text:
C 158/24 DA Den Europæiske Unions Tidende 5.7.2003
 Indsigelsesafdelingens Forkastelse af indsigelsen. Godtgørelsessektionen, bevirkede, at der ikke blev opnået
 afgørelse: kvalificeret flertal, og at Toldkodeksudvalget derfor ikke frem-
 satte nogen udtalelse, hvilket er til hinder for, at Kommissionen
 Appelkammerets afgø- Afslag på klagen. selv kan træffe en afgørelse, sådan som det skete. Sagsøgeren
 relse: har ligeledes gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af
 artikel 906 i forordning nr. 2454/93 (4), idet Kommissionen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, ikke senest 15 dage efter modtagelsen af sagens akter, som
 litra b), i forordning nr. 40/94. blev tilsendt den af de franske toldmyndigheder, fremsendte
 kopi heraf til medlemsstaterne. Sagsøgeren har ligeledes gjort
 gældende, at der er sket en tilsidesættelse af Toldkodeksudval-
 gets forretningsorden, idet sagsøgerens indlæg ikke blev sendt
 til de faste repræsentationer og til udvalgets medlemmer inden
 for en frist på fjorten dage før mødet. Sagsøgeren har videre
 gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 3
 i forordning nr. 1/1958 (5), idet visse repræsentanter for
 Sag anlagt den 18. april 2003 af Common Market Fertili- medlemsstaterne ikke modtog en kopi af sagens akter på deres
 zers (CMF) mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- eget sprog. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at retten til
 skaber kontradiktion er blevet tilsidesat, idet Kommissionen nægtede
 sagsøgeren ret til en høring og ikke gav sagsøgeren adgang til
 de dokumenter, sagsøgeren havde anmodet om i overensstem-
 (Sag T-134/03)
 melse med forordning nr. 1049/2001 (6). Endelig har sagsøge-
 ren gjort gældende, at den anfægtede beslutning savner
 (2003/C 158/44) begrundelse.
 (Processprog: fransk)
 For så vidt angår sagens realitet har sagsøgeren gjort gældende,
 at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, idet den
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der fandt, at betingelserne i artikel 239 i forordning nr. 2913/92
 den 18. april 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 ikke var opfyldt. Sagsøgeren har anført, at der er tale om en
 Europæiske Fællesskaber af Common Market Fertilizers (CMF), særlig situation på grund af fejl begået af toldspeditøren, der
 Bruxelles, ved avocats Alastair Sutton og Nathalie Flandin.
 har opført et fiktivt lager uden sagsøgerens vidende, såvel som
 på grund af, at der ikke er sket omgåelse af forordning
 nr. 3319/94. Sagsøgeren har ligeledes henvist til, at sagsøgeren
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 ikke kan bebrejdes nogen handlinger, og at sagsøgeren ikke
 har udvist nogen form for åbenbar forsømmelighed.
 — Kommissionens beslutning REM 02/02 annulleres.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (1 ) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse
 af en EF-toldkodeks (EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1).
 (2 ) Rådets forordning (EF) nr. 3319/94 af 22.12.1994 om indførelse
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 af en endelig antidumpingtold på importen af opløsninger af
 urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i Bulgarien og Polen
 eksporteret af selskaber, der ikke er fritaget for tolden, og om
 Sagsøgeren er grossist inden for kemiske produkter og navnlig endelig opkrævning af den midlertidige told (EFT L 350 af
 kvælstofopløsninger. Sagsøgeren har over for de franske 31.12.1994, s. 20).
 toldmyndigheder fremsat en anmodning i medfør af arti- (3 ) Rådets afgørelse af 28.6.1999 om fastsættelse af de nærmere
 kel 239 i forordning (EF) nr. 2913/92 ( 1) om fritagelse for vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
 afgifter i medfør af artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 3319/ Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).
 94 (2). Denne anmodning blev overgivet til Kommissionen af (4 ) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2.7.1993 om
 de franske myndigheder. I den anfægtede beslutning afviste visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF)
 Kommissionen fritagelsen. nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 253 af
 11.10.1993, s. 1).
 (5 ) Rådets forordning nr. 1 om den ordning, der skal gælde for Det
 Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (EFT
 Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren fremført tre anbringen- 1952-1958, s. 59).
 der vedrørende den påståede tilsidesættelse af såvel væsentlige (6 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001
 formkrav som krav vedrørende realiteten. For så vidt angår af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og
 tilsidesættelsen af væsentlige formkrav har sagsøgeren for det Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2002, s. 43).
 første gjort gældende, at der er sket tilsidesættelse af EF-
 traktatens artikel 7 samt af artikel 5 i Rådets afgørelse nr. 468/
 1999 (3). Sagsøgeren har endvidere anført, at anvendelsen af
 princippet om stemmevægte, som omhandlet i EF-traktatens
 artikel 205, for den endelige afstemning i Toldkodeksudvalget,


text:
C 318/ 12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18 . 10 . 97
 De Europæiske Fællesskaber ved Wouter Wils, Kommissio 60 ), men at bøderne som følge af denne dom ikke læn
 nens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt gere har noget retligt grundlag og derfor skal tilbage
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, betales (præmis 64-95 ).
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirch
 berg, til prøvelse af dom afsagt den 10. juli 1997 af De
 H EFT C 252 af 16 . 8 . 1997, s . 28 .
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden
 ( 2 ) Sag 97/86, Sml . 1988 , s. 2181 .
 Udvidede Afdeling) i sag T-227/95 ( J ), AssiDomån Kraft (3 ) Forenede sager 42/59 og 49/59, Sml. 1954-1964, s. 247, org.
 Products AB m.fl . mod Kommissionen for De Europæiske ref.: Rec . s . 99 .
 Fællesskaber.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande :
 Den anfægtede dom fra Retten i Første Instans ophæves, Sag anlagt den 15 . september 1997 af Kommissionen for
 og der træffes endelig afgørelse i sagen, idet annullations De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 påstanden afvises, subsidiært idet Kommissionen frifindes,
 og sagsøgerne i første instans tilpligtes at betale sagens ( Sag C-318/97)
 omkostninger i begge instanser.
 ( 97/C 318/23 )
 Anbringender og væsentligste argumenter:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 15 . september 1997 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af
 Kommissionen gør gældende, at dommen hviler på en for Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved José
 kert fortolkning af traktatens artikel 176, som desuden er Luis Iglesias Buhigues, som befuldmægtiget, og med valgt
 i strid med traktatens artikel 173 og 189 . Endelig er den adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Wag
 anfægtede doms præmisser selvmodsigende på flere punk ner-Centret C 254 .
 ter :
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Rettens fortolkning af artikel 176 har ikke støtte i
 Domstolens domme i Asteris-sagen (2 ) og Snupat-sag
 erne ( 3 ), hvortil der henvises i den anfægtede doms — Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine
 præmis 69 og 70. Ingen af disse domme giver noget forpligtelser efter artikel 5 og 189 i traktaten om
 svar på, om en virksomhed, som Kommissionen har oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, da det ikke
 pålagt en bøde for en overtrædelse af konkurrencereg inden for den fastsatte frist har vedtaget og gennemført
 lerne, og som ikke har anlagt annullationssøgsmål til de love og administrative bestemmelser, som er nød
 prøvelse af beslutningen, men har betalt bøden, senere vendige for at efterkomme Rådets direktiv 93/13/EØF
 kan kræve bøden tilbagebetalt, fordi Retten har annul af 5 . april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbru
 leret de bøder, der blev pålagt andre virksomheder, geraftaler (').
 som anlagde sag til prøvelse af Kommissionens beslut
 ning.
 — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost
 — Den anfægtede dom er en hån mod tomånedersfristen ninger.
 i EF-traktatens artikel 173 . Den er desuden i strid med
 traktatens artikel 189, idet den står i modstrid med
 beslutningers individuelle karakter. Det følger af en Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 forordnings generelle karakter, at en annullation af for
 ordningen fra Rettens side ikke alene påvirker retsstil
 lingen for parterne i sagen for Retten, men for alle, Da EF-traktatens artikel 189, stk. 3 , og artikel 5 , stk. 1 , er
 som forordningen finder anvendelse på. Beslutninger bindende for medlemsstaterne, er disse forpligtet til at ved
 er derimod individuelle forvaltningsakter, der påvirker tage de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme de
 individuelle adressaters retsstilling. Hvis en adressat direktiver, som er rettet til dem, inden for den herfor fast
 anfægter eri beslutning og opnår en annullation heraf, satte frist. For det foreliggende direktivs vedkommende
 påvirker dette alene retsstillingen for den sagsøger, der udløb den fastsatte frist den 31 . december 1994, uden at
 får medhold.
 Spanien havde vedtaget de nødvendige bestemmelser.
 — Det er klart selvmodsigende samtidig at fastslå, at de (') EFT L 95 af 21 . 4 . 1993 , s . 29 .
 beslutninger, hvorved der blev pålagt de svenske adres
 sater bøder, vedbliver med at være gyldige og ikke kan
 være annulleret ved cellulosedommen (præmis 58 og

