien eller i en anden medlemsstat i perioden mellem den 15. december 2008 og den 31. december 2009, er fritaget, men som finder anvendelse på lignende eller konkurrerende brugte motorkøretøjer fra andre medlemsstater, som er blevet indregistreret før den 15. december 2008, idet en sådan afgift kan udgøre en intern afgift på varer fra andre medlemsstater, som udgør indirekte forskelsbehandling i forhold til beskatningen af indenlandske varer for at beskytte den indenlandske produktion af nye motorkøretøjer?
 2)
 Skal artikel 110, stk. 1, TEUF (tidligere artikel 90 EF) fortolkes således, at den forbyder en medlemsstat at indføre en afgift, som har samme kendetegn som miljøafgiften indeholdt i hastedekret nr. 50/2008, som ændret ved hastedekret nr. 218/2008, for hvilken M1 motorkøretøjer, som opfylder forureningsstandard Euro 4, og med en cylindervolumen, som ikke overstiger 2 000 cm3, og alle N1 motorkøretøjer, som opfylder forureningsstandard Euro 4, og som indregistreres for første gang i Rumænien eller i en anden medlemsstat i perioden mellem den 15. december 2008 og den 31. december 2009, er fritaget, men som finder anvendelse på motorkøretøjer med andre tekniske kendetegn end de angivne, som er blevet indregistreret i den samme periode i andre medlemsstater, idet en sådan afgift kan udgøre en intern afgift på varer fra andre medlemsstater, som udgør indirekte forskelsbehandling i forhold til beskatningen af indenlandske varer for at beskytte den indenlandske produktion af nye motorkøretøjer?