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
12.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 337/14
 Sag anlagt den 6. juli 2015 — Østrig mod Kommissionen
 (Sag T-356/15)
 (2015/C 337/17)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Østrig (ved C. Pesendorfer, som befuldmægtiget, og advokat H. Kristoferitsch)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse (EU) 2015/658 af 8. oktober 2014 om støtteforanstaltning SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), som Det Forenede Kongerige påtænker at tildele Hinkley Point C Nuclear Power Station (meddelt under nummer C[2014] 7142) (EUT 2015 L 109, s. 44), annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført ti anbringender.
 1.
 Første anbringende: Fejlagtig anvendelse af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF — fejlagtig markedsdefinition og fejlagtig antagelse om, at der forelå markedssvigt
 Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen med urette godkendte den påtænkte støtte i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF, idet den fejlagtigt lagde til grund, at der forelå et selvstændigt marked for kerneenergi, og –lige så fejlagtigt — antog, at der forelå et markedssvigt på dette marked.
 2.
 Andet anbringende: Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF — fejlagtig vurdering af kernekraftværket som »ny energi«
 Sagsøgeren har herved gjort gældende, at afgørelsen også er behæftet med ugyldighed, eftersom Kommissionen med urette har gjort gældende, at den omhandlede teknologi udgør ny teknologi.
 3.
 Tredje anbringende: Fejlagtig anvendelse af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF — fejlagtig antagelse om, at der foreligger investeringsstøtte
 Sagsøgeren har inden for rammerne af dette klagepunkt gjort gældende, at Kommissionen fejlagtigt antog, at der med hensyn til de påtænkte foranstaltninger var tale om ren investeringsstøtte. Støtten går imidlertid langt ud over en ren investeringsstøtte, og udgør en driftsstøtte, der i henhold til Unionens retsinstansers praksis er ulovlig.
 4.
 Fjerde anbringende: Fejlagtig anvendelse af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF — der foreligger ikke et mål af fælles interesse
 Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede afgørelse ligeledes er behæftet med ugyldighed, for så vidt som der ikke i modsætning til det af Kommissionen hævdede foreligger en fælles interesse som omhandlet i artikel 107, stk. 3, litra c).
 5.
 Femte anbringende: utilstrækkelig definition af støtten
 Republikken Østrig har endvidere støttet sit søgsmål på, at Kommissionen definerede støtten på fuldstændigt utilstrækkelig vis.
 6.
 Sjette anbringende: Fejlagtig anvendelse af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF — foranstaltningerne er ikkehensigtsmæssige
 Kommissionens betragtninger vedrørende statsstøttens hensigtsmæssighed er ifølge sagsøgeren hverken korrekte eller forståelige, hvilket indebærer, at afgørelsen er ugyldig.
 7.
 Syvende anbringende: tilsidesættelse af grundlæggende krav til udbudsproceduren
 Sagsøgeren har inden for rammerne af dette anbringende gjort gældende, at støtten ikke skulle have været godkendt, eftersom Det Forenede Kongerige ikke afholdt en udbudsprocedure og tilsidesatte de EU-retlige principper om ligebehandling og gennemsigtighed.
 8.
 Ottende anbringende: tilsidesættelse af garantimeddelelsen (1)
 Sagsøgeren har herved gjort gældende, at den som en del af statsstøtten godkendte statsgaranti ikke blev undersøgt efter de i garantimeddelelsen fastsatte kriterier.
 9.
 Niende anbringende: manglende overholdelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF
 Kommissionen har endvidere tilsidesat sin begrundelsespligt i flere og ganske alvorlige henseender.
 10.
 Tiende anbringende: Tilsidesættelse af retten til at blive hørt
 Afslutningsvis har sagsøgeren også gjort gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af retten til at blive hørt.
 (1) Kommissionens meddelelse om anvendelsen af artikel 87 [EF] og 88 [EF] på statsstøtte i form af garantier (EUT 2008 C 155, s. 10).


text:
19.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/4
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 5. juni 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Polen
 (Sag C-170/07) (1)
 (Traktatbrud - interne afgifter - krav om teknisk kontrol af importerede brugte køretøjer - artikel 28 EF og 30 EF - direktiv 96/96/EF - anerkendelse af teknisk kontrol foretaget i andre medlemsstater)
 (2008/C 183/06)
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Hottiaux og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Polen (ved E. Ośniecka-Tamecka, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 28 EF — national lovgivning, som kræver teknisk kontrol af importerede brugte køretøjer inden deres indregistrering, hvorimod tilsvarende indenlandske køretøjer ikke er undergivet et sådan krav
 Konklusion
 1)
 Den Polske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28 EF, idet den stiller krav om teknisk kontrol af importerede brugte køretøjer, der tidligere har været indregistreret i andre medlemsstater, inden deres indregistrering i Polen.
 2)
 Republikken Polen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 183 af 4.8.2007.


text:
12.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/12
 Appel iværksat den 7. april 2014 af Eleonora Giulia Calvi til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 31. marts 2014 i sag T-159/14, Eleonora Giulia Calvi mod Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol
 (Sag C-171/14 P)
 (2015/C 007/16)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Eleonora Giulia Calvi (ved avvocati M. Schirò og G. Crespi)
 Den anden part: Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol
 Domstolen (Sjette Afdeling) har ved kendelse af 9. oktober 2014 forkastet appellen som åbenbart ugrundet.


text:
23.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/11
 Rettens dom af 5. februar 2015 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-387/12) (1)
 ((EUGFL - Garantisektionen - EGFL og ELFUL - udgifter, som er udelukket fra finansiering - frugt og grøntsager - tomatforarbejdningssektoren - støtte til producentorganisationer - udgifter afholdt af Italien - artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1258/1999 - artikel 31, i forordning (EF) nr. 1290/2005 - fast korrektion))
 (2015/C 096/13)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato S. Fiorentino)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Rossi og D. Bianchi, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/336/EU af 22. juni 2012 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 165, s. 83).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 319 af 20.10.2012.


text:
30.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 226/3
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 9. juni 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik
 (Sag C-383/09) (1)
 (Traktatbrud - habitatdirektivet - utilstrækkelige foranstaltninger med henblik på at beskytte arten Cricetus cricetus (den europæiske hamster) - beskadigelse af levesteder)
 2011/C 226/04
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved O. Beynet og D. Recchia, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og S. Menez, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — undladelse af at træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme artikel 12, stk. 1, litra d), i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7) — utilstrækkelige foranstaltninger for at beskytte arten Cricetus cricetus (den europæiske hamster) — forringelse af levesteder
 Konklusion
 1)
 Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 12, stk. 1, litra d), i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, som ændret ved Rådets direktiv 2006/105/EF af 20. november 2006, idet den ikke har etableret et program med foranstaltninger til streng beskyttelse af arten den europæiske hamster (Cricetus cricetus).
 2)
 Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 312 af 19.12.2009.


text:
14.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 414/7
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 22. oktober 2015 — PPUH Stehcemp sp. j Florian Stefanek, Janina Stefanek og Jarosław Stefanek mod Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen)
 (Sag C-277/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - beskatning - merværdiafgift - sjette direktiv - ret til fradrag - afslag - salg foretaget af en enhed, som anses for ikke-eksisterende))
 (2015/C 414/09)
 Processprog: polsk
 Den forelæggende ret
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: PPUH Stehcemp sp. j Florian Stefanek, Janina Stefanek og Jarosław Stefanek
 Sagsøgt: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
 Konklusion
 1)
 Bestemmelserne i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 2002/38/EF af 7. maj 2002, skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en afgiftspligtig person nægtes retten til at fradrage den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt for varer, der er blevet leveret til den pågældende, med den begrundelse, at fakturaen er blevet udstedt af en erhvervsdrivende, som i lyset af kriterierne i denne lovgivning skal anses for en ikke-eksisterende erhvervsdrivende, og at det er umuligt at fastslå identiteten på den faktiske leverandør af varerne, medmindre det på grundlag af objektive forhold og uden at det hermed kræves af den afgiftspligtige person, at denne foretager kontroller, som ikke påhviler den pågældende, godtgøres, at denne afgiftspligtige person vidste eller burde have vidst, at den nævnte levering var led i merværdiafgiftssvig, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
 (1) EUT C 303 af 8.9.2014.


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/60
 Sag anlagt den 15. februar 2010 — Sphere Time mod KHIM — Punch (ure)
 (Sag T-68/10)
 2010/C 100/89
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Sphere Time société anonyme (Windhof, Luxembourg) (ved lawyer C. Jäger)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Punch, société par actions simplifiée (Nice, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 2. december 2009 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1130/2008-3) annulleres, og Harmoniseringskontoret tilpligtes at bekræfte gyldigheden af det registrerede EF-design, der er rejst indsigelse imod.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger og iværksætte foranstaltninger, så den anden part i sagen for appelkammeret betaler sagsøgerens omkostninger i forbindelse med ugyldighedsindsigelsen og appelsagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: Et for »ure« registreret design
 Indehaver af EF-designet: Sphere Time société anonyme
 Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Punch, société par actions simplifiée
 Ugyldighedsafdelingens afgørelse: Det anfægtede EF-design erklæret ugyldigt
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 4, 5 og 6 i Rådets forordning nr. 6/2002, idet appelkammeret med urette anså det anfægtede design for at mangle individuel karakter og for ikke at være nyt. Tilsidesættelse af artikel 61, stk. 2, i Rådets forordning nr. 6/2002, idet appelkammeret ikke har foretaget en korrekt vurdering af sagsøgerens argumenter og af de beviser, denne har fremlagt under sagen, samt at det har fejlfortolket den frihed, designeren har, og lagt en forkert vurdering til grund for sin afgørelse, hvorved det har gjort sig skyldigt i magtfordrejning.


text:
5.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/15
 Sag anlagt den 28. juli 2015 — U-R LAB mod KHIM (THE DINING EXPERIENCE)
 (Sag T-422/15)
 (2015/C 328/14)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: U-R LAB (Paris, Frankrig) (ved advokat G. Barbaut)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »THE DINING EXPERIENCE« — registreringsansøgning nr. 12 587 697
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 20. maj 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2541/2014-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
20.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 127/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 5. februar 2015 — Hauptzollamt Frankfurt am Main mod Duval GmbH & Co. KG
 (Sag C-44/15)
 (2015/C 127/17)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Hauptzollamt Frankfurt am Main
 Sagsøgt: Duval GmbH & Co. KG
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er det undtagelsesvis kun det udstyr, der står opført i de forklarende bemærkninger til det harmoniserede system til pos. 9025 KN, afsnit B (Termometre og pyrometre, også med registreringsanordning — punkt 08.0-28.0), der i mangel af en abstrakt definition af, hvad der udgør et termometer under pos. 9025 KN, skal tariferes i pos. 9025 KN (»Termometre og pyrometre«)?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 skal besvares benægtende: Kan det udledes af listen over udstyr i de forklarende bemærkninger til det harmoniserede system til pos. 9025 KN, at anordninger, som ikke indeholder de funktioner, der indgår i dette udstyr (temperaturbestemmelse ved hjælp af f.eks. mekanisk udvidelse af væsker eller metaller, fysiske ændringer eller elektriske impulser etc.), ikke kan tariferes i pos. 9025 KN?
 3)
 Såfremt også spørgsmål 2 skal besvares benægtende: Er et termometer i den forstand, hvori udtrykket er brugt i pos. 9025 KN, også en anordning, der angiver, at den eneste temperatur, der skal måles på en genstand, har nået en fastsat værdi (tærskelværdien), selv om anordningen ikke opfylder kriterier så som måleresultatets reproducerbarhed, kontinuerlig visning af temperaturen og muligheden for en multifunktionel udnyttelse af udstyret?


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/3
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 19. november 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland
 (Sag C-118/07) (1)
 (Traktatbrud - artikel 307, stk. 2, EF - manglende vedtagelse af egnede foranstaltninger for at fjerne uoverensstemmelser mellem de bilaterale aftaler, indgået med tredjelande før medlemsstatens tiltrædelse af Den Europæiske Union, og EF-traktaten - bilaterale aftaler vedrørende investeringer indgået af Republikken Finland med Den Russiske Føderation, Republikken Belarus, Folkerepublikken Kina, Malaysia, Den Demokratiske Socialistiske Republik Sri Lanka og Republikken Usbekistan)
 2010/C 24/03
 Processprog: finsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Huttunen, H. Støvlbæk et B. Martenczuk, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Finland (ved J. Heliskoski, som befuldmægtiget)
 Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og C. Blaschke, som befuldmægtigede), Republikken Ungarn (ved J. Fazekas, som befuldmægtiget), Republikken Litauen (ved D. Kriaučiūnas, som befuldmægtiget), og Republikken Østrig (ved C. Pesendorfer, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 307, stk. 2, EF — undladelse af at bringe egnede midler i anvendelse med henblik på at fjerne de uoverensstemmelser med traktaten, som følger af de bestemmelser om betalingsoverførsler, der er indeholdt i de bilaterale investeringsaftaler, som Republikken Finland har indgået med Den Russiske Føderation, Hviderusland, Kina, Malaysia, Sri Lanka og Usbekistan
 Konklusion
 1)
 Republikken Finland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 307, stk. 2, EF, idet den ikke har bragt egnede midler i anvendelse for at fjerne de uoverensstemmelser med hensyn til kapitaloverførselsbestemmelserne i de bilaterale investeringsaftaler om fremme og gensidig beskyttelse af investeringer, som Finland har indgået med henholdsvis den tidligere Union af Socialistiske Sovjetrepublikker, som Den Russiske Føderation er succederet i (aftale undertegnet den 8.2.1989), Republikken Belarus (aftale undertegnet den 28.10.1992), Folkerepublikken Kina (aftale undertegnet den 4.9.1984), Malaysia (aftale undertegnet den 15.4.1985), Den Demokratiske Socialistiske Republik Sri Lanka (aftale undertegnet den 27.4.1985) og Republikken Usbekistan (aftale undertegnet den 1.10.1992).
 2)
 Republikken Finland betaler sagens omkostninger.
 3)
 Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Litauen, Republikken Ungarn og Republikken Østrig bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 95 af 28.4.2007.


text:
26.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/15
 Rettens dom af 12. september 2013 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-142/08) (1)
 (Sprogordninger - meddelelser om almindelige udvælgelsesprøver med henblik på ansættelse af administratorer og assistenter - fuldstændig offentliggørelse på tre officielle sprog - oplysninger vedrørende meddelelser om udvælgelsesprøver - offentliggørelse på alle de officielle sprog - prøvernes sprog - valg af det andet sprog blandt tre officielle sprog)
 2013/C 313/26
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (G. Palmieri, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato P. Gentili)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og G. Gattinara, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Kongeriget Spanien (først ved F. Díez Moreno, derefter ved abogados del Estado N. Díaz Abad og J. García-Valdecasas Dorrego)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af meddelelserne om almindelige udvælgelsesprøver, dels EPSO/AD/116/08 og EPSO/AS/117/08 med henblik på oprettelse af en reserveliste til ansættelse af administratorer (AD 8) og ekspeditionssekretærer (AD 11) på området for bekæmpelse af svig, dels EPSO/AST/45/08 med henblik på oprettelse af en reserveliste til ansættelse af assistenter (AST4) på samme område, offentliggjort på tysk, engelsk og fransk i Den Europæiske Unions Tidende af 23. januar 2008 (EUT C 16 A, henholdsvis s. 1 og s. 16).
 Konklusion
 1)
 Meddelelserne om almindelige udvælgelsesprøver EPSO/AD/116/08 og EPSO/AS/117/08 med henblik på oprettelse af en reserveliste til ansættelse af administratorer (AD 8) og ekspeditionssekretærer (AD 11) på området for bekæmpelse af svig, og EPSO/AST/45/08 med henblik på oprettelse af en reserveliste til ansættelse af assistenter (AST4) på samme område, offentliggjort på tysk, engelsk og fransk i Den Europæiske Unions Tidende af 23. januar 2008, annulleres.
 2)
 Kongeriget Spanien, Den Italienske Republik og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 142 af 7.6.2008.


text:
28.10.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Köln (Tyskland) den 3. juli 2006 — Deutsche Post AG mod Forbundsrepublikken Tyskland, adciteret: Firma Marketing Service Magdeburg GmbH
 (Sag C-287/06)
 (2006/C 261/11)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgericht Köln.
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Deutsche Post AG
 Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland
 Adciteret: Firma Marketing Service Magdeburg GmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 Skal artikel 47, stk. 2, EF, sammenholdt med artikel 95 EF samt artikel 12, femte led, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 97/67/EF, som affattet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/39/EF af 10. juni 2002 (1), fortolkes således, at en befordringspligtig virksomhed, som anvender særlige takster for erhvervskunder, der indleverer forsorterede postforsendelser til postnettet i brevcentre, er forpligtet til også at anvende disse særlige takster over for andre virksomheder, som afhenter postforsendelser hos afsenderen og indleverer disse forsorteret til postnettet på det samme indleveringssted og på de samme betingelser som erhvervskunderne, og at den befordringspligtige virksomhed ikke kan nægte dette under henvisning til, at den er forpligtet til at udføre befordringspligtige ydelser?
 (1) EFT L 176, s. 21.


text:
22.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 462/22
 Rettens dom af 7. november 2014 — Kaatsu Japan mod KHIM (KAATSU)
 (Sag T-567/12) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket KAATSU - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 - ret til forsvar - artikel 75, andet punktum, i forordning nr. 207/2009))
 (2014/C 462/34)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kaatsu Japan Co. Ltd (Tokyo, Japan) (ved M. Edenborough, QC)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved V. Melgar og I. Harrington, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. oktober 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 435/2012-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet KAATSU som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Kaatsu Japan Co. Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 63 af 2.3.2013.


text:
C 55/12 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.98
 DOMSTOLENS DOM vet til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende sag,
 (Fùrste Afdeling) Ballast Nedam Groep NV mod Belgische Staat, at opnå en
 prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af Domsto-
 af 18. december 1997 lens dom af 14. april 1994, sag C-389/92, Ballast Nedam
 i sag C-309/96, Daniele Annibaldi mod Sindaco del Groep (Sml. I, s. 1289), har Domstolen (Tredje Afdeling),
 Comune di Guidonia og Presidente Regione Lazio (an- sammensat af dommer J. C. Moitinho de Almeida som
 modning om prñjudiciel afgùrelse fra Pretura circondariale fungerende afdelingsformand, og dommerne J.-P. Puisso-
 di Roma Ð Afdelingen i Tivoli) (1) chet (refererende dommer) og L. Sevón; generaladvokat:
 A. La Pergola; justitssekretñr: R. Grass, den 18. december
 (Landbrug Ð naturpark og arkñologisk område Ð ùko- 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 nomisk virksomhed Ð beskyttelse af grundrettigheder Ð
 uden for Domstolens prùvelsesret)
 (98/C 55/21) Rådets direktiv 71/304/EéF af 26. juli 1971 om ophñ-
 velse af begrñnsninger i den frie udveksling af tjeneste-
 (Processprog: italiensk) ydelser inden for området offentlige bygge- og anlñgskon-
 trakter og ved tildeling af offentlige bygge- og anlñgskon-
 trakter gennem agenturer og filialer og Rådets direktiv 71/
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive 305/EéF af 26. juli 1971 om samordning af fremgangs-
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) måderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og
 anlñgskontrakter skal fortolkes således, at den myndighed,
 I sag C-309/96, angående en anmodning, som Pretura cir- som skal tage stilling til en godkendelsesansùgning indgi-
 condariale di Roma Ð Afdelingen i Tivoli, i medfùr af EF- vet af den dominerende juridiske person i en koncern, er
 traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den forpligtet til at tage hensyn til oplysningerne vedrùrende
 for nñvnte ret verserende sag Daniele Annibaldi mod Sin- de selskaber, der hùrer til koncernen, ved bedùmmelsen af
 daco del Comune di Guidonia og Presidente Regione Lazio den pågñldende juridiske persons egnethed i overensstem-
 at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen melse med de kriterier, der er fastlagt i artikel 23-28 i
 af EF-traktatens artikel 40, stk. 3, og fñllesskabsrettens direktiv 71/305/EéF, når det er godtgjort, at den juridiske
 almindelige grundsñtninger, har Domstolen (Fùrste Afde- person reelt disponerer over de kvalifikationer, som selska-
 ling), sammensat af D. A. O. Edward (refererende dom- berne besidder, og som er nùdvendige til udfùrelsen af
 mer), som fungerende afdelingsformand, og dommerne P. kontrakterne.
 Jann og L. Sevón; generaladvokat: G. Cosmas; justitssekre-
 tñr: R. Grass, den 18. december 1997 afsagt dom, hvis (1) EFT C 74 af 8.3.1997.
 konklusion lyder således:
 Domstolen er ikke kompetent til at besvare de spùrgsmål,
 der er forelagt af Pretura circondariale di Roma.
 (1) EFT C 336 af 9.11.1996.
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 15. januar 1998
 i sag C-37/95, Belgische Staat mod Ghent Coal Terminal
 DOMSTOLENS DOM NV (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Belgiens Hof
 (Tredje Afdeling) van Cassatie) (1)
 af 18. december 1997 (Mervñrdiafgift Ð sjette momsdirektiv Ð artikel 17 Ð
 i sag C-5/97, Ballast Nedam Groep NV mod Belgische fradragsret Ð berigtigelse af fradrag)
 Staat (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Belgiens (98/C 55/23)
 Raad van State) (1)
 (Fri udveksling af tjenesteydelser Ð offentlige bygge- og
 anlñgskontrakter Ð godkendelse af entreprenùrer Ð den (Processprog: nederlandsk)
 relevante enhed)
 (98/C 55/22)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 (Processprog: nederlandsk) offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive I sag C-37/95, angående en anmodning, som Belgiens Hof
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) van Cassatie i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har ind-
 givet til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende sag
 I sag C-5/97, angående en anmodning, som Belgiens Raad Belgische Staat mod Ghent Coal Terminal NV at opnå en
 van State i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har indgi- prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af artikel 17
 ---pagebreak--- 20.2.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 55/13
 i Rådets sjette direktiv 77/388/EéF af 17. maj 1977 om frie bevñgelighed inden for Fñllesskabet (EFT 1968 II,
 harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsñt- s. 467), har Domstolen, sammensat af formanden for
 ningsafgifter Ð det fñlles mervñrdiafgiftssystem: ensartet Tredje og Femte Afdeling, C. Gulmann, som fungerende
 beregningsgrundlag (EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1), har prñsident, afdelingsformñndene H. Ragnemalm, M.
 Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af formanden for Wathelet og R. Schintgen samt dommerne G. F. Mancini,
 Sjette Afdeling, H. Ragnemalm, som fungerende formand J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray,
 for Anden Afdeling, og dommerne G. F. Mancini (refere- D. A. O. Edward (refererende dommer), J.-P. Puissochet,
 rende dommer) og G. Hirsch; generaladvokat: D. Ruiz- G. Hirsch, P. Jann og L. Sevón; generaladvokat: F. G.
 Jarabo Colomer; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr Jacobs; justitssekretñr: fuldmñgtig L. Hewlett, den
 H. A. Rühl, den 15. januar 1998 afsagt dom, hvis konklu- 15. januar 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 sion lyder således:
 1) EF-traktatens artikel 48 og artikel 7, stk. 1 og 4, i
 Artikel 17 i Rådets sjette direktiv 77/388/EéF af 17. maj Rådets forordning nr. 1612/68/EéF af 15. oktober
 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning 1968 om arbejdskraftens frie bevñgelighed inden for
 om omsñtningsafgifter Ð det fñlles mervñrdiafgiftssy- Fñllesskabet er til hinder for en bestemmelse i en kol-
 stem: ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at lektiv overenskomst for offentligt ansatte i en med-
 den tillader en afgiftspligtig, der optrñder i denne egen- lemsstat, hvorefter der for sådanne offentligt ansatte
 skab, at fradrage den moms, som han skal betale for sker automatisk oprykning efter otte års beskñftigelse
 goder, der er leveret ham, eller for tjenesteydelser, der er inden for en lùnramme i overenskomsten, og der her-
 udfùrt for ham med henblik på investeringsarbejder, der ved ikke tages hensyn til tilsvarende beskñftigelsespe-
 skal anvendes som led i afgiftspligtige transaktioner. Fra- rioder, der tidligere er tilbagelagt inden for det offent-
 dragsretten bevares, når den afgiftspligtige på grund af lige i en anden medlemsstat.
 omstñndigheder, som han ikke har indflydelse på, aldrig
 har gjort brug af de nñvnte goder og tjenesteydelser til
 gennemfùrelse af afgiftspligtige transaktioner. I givet fald 2) En bestemmelse i en kollektiv overenskomst, der med-
 kan levering af et investeringsgode i lùbet af berigtigelses- fùrer en forskelsbehandling, der er i strid med trakta-
 perioden give anledning til en berigtigelse af fradraget på tens artikel 48 og med artikel 7, stk. 1, i forordning
 de betingelser, der er fastsat i artikel 20, stk. 3, i direktiv nr. 1612/68/EéF, er i medfùr af forordningens
 77/388/EéF. artikel 7, stk. 4, retligt ugyldig. Den nationale ret skal
 derfor på den gruppe, der stilles ugunstigt på grund af
 forskelsbehandlingen, anvende de samme regler som
 (1) EFT C 101 af 22.4.1995.
 dem, der gñlder for de ùvrige arbejdstagere, og den
 behùver ikke at anmode om eller afvente, at bestem-
 melsen ophñves ved overenskomstforhandlinger eller
 på anden måde.
 (1) EFT C 64 af 2.3.1996.
 DOMSTOLENS DOM
 af 15. januar 1998
 i sag C-15/96, Kalliope Schöning-Kougebetopoulou mod
 Freie und Hansestadt Hamburg (anmodning om prñjudi-
 ciel afgùrelse fra Arbeitsgericht Hamburg) (1)
 DOMSTOLENS DOM
 (Fri bevñgelighed for personer Ð kollektiv overenskomst
 for offentligt ansatte Ð automatisk oprykning på grundlag af 15. januar 1998
 af anciennitet Ð faglig erfaring erhvervet i en anden i sag C-44/96, Mannesmann Anlagenbau Austria AG m.fl.
 medlemsstat) mod Strohal Rotationsdruck GesmbH (anmodning om
 (98/C 55/24) prñjudiciel afgùrelse fra Bundesvergabeamt) (1)
 (Offentlige kontrakter Ð fremgangsmåderne med hensyn
 (Processprog: tysk) til indgåelse af offentlige bygge- og anlñgskontrakter Ð
 statens trykkeri Ð underafdeling, der driver forretnings-
 virksomhed)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive (98/C 55/25)
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Processprog: tysk)
 I sag C-15/96, angående en anmodning, som Arbeitsge-
 richt Hamburg (Tyskland) i medfùr af EF-traktatens
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 ret verserende sag Kalliope Schöning-Kougebetopoulou offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 mod Freie und Hansestadt Hamburg at opnå en prñjudi-
 ciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af EF-traktatens
 artikel 48 og af artikel 7, stk. 1 og 4, i Rådets forordning I sag C-44/96, angående en anmodning, som Bundesverga-
 nr. 1612/68/EéF af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens beamt (éstrig) i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/32
 Appel iværksat den 28. februar 2007 af Eurostrategies SPRL til prøvelse af kendelse afsagt den 1. december 2006 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-203/06, Eurostrategies sprl mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-122/07 P)
 (2007/C 95/60)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Eurostrategies SPRL (ved solicitors R.A. Lang og S. Crosby)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Kendelsen afsagt af Retten i Første Instans den 1. december 2006 i sag T-203/06 ophæves for så vidt angår grundene.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale appelsagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 Retten i Første Instans (herefter »Retten«) har tilsidesat princippet om parternes ligestilling i henhold til artikel 6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonvention og EU-traktaten, idet den afviste at høre appellantens udlægning for så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt appellanten havde modtaget forhåndsunderretning eller ej, hvilket, såfremt det var blevet modtaget, ville have forlænget Kommissionens frist med femten dage, hvorfor der ikke ville have været behov for anlæggelse af et søgsmål.
 Retten undlod endvidere at høre appellantens udlægning for så vidt angår en anden skrivelse, der af Kommissionen hævdedes sendt pr. e-mail, men som faktisk blev sendt pr. telefax.
 2.
 Retten har tilsidesat Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, idet den lagde til grund, at Kommissionen var berettiget til en femten dages forlængelse af fristen i henhold til forordningens artikel 8, stk. 2, selv om det ikke var godtgjort, at de for en sådan forlængelse nødvendige betingelser var opfyldt. En af de nødvendige betingelser er, at »den, der har fremsat begæringen er blevet underrettet«. Det eneste Kommissionen førte bevis for var imidlertid, at en e-mail var blevet sendt og ikke, at den var blevet modtaget. Appellanten gør gældende, at en e-mail ikke har retsvirkning, før den er blevet set af modtageren. Underretning fandt således ikke sted og kravene i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001 var ikke opfyldt.
 3.
 Retten har tilsidesat en obligatorisk processuel bestemmelse, idet den undlod at foretage en afvejning ved kendelsens afsigelse. Appellanten henviser til artikel 47, stk. 1, og artikel 67, stk. 3, i procesreglement for De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans fastsat den 2. maj 1991 som eksempler på behovet for at foretage afvejninger.
 4.
 Retten foretog et åbenbart fejlskøn, idet den foretog en urigtig gengivelse af den åbenbare betydning af de foreliggende beviser, der på ingen måde godtgør, at Kommissionen har foretaget underretning af appellanten for så vidt angår dens anmodning om en forlængelse på femten dage.
 5.
 Subsidiært i forhold til det fjerde anbringende gøres det gældende, at Retten har tilsidesat fællesskabsretten, idet den lagde til grund, at en e-mail har retsvirkning fra den er sendt og ikke først, når den er modtaget.
 (1) EFT L 145, s. 43.


text:
C 3/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.1.2002
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K(2001) Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K(2001)
 1765 endelig udg. af 11. juli 2001, hvori der erklæres at 1760 endelig udg. af 11. juli 2001, hvori der erklæres at
 foreligge statsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, i foreligge statsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, i
 forbindelse med skattelempelserne i henhold til den fjerde forbindelse med skattelempelserne i henhold til artikel 26 i
 tillægsbestemmelse i Norma Foral (provinslov) 7/1996 af Norma Foral (provinslov) 24/1996 af 5. juli 1996 om
 26. december 1996 og den tiende tillægsbestemmelse i Norma beskatning af selskaber (Lovtidende for Territorio Histórico de
 Foral 4/1998 af 2. december 1998, hvorefter der ydes Alava af 9.8.1996), hvorefter der gives en nedsættelse på 99 %,
 virksomheder, der investerer i Territorio Histórico de Vizcaya, 75 %, 50 % og 25 % af det positive beskatningsgrundlag for
 en skattelempelse på 45 % af den del af deres investeringer i selskabsskatten i de første fire skatteår for virksomheder,
 nye faste materielle anlægsaktiver, der overstiger 2,5 mia. ESP der iværksætter en erhvervsmæssig virksomhed i Territorio
 (15 025 303 EUR). Histórico de Alava efter lovens ikrafttrædelse, forudsat at de
 har indbetalt en selskabskapital på mere end 20 mio. ESP
 (120 202 EUR), at de investerer mere end 80 mio. ESP
 (430 810 EUR) og skaber mere end ti arbejdspladser.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sag T-225/01.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sag T-225/01.
 Sag anlagt den 22. oktober 2001 af Confederación Empre-
 sarial Vasca mod Kommissionen for De Europæiske Sag anlagt den 22. oktober 2001 af Confederación Empre-
 Fællesskaber sarial Vasca mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber.
 (Sag T-267/01)
 (Sag T-268/01)
 (2002/C 3/72)
 (2002/C 3/73)
 (Processprog: spansk)
 (Processprog: spansk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22. oktober 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Europæiske Fællesskaber af Confederación Empresarial Vasca, den 22. oktober 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Bilbao (Spanien), ved advokat Marcos Araujo Boyd. Europæiske Fællesskaber af Confederación Empresarial Vasca,
 Bilbao (Spanien), ved advokat Marcos Araujo Boyd.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 om den — Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 om den
 statsstøtteordning, som Spanien anvender for visse nystif- statsstøtteordning, som Spanien anvender for visse nystif-
 tede virksomheder i provinsen Alava, annulleres. tede virksomheder i provinsen Vizcaya (Spanien), annul-
 leres.
 — Subsidiært: Artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning af — Subsidiært: Artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning af
 11. juli 2001 om den statsstøtteordning, som Spanien 11. juli 2001 om den statsstøtteordning, som Spanien
 anvender for visse nystiftede virksomheder i provinsen anvender for visse nystiftede virksomheder i provinsen
 Alava, annulleres, idet det vil være uretmæssigt at gen- Vizcaya, annulleres, idet det vil være uretmæssigt at
 nemføre forpligtelsen til at tilbagesøge de beløb, som gennemføre forpligtelsen til at tilbagesøge de beløb, som
 Hacienda Foral de Alava har undladt at opkræve i henhold Hacienda Foral de Vizcaya har undladt at opkræve i
 til de omtvistede skattebestemmelser. henhold til de omtvistede skattebestemmelser.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ---pagebreak--- 5.1.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 3/43
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K(2001) Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K(2001)
 1763 endelig udg. af 11. juli 2001, hvori der erklæres at 1761 endelig udg. af 11. juli 2001, hvori der erklæres at
 foreligge statsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, i foreligge statsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, i
 forbindelse med skattelempelserne i henhold til artikel 26 i forbindelse med skattelempelserne i henhold til artikel 26 i
 Norma Foral (provinslov) 3/1996 af 26. juni 1996, hvorefter Norma Foral (provinslov) 7/1996 af 4. juli 1996 om beskat-
 der gives en nedsættelse på 99 %, 75 %, 50 % og 25 % af det ning af selskaber (Lovtidende for Territorio Histórico de
 positive beskatningsgrundlag for selskabsskatten i de første fire Guipúzcoa af 10.7.1996), hvorefter der gives en nedsættelse
 skatteår for virksomheder, der iværksætter en erhvervsmæssig på 99 %, 75 %, 50 % og 25 % af det positive beskatningsgrund-
 virksomhed i Territorio Histórico de Vizcaya efter lovens lag for selskabsskatten i de første fire skatteår for virksomheder,
 ikrafttrædelse, forudsat at de har indbetalt en selskabskapital der iværksætter en erhvervsmæssig virksomhed i Territorio
 på mere end 20 mio. ESP (120 202 EUR), at de investerer mere Histórico de Guipúzcoa efter lovens ikrafttrædelse, forudsat at
 end 80 mio. ESP (430 810 EUR) og skaber mere end ti de har indbetalt en selskabskapital på mere end 20 mio. ESP
 arbejdspladser. (120 202 EUR), at de investerer mere end 80 mio. ESP
 (430 810 EUR) og skaber mere end ti arbejdspladser.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sag T-225/01. Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sag T-225/01.
 Sag anlagt den 22. oktober 2001 af Confederación Empre- Sag anlagt den 22. oktober 2001 af Confederación Empre-
 sarial Vasca mod Kommissionen for De Europæiske sarial Vasca mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber Fællesskaber
 (Sag T-269/01) (Sag T-270/01)
 (2002/C 3/74) (2002/C 3/75)
 (Processprog: spansk) (Processprog: spansk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22. oktober 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 den 22. oktober 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Confederación Empresarial Vasca,
 Europæiske Fællesskaber af Confederación Empresarial Vasca,
 Bilbao (Spanien), ved advokat Marcos Araujo Boyd.
 Bilbao (Spanien), ved advokat Marcos Araujo Boyd.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 om den
 — Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 om den statsstøtteordning, som Spanien anvender for virksom-
 statsstøtteordning, som Spanien anvender for visse nystif- heder i provinsen Guipúzcoa, i form af skattelempelse på
 tede virksomheder i provinsen Guipúzcoa (Spanien), 45 % af investeringer, annulleres.
 annulleres.
 — Subsidiært: Artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning af
 — Subsidiært: Artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 om den statsstøtteordning, som Spanien
 11. juli 2001 om den statsstøtteordning, som Spanien anvender for visse nystiftede virksomheder i provinsen
 anvender for visse nystiftede virksomheder i provinsen Guipúzcoa, i form af en skattelempelse på 45 % af
 Guipúzcoa, annulleres, idet det vil være uretmæssigt at investeringer, annulleres, idet det vil være uretmæssigt at
 gennemføre forpligtelsen til at tilbagesøge de beløb, som gennemføre forpligtelsen til at tilbagesøge de beløb, som
 Hacienda Foral de Guipúzcoa har undladt at opkræve i Hacienda Foral de Guipúzcoa har undladt at opkræve i
 henhold til de omtvistede skattebestemmelser. henhold til de omtvistede skattebestemmelser.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
7.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/37
 princippet er tilsidesat ved, at der er anvendt engelsk under i Det Forenede Kongerige. Ifølge sagsøgeren er alle disse
 udvælgelsesproceduren og begået en række andre fejl under betragtninger fejlagtige, idet der ikke ville opstå nogle væsentli-
 proceduren. Ifølge sagsøgeren er den trufne afgørelse heller ge sociale problemer, hvis British Energy blev insolvent, og
 ikke begrundet. den anfægtede beslutning er derfor i strid med pkt. 23, litra
 c), i rammebestemmelserne. Sagsøgeren har endvidere gjort
 gældende, at den omhandlede støtte ikke er begrænset til det
 beløb, der er nødvendigt for at British Energy kan fortsætte
 sine aktiviteter, hvilket begrundes med, at hvis British Energy
 blev sat under administration i henhold til engelsk insolvensret,
 ville omkostningerne ved fortsættelse af aktiviteterne muligvis
 være mindre. På denne baggrund finder sagsøgeren ligeledes,
 at beslutningen er i strid med pkt. 23, litra e) i rammebestem-
 Sag anlagt den 14. april 2003 af AES Drax Power Limited melserne. Sagsøgeren har endvidere anført, at den anfægtede
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber beslutning er i strid med pkt. 23, litra a) i rammebestemmelser-
 ne, idet den ikke tager højde for, at den omhandlede støtte
 ydes i form af et kontantbeløb, som deponeres af regeringen.
 (Sag T-124/03) Ifølge sagsøgeren fjerner disse deponeringer markedsrisikoen
 ved at handle med British Energy, og er derfor ikke sammenfal-
 dende med lån eller statsgaranterede lån, som omhandlet i
 (2003/C 135/59) pkt. 23, litra a) i rammebestemmelserne. Endelig har sagsøge-
 ren anført, at sagsøgte har overskredet grænserne for sin
 skønsudøvelse i henhold til EF-traktaten og de generelle EU-
 (Processprog: engelsk) retlige principper, idet der ikke er taget hensyn til virkningerne
 af den omhandlede støtte for British Energys konkurrrenter.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der (1 ) EFT 1999 C 288, s. 2.
 den 14. april 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af AES Drax Power Limited, Selby
 (Det Forenede Kongerige), ved K.P.E. Lasok QC og Solicitor
 E. Gibson-Bolton.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Der anordnes den bevisoptagelse, som er fornøden med
 henblik på afklaring af sagens faktiske omstændigheder. Sag anlagt den 14. april 2003 af Reckitt Benckiser (España),
 S.L., mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 — Den anfægtede beslutning af 27. november 2002 om (Varemærker og Design)
 statsstøtte NN101/02 til British Energy plc. annulleres.
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger. (Sag T-126/03)
 (2003/C 135/60)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets
 artikel 131, stk. 2 — det sprog, stævningen blev affattet på: engelsk)
 I september 2002 tildelte den britiske regering statsstøtte til
 redning af British Energy plc., som er en af hovedproducenter-
 ne af elektricitet i Det Forenede Kongerige og er kernekraft-
 værksoperatør. Ved den anfægtede beslutning fastslog sagsøg-
 te, at denne statsstøtte var forenelig med EF-traktaten. Sagsøge- Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 ren, en af British Energys konkurrenter, har anlagt sag med den 14. april 2003 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 påstand om annullation af denne beslutning, idet den har i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Reckitt Benckiser
 anført, at Kommissionen handlede i strid med dens egne (España), S.L., Barcelona (Spanien), ved advokat Monica Esteve
 rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukture- Sanz.
 ring af kriseramte virksomheder ( 1). Sagsøgeren har bestridt
 sagsøgtes anbringende om, at British Energy uden den om-
 handlede støtte ville være insolvent og måtte have indstillet
 sine aktiviteter, og at dette ville have alvorlige konsekvenser Den anden part i sagen for appelkammeret var ALADIN
 både for den nukleare sikkerhed og for forsyningssikkerheden Gesellschaft für innovative mikrobiologische Systeme GmbH.


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/48
 Rettens dom af 10. december 2009 — Antwerpse Bouwwerken mod Kommissionen
 (Sag T-195/08) (1)
 (Offentlige kontrakter - EF-udbudsprocedure - opførelse af en produktionshal for referencematerialer - afvisning af en ansøgers bud - annullationssøgsmål - retlig interesse - formaliteten - fortolkning af et krav i udbudsbetingelserne - overensstemmelse mellem tilbud og kravene i udbudsbetingelserne - udøvelse af beføjelsen til at anmode om yderligere oplysninger om buddene - erstatningssøgsmål)
 2010/C 24/83
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Antwerpse Bouwwerken NV (Anvers, Belgien) (først ved avocats J. Verbist og D. de Keuster, derefter ved avocats J. Verbist, B. van de Walle de Ghelcke og A. Vandervennet)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. Manhaeve, som befuldmægtiget, bistået af avocat M. Gelders)
 Sagens genstand
 Dels påstand om annullation af Kommissionens beslutning om afvisning af det bud, der var afgivet af sagsøgeren inden for rammerne af et begrænset udbud vedrørende opførelse af en produktionshal for referencematerialer på et område tilhørende Institut for Referencematerialer og -målinger i Geel (Belgien) og tildeling af den offentlige kontrakt til en anden ansøger, dels påstand om erstatning for det tab, sagsøgeren hævder at have lidt som følge af Kommissionens beslutning.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Antwerpse Bouwwerken NV betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne vedrørende sagen om foreløbige forholdsregler i sag T-195/08 R.
 (1) EUT C 183 af 19.7.2008.


text:
8.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/19
 Sag anlagt den 21. februar 2008 af EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Republikken Island
 (Sag E-3/08)
 (2008/C 113/16)
 Den 21. februar 2008 anlagde EFTA-Tilsynsmyndigheden, repræsenteret ved Niels Fenger og Florence Simonetti som befuldmægtigede, sag mod Republikken Island ved EFTA-Domstolen.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1)
 Det fastslås, at Republikken Island ved inden for den foreskrevne frist ikke at have vedtaget de foranstaltninger, der er nødvendige for national gennemførelse af den retsakt, der er nævnt i punkt 12u i kapitel XV i bilag II til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 648/2004 af 31. marts 2004 om vaske- og rengøringsmidler), som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 hertil, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØS-aftalens artikel 7.
 2)
 Republikken Island tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Retlige og faktiske omstændigheder samt anbringender:
 —
 Sagen vedrører en EF-forordning om vaske- og rengøringsmidler.
 —
 Det siges i EØS-aftalens artikel 7, at:
 »Retsakter, der er omhandlet eller indeholdt i bilagene til denne aftale eller i afgørelser truffet af Det Blandede EØS-udvalg, er bindende for de kontraherende parter og udgør eller skal gøres til en del af deres interne retsorden på følgende måder:
 a)
 en retsakt svarende til en EØF-forordning skal som sådan gøres til en del af de kontraherende parters interne retsorden
 b)
 en retsakt svarende til et EØF-direktiv overlader det til de kontraherende parters myndigheder at bestemme form og midler for gennemførelsen.«.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden anfører, at Islands regering har undladt at gøre forordningen til en del af landets interne retsorden inden for den foreskrevne frist.


text:
11.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 300/36
 Sag anlagt den 14. juli 2017 — Bateni mod Rådet
 (Sag T-455/17)
 (2017/C 300/45)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Naser Bateni (Hamborg, Tyskland) (ved advokaterne M. Schlingmann og M. Bever)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 1.
 Den Europæiske Union, repræsenteret ved Rådet, tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 250 000,00 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt, som følge af:
 —
 Opførelse i afsnit III i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP ved Rådets afgørelse 2011/783/FUSP af 1. december 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2011, L 319, s. 71) og opførelse i afsnit III i bilag VIII til Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1245/2011 af 1. december 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2011, L 319, s. 11).
 —
 Opførelse i afsnit III i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT 2012, L 88, s. 1).
 —
 Opførelse i afsnit III i bilaget til Rådets afgørelse 2013/661/FUSP af 15. november 2013 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2013, L 306, s. 18) og i afsnit III i bilaget til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1154/2013 af 15. november 2013 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2013, L 306, s. 3).
 2.
 Den Europæiske Union, repræsenteret ved Rådet, tilpligtes at betale morarenter, der beregnes med Den Europæiske Centralbanks rentesats for de vigtigste refinansieringstransaktioner, forhøjet med to procentpoint, fra den 24. marts 2017 og indtil den fulde betaling af det i påstand 1 nævnte beløb sker.
 3.
 Den Europæiske Union, repræsenteret ved Rådet, tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder sagsøgerens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført et enkelt anbringende.
 1.
 Første anbringende om, at Rådet i alvorlig grad har tilsidesat retsforskrifter, der beskytter sagsøgeren, ved vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren. Sagsøgeren har som følge heraf lidt en betydelig ikke-økonomisk skade, som Rådet skal erstatte.
 —
 Sagsøgeren har fået medhold i sine annullationssøgsmål til prøvelse af hans opførelse på sanktionslisterne. Retten annullerede disse retsakter ved endelig dom af 6. september 2013 i sagerne T-42/12 og T-181/12, og af 16. september 2015 i sag T-45/14, for så vidt som de vedrørte sagsøgeren. Retten fandt herved, at Rådet i hver enkelt tilfælde ikke havde henvist til nogen grunde, der havde kunnet begrunde sagsøgerens opførelse på sanktionslisterne, og havde derfor klart foretaget et urigtigt skøn samt undladt at opfylde sin forpligtelse til at udvise omhu.
 —
 I henhold til retspraksis fra Retten (Safa Nicu Sepahan Co. mod Rådet, sag T-384/11, dom af 25.11.2014), som Domstolen sidenhen har stadfæstet (sag C-45/15, dom af 30.5.2017), forelå der en alvorlig tilsidesættelse af både materielle beskyttende bestemmelser i de respektive retsgrundlag, og af den pågældende persons grundlæggende rettigheder, navnlig retten til en effektiv domstolsbeskyttelse.
 —
 Annullationen alene af de pågældende retsakter udgør ikke tilstrækkelig erstatning. De vidtrækkende sociale, erhvervsmæssige og private konsekvenser af de ulovlige listeopførelser af sagsøgeren i årenes løb kan kun opvejes af betaling af erstatning herfor.


text:
C 169/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.7.2002
 1) Den Europæiske Ombudsmand frifindes. DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. den 30. april 2002
 i de forenede sager T-195/01 og T-207/01, Government
 (1) EFT C 316 af 4.11.2000.
 of Gibraltar mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (1)
 (Statsstøtte — skattemæssige bestemmelser — eksisterende
 eller ny støtte — indledning af den formelle undersøgelses-
 procedure i henhold til artikel 88, stk. 2, EF)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (2002/C 169/53)
 den 3. maj 2002 (Processprog: engelsk)
 i sag T-177/01, Jégo-Quéré & Cie SA mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1) I de forenede sager T-195/01 og T-207/01, Government of
 Gibraltar ved barristers A. Sutton, M. Llamas, og avocat
 (Fiskeri — forordning (EF) nr. 1162/2001 — genopbygning W. Schuster, og med valgt adresse i Luxembourg, mod
 af kulmulebestanden — rederi beskæftiget med fiskeri — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 annullationssøgsmål — individuelt berørt person — formali- gede: V. Di Bucci og R. Lyal), støttet af Kongeriget Spanien
 teten) (befuldmægtiget: R. Silva de Lapuerta) angående påstande
 om, at Kommissionens beslutning SG(2001) D/289755 og
 SG(2001) D/289757 af 11. juli 2001 om at indlede en
 (2002/C 169/52) procedure i henhold til artikel 88, stk. 2, EF, vedrørende
 Gibraltars beskatningsordning for selskaber, der er fritaget for
 skat, eller er skattemæssigt begunstiget, annulleres, har Retten
 (Processprog: fransk) (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, R.M. Moura Ramos, og dommerne V. Tiili, J. Pirrung,
 P. Mengozzi og A.W.H. Meij; justitssekretær: fuldmægtig
 J. Plingers, den 30. april 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 I sag T-177/01, Jégo-Quéré & Cie SA, Lorient (Frankrig), ved lyder således:
 avocats A. Creus Carreras, B. Uriarte Valiente og A. Agustinoy
 Guilayn, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: T. van Rijn og A. Bordes), angående en 1) I sag T-195/01:
 påstand om annullation af artikel 3, litra d), og artikel 5 i
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1162/2001 af 14. juni a) Kommissionens beslutning SG(2001) D/289755 af
 2001 om foranstaltninger for genopbygning af kulmulebestan- 11. juli 2001 om at indlede en procedure i henhold til
 den i ICES-underområde III, IV, V, VI og VII og ICES-afsnit artikel 88, stk. 2, EF, vedrørende Gibraltars beskatnings-
 VIII a, b, d, e og om dertil knyttede betingelser for kontrol af ordning for selskaber, der er fritaget for skat, annulleres.
 fiskerfartøjers aktiviteter (EFT L 159, s. 4), har Retten (Første
 Udvidede Afdeling), sammensat af præsidenten B. Vesterdorf,
 og dommerne K. Lenaerts, J. Azizi, N.J. Forwood og H. Legal; b) Kommissionen tilpligtes at betale de af Government of
 justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, den 3. maj 2002 Gibraltar afholdte omkostninger samt at bære sine
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: egne omkostninger med undtagelse af omkostningerne i
 forbindelse med sag T-195/01 R om foreløbige forholds-
 regler, der alene betales af Govenment of Gibraltar.
 1) Formalitetsindsigelsen tages ikke til følge.
 c) Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger.
 2) Sagen fremmes til realitetsbehandling.
 2) I sag T-207/01:
 3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 a) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 (1) EFT C 289 af 13.10.2001. b) Government of Gibraltar tilpligtes at betale de af Kommis-
 sionen afholdte omkostninger og til at bære sine egne
 omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med
 sag T-207/01 R om foreløbige forholdsregler.
 ---pagebreak--- 13.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 169/31
 c) Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger. KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 16. april 2002
 (1) EFT C 303 af 27.10.2001.
 i sag T-64/00, Continental and Overseas Investments NV
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Annullationssøgsmål — indførsel af fjernsynsapparater
 med oprindelse i Tyrkiet — fornødent at træffe afgørelse)
 (2002/C 169/55)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: nederlandsk)
 den 9. april 2002
 I sagerne T-64/00, Continental and Overseas Investments NV
 i sag T-210/93, H. Hepp mod Rådet for Den Europæiske
 Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesska- (tidligere: Jubertrade NV), Antwerpen (Belgien), ved advokater-
 ne Y. Van Gerven og I. Bernaerts, og med valgt adresse i
 ber (1)
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: R. Tricot og J. Stuyck), angående en
 (Erstatningssøgsmål — ansvar uden for kontraktsforhold påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(1999)
 — mælk — producenter, der har påtaget sig en ikke- 4419 endelig udg. (REC 4/99) af 14. december 1999 om, at
 markedsførings- eller omstillingsforpligtelse — ufornødent der skal foretages efteropkrævning, og om afslag på fritagelse
 at træffe afgørelse i sagen) for importafgifter af fjernsynsappater med oprindelse i Tyrkiet,
 har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, M. Jaeger, og dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; justitssek-
 (2002/C 169/54) retær: H. Jung, den 16. april 2002 afsagt kendelse, hvis
 konklusion lyder således:
 (Processprog: tysk)
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 I sagen T-210/93, Hepp, Villmar-Weyer (Tyskland), ved
 Rechtsanwalt H. Heep mod Rådet for Den Europæiske Union (1) EFT C 149 af 27.5.2000.
 (befuldmægtigede: A. Brautigam og A.-M. Colaert) og Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede:
 D. Booß, M. Niejahr, H.-J. Rabe og M. Núñez-Müller), angående
 en påstand om erstatning på grundlag af trakatens artikel 178
 og artikel 215, stk. 2 (nu artikel 235 EF og artikel 288, stk. 2,
 EF) af tab som følge af, at sagsøgeren ikke har kunnet
 markedsføre mælk i henhold til Rådets forordning (EØF)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for
 anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68
 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter (EFT L 90, den 16. april 2002
 s. 13), som suppleret ved Kommissionens forordning (EØF)
 nr. 1371/84 af 16. maj 1984 (EFT L 132, s. 11), har Retten i sag T-204/00, CCBB Vervoer- en Distributiecentrum BV
 (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsforman- mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 den, R.M. Moura Ramos, og dommerne V. Tiili, J. Pirrung,
 P. Mengozzi og A.W.H. Meij; justitssekretær: H. Jung, den (Annullationssøgsmål — indførsel af fjernsynsapparater
 9. april 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: med oprindelse i Tyrkiet — ufornødent at træffe afgørelse)
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. (2002/C 169/56)
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. (Processprog: nederlandsk)
 (1) EFT C 270 af 19.10.1992. I sag T-204/00, CCBB Vervoer- en Distributiecentrum BV, ved
 advokat R.G. Snouckaert van Schauburg, og med valgt adresse
 i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtiget: R. Tricot), angående en påstand om


text:
1.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/17
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 19. november 2015 — Dumitru Tarcău og Ileana Tarcău mod Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Oradea — Rumænien)
 (Sag C-74/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - forbrugerbeskyttelse - direktiv 93/13/EØF - artikel 1, stk. 1 og 2, litra b) - urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler - kautionsaftaler og garantiaftaler med sikkerhed i fast ejendom, der indgås med et realkreditinstitut af fysiske personer, der ikke handler som led i deres erhverv, og som ikke har nogen funktionel forbindelse med det erhvervsdrivende selskab, de stiller sig som garanter for))
 (2016/C 038/25)
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Oradea
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Dumitru Tarcău og Ileana Tarcău
 Sagsøgte: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA — Sucursala Baia Mare, Cristian Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta, under likvidation og SC Crisco SRL
 Konklusion
 Artikel 1, stk. 1 og 2, litra b), i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at direktivet kan finde anvendelse på en garantiaftale med sikkerhed i fast ejendom eller en kautionsaftale indgået mellem en fysisk person og et kreditinstitut med henblik på at garantere opfyldelse af de forpligtelser, som et erhvervsdrivende selskab har påtaget sig over for kreditinstituttet i forbindelse med en kreditaftale, når denne fysiske person ikke har handlet som led i sit erhverv og ikke har nogen funktionel forbindelse med det pågældende selskab.
 (1) EUT C 171 af 26.5.2015.


text:
25.6.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 186/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Innsbruck (Østrig) den 18. marts 2011 — Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH mod Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH
 (Sag C-132/11)
 2011/C 186/19
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberlandesgericht Innsbruck
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH
 Sagsøgt: Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er unionsretten i den gældende affattelse og i særdeleshed grundrettighedscharterets artikel 21 (i forbindelse med artikel 6, stk. 1, TEU), det almindelige unionsretlige princip om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder (artikel 6, stk. 3, TEU) og artikel 1, 2 og 6 i direktiv 2000/78/EF (1) til hinder for en national kollektiv overenskomst, der indirekte forskelsbehandler ældre arbejdstagere derved, at der ved deres indplacering i en bestemt arbejdstagerkategori, som er afgørende for lønnens størrelse, kun tages hensyn til færdigheder og kundskaber, som de som stewards/stewardesser har erhvervet i et bestemt luftfartsselskab, men ikke til materielt identiske færdigheder og kundskaber, de har erhvervet i et andet luftfartsselskab i samme koncern? Gælder dette også for ansættelsesforhold, der er indgået før den 1. december 2009?
 2)
 Kan en national ret behandle en klausul i en individuel ansættelseskontrakt, der strider mod grundrettighedscharterets artikel 21, det almindelige unionsretlige princip om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder og/eller artikel 1, 2 og 6 i direktiv 2000/78/EF, som delvist ugyldig og analogt med Rieser-dommen (2) og afgørelsen vedrørende de kartelretsstridige aftaler i Béguelin-sagen (3) undlade at anvende klausulen på grund af de unionsretlige grundrettigheders horisontale direkte virkning?
 (1) Rådets direktiv 2000/78/EF af 27.11.2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16).
 (2) Dom af 5.5.2004 i sag C-157/02 (Sml. I, s. 1477).
 (3) Dom af 25.11.1971 i sag C-22/71 (Sml. 1971, s. 257, org.ref.: Rec. s. 949).


text:
26.4.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 101/43
 på over fire måneder, blev fristen for afståelse af Legrand afhænge af en national rets afgørelse, og idet den har givet
 fastsat til den 5. december 2002. Ifølge sagsøgeren har afkald på sin eksklusive kompetence til at træffe afgørelse i
 Kommissionen som følge af disse økonomiske konsekvenser sager, der vedrører kontrol af fusioner med fællesskabsdimen-
 og pligten til at opfylde Rettens domme været forpligtet til at sion.
 udvise en særlig agtpågivenhed under den fornyede behandling
 af sagen.
 Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at Kommissionen
 har begået en åbenbar skønsfejl ved at anse de foreslåede
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at afhjælpningsforanstaltninger for at være utilstrækkelige under
 Kommissionen ikke har draget konsekvenserne af Rettens dom hensyn til de afståede virksomheders påståede utilstrækkelige
 i sag T-310/01. Sagsøgeren har anført, at Kommissionen har forretningsmæssige bæredygtighed. Hertil kommer, at Kom-
 genoptaget proceduren i »fase I«, mens Retten havde pålagt missionen ifølge sagsøgeren har tilsidesat proportionalitets-
 den at genoptage undersøgelsen på det trin, hvor Kommissio- princippet ved at afslå at tage de potentielle erhververe af de
 nen havde begået sagsbehandlingsfejlen, dvs. på tidspunktet afståede aktiver og det alternative forslag til afståelse af et
 for meddelelsen af klagepunkter. væsentligt aktiv i betragtning. Endelig har sagsøgeren gjort
 gældende, at Kommissionen har tilsidesat forordning nr. 4064/
 89 ved at nægte at foretage en vurdering af sagsøgerens
 adfærdsregulerende tilsagn.
 For det andet har sagsøgeren påberåbt sig, at selskabets ret
 til kontradiktion er blevet tilsidesat. Ifølge sagsøgeren har
 Kommissionen ikke meddelt de klagepunkter, som den ville
 gøre gældende over for selskabet, inden for fristerne og med Til sidst har sagsøgeren gjort gældende, at beslutningen om at
 en sådan klarhed, at det havde mulighed for at foreslå lukke sagen er behæftet med en retlig fejl, eftersom den savner
 hensigtsmæssige afhjælpningsforanstaltninger. Sagsøgeren har retligt grundlag i forordning 4064/90 eller i noget andet retligt
 endvidere anført, at Kommissionen har nægtet selskabet enhver princip. I den forbindelse har sagsøgeren ligeledes påberåbt
 adgang til resultaterne af de markedsundersøgelser, den har sig, at det kollegialitetsprincip, som gælder for Kommissionen,
 foretaget med henblik på at vurdere rækkevidden af de af er blevet tilsidesat.
 sagsøgeren foreslåede afhjælpningsforanstaltninger.
 (1 ) Sag nr. COMP/M.2283 — Schneider/Legrand.
 For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at princippet om (2 ) Indledning af procedure og opgivelse af et fusionsprojekt (sag
 god forvaltningsskik er blevet tilsidesat, idet Kommissionen COMP/M.2282 — Schneider/Legrand II) (EØS-relevant tekst) (EUT
 har foretaget en urigtig gengivelse af afhjælpningsforanstalt- C 29 af 7.2.2003, s. 5).
 ningerne i det spørgeskema, som er udarbejdet til brug ved (3 ) Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21.12.1989 om kontrol
 med fusioner og virksomhedsovertagelser (EFT L 395, s. 1).
 markedsundersøgelserne, og ikke har taget hensyn til visse
 faktiske oplysninger, som nuancerer resultaterne heraf.
 For det fjerde har sagsøgeren påberåbt sig en række retlige fejl
 og åbenbare skønsfejl. Sagsøgeren gør gældende, at Kommis-
 sionen har bortset fra følgerne af sine beslutninger, idet den
 fandt, at den anmeldte fusion fortsat rejste alvorlig tvivl med
 hensyn til, om den var forenelig med fællesmarkedet. Ifølge
 sagsøgeren har Kommissionen hermed, i strid med artikel 2,
 stk. 2, i forordning nr. 4064/89 (3) og i strid med Rettens dom, Sag anlagt den 6. februar 2003 af Gunda Schumann mod
 givet afkald på at tage endelig stilling. Hertil kommer, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Kommissionen ifølge sagsøgeren har anvendt en målestok for
 bevisvurderingen af de omtvistede faktiske omstændigheder,
 som er strengere end den, der følger af artikel 2, stk. 2, i i (Sag T-49/03)
 forordning nr. 4064/89.
 (2003/C 101/77)
 Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at Kommissionen på
 intet tidspunkt har været tæt på at opfylde de krav, som (Processprog: tysk)
 må stilles til beviset for, at der foreligger virkninger af
 konglomerattypen.
 Endelig har sagsøgeren anført, at Kommissionen har begået Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 retlige fejl og skønsfejl i sin vurdering af de afhjælpningsforan- den 6. februar 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 staltninger, sagsøgeren har foreslået. Kommissionen har således Europæiske Fællesskaber af Gunda Schumann, Berlin, ved
 forkastet disse foranstaltninger, idet den ladet sin vurdering Rechtsanwalt Y. Bock, og med valgt adresse i Luxembourg.
 ---pagebreak--- C 101/44 DA Den Europæiske Unions Tidende 26.4.2003
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (Belgien), ved avocats Jean-François Bellis, Peter L’Ecluse og
 Martin Favart, og med valgt adresse i Luxembourg.
 — Annullation af afgørelsen af 4. juni 2002 truffet af
 udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/A/11/
 01 om ikke at give sagsøgeren adgang til de prøver, der
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 lå efter stopprøverne, samt af udvælgelseskomitéens
 afgørelse af 19. juli 2002, hvorved den stadfæstede
 nævnte afgørelse. — Den bøde, som Gyproc blev pålagt ved Kommissionens
 beslutning af 27. november 2002 om en procedure i
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. henhold til artikel 81 EF i sagen KOMP/E-1/37.152 —
 Gipsplader, nedsættes betydeligt.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren deltog i stopprøverne i den almindelige udvælgel-
 sesprøve KOM/A/11/01. Ved afgørelse af 4. juni 2002 meddel- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 te udvælgelseskomitéen sagsøgeren, at han ikke havde opnået
 de krævede minimumspoint og derfor ikke kunne få adgang
 til udvælgelsesprøvens efterfølgende prøver. Det blev i bilaget
 til afgørelsen anført, at et spørgsmål i stopprøverne var blevet Beslutningen, som er genstand for dette søgsmål, vedrører en
 annulleret, således at der kun var indgået 39 besvarelser til aftale mellem BPB, Gebruder Knauf Westdeutsche Gipswerke
 vurdering. KG, Société Lafarge SA og sagsøgeren på markedet for
 gipsplader. Sagsøgeren har ikke bestridt eksistensen af visse
 former for praksis, som ifølge Kommissionen er forbudt.
 Sagsøgeren anfører, at den anfægtede afgørelse er i strid med Sagsøgeren har imidlertid henledt sagsøgtes opmærksomhed
 proportionalitetsprincippet, idet en efterfølgende annullering på, at rækkevidden af de over for sagsøgeren rejste klagepunk-
 af en stopprøve på alle sprogversioner med henblik på at ter bør reduceres væsentligt i tid, i sted og i omfang.
 ophæve fejl i én sprogversion ikke er nødvendig for at sikre en
 ligebehandling og en objektiv vurdering af alle deltagere i
 udvælgelsesprøven. Herudover er afgørelsen usaglig, idet der
 heri ikke tages hensyn til den nødvendige afvejning af almen Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende, at
 interesse og personlig interesse. Annullation af et spørgsmål Kommissionen har anlagt et fejlskøn og tilsidesat EF-Traktatens
 med den følge, at den reelt »rigtige« besvarelse ikke blev artikel 81 ved at antage, at sagsøgeren har foretaget en
 vurderet, var bestemmende for udvælgelseskomitéens afgørelse udveksling af oplysninger vedrørende salgsmængder på det
 om ikke at give sagsøgeren adgang til prøverne efter stopprø- tyske, engelske, og franske marked samt på Benelux-markedet
 verne. Det drejer sig derfor om et undtagelsestilfælde, som i perioden fra juni 1996 til november 1998.
 udvælgelseskomitéen ikke har behandlet som sådant.
 Sagsøgeren er ligeledes af den opfattelse, at sagsøgte har anlagt
 et fejlskøn og har tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning
 nr. 17 og sagsøgtes egne retningslinjer med hensyn til
 udmålingen af bødernes størrelse, samt tilsidesat EF-Traktatens
 artikel 253 og principperne om proportionalitet, ligebehand-
 ling, billighed og beskyttelse af den berettigede forventning:
 Sag anlagt den 10. februar 2003 af Gyproc Benelux N.V.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — ved ikke at tage hensyn til sagsøgerens ringe størrelse og
 at sagsøgerens aktiviteter er baseret på et »enkelt-pro-
 (Sag T-50/03) dukt«, og til, at sagsøgeren ikke har udvist nogen retsstri-
 dig adfærd på det britiske marked, det franske marked
 eller på Benelux-markedet i perioden mellem juni 1996
 (2003/C 101/78) og april 1998.
 (Processprog: fransk) — ved ikke som formildende omstændigheder at tage hensyn
 til, at sagsøgeren alene har handlet »ligesom konkurrenter-
 ne« og til, at sagsøgeren ophørte med den retsstridige
 adfærd i samme øjeblik, Kommissionen greb ind.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 10. februar 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Gyproc Benelux N.V., Wijnegen


text:
16.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 336/32
 Sag anlagt den 20. september 2013 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-92/13)
 2013/C 336/71
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat S. Orlandi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om at foretage beregning af godskrivningen af de pensionsrettigheder, som er erhvervet før tiltrædelsen af tjenesten, på grundlag af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at artikel 9 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten er ulovlig og følgelig ikke finder anvendelse.
 —
 Annullation af afgørelsen af 15. februar 2013 om at godskrive de pensionsrettigheder, som sagsøgeren har erhvervet før tiltrædelsen af tjenesten, i forbindelse med overførslen af disse til Den Europæiske Unions institutioners pensionsordning, i medfør af de almindelige gennemførelsesbestemmelser i artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten af 3. marts 2011.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
C 59/20 DA Den Europæiske Unions Tidende 6.3.2004
 — i § 1, stk. 1, §3, stk. 1, § 35 og 37 i — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost-
 Musterbauordnung ikke har fastsat tilstrække- ninger.
 lig klare sikkerhedsbestemmelser for arbejdsta-
 gere vedrørende ovenlys
 — i § 3, stk.1, nr. 1, og § 20 i Arbeitsstättenverord- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 nung ikke har fastsat tilstrækkelig bindende
 bestemmelser om læsseramper og -slisker,
 Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 27. novem-
 b) og idet den ikke har underrettet Kommissionen om ber 2002.
 ændringerne i de omtvistede love.
 2. Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens (1) EFT L 309 af 27.11.2001, s. 1.
 omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 31. decem- Sag anlagt den 23. januar 2004 af Kommissionen for De
 ber 1992, uden at Forbundsrepublikken Tyskland havde Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 vedtaget de nødvendige bestemmelser for at efterkomme
 forpligtelserne i direktivets artikel 3, sammenholdt med direkti-
 vets bilag I, punkt 4.4, tredje punktum, punkt 10.1, første (Sag C-20/04)
 punktum, punkt 10.2 og punkt 14.1.
 (2004/C 59/34)
 (1) EFT L 393, s. 1.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 23. januar 2004 anlagt sag mod Den Franske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved W. Wils,
 som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sag anlagt den 21. januar 2004 af Kommissionen for De Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 1. Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine
 (Sag C-17/04) forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2002/
 50/EF af 6. juni 2002 om tilpasning til den tekniske
 udvikling af Rådets direktiv 1999/36/EF om transpor-
 (2004/C 59/33) tabelt trykbærende udstyr (1), idet den ikke har sat de
 nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft
 for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændig-
 heder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 21. januar 2004 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af 2. Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved D. Grego- ninger.
 rio Valero Jordana, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 1. januar
 forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets 2003.
 direktiv 2001/80/EF (1) af 23. oktober 2001 om begræns-
 ning af visse luftforurenende emissioner fra store fyrings-
 anlæg, idet det ikke har udstedt alle de love og administra-
 (1) EFT L 149 af 7.6.2002, s. 28.
 tive bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme
 direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har
 underrettet Kommissionen herom.


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/15
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 21. marts 2013 — Salzburger Flughafen GmbH mod Umweltsenat (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)
 (Sag C-244/12) (1)
 (Vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet - direktiv 85/337/EØF - artikel 2, stk. 1, og artikel 4, stk. 2 - projekter omfattet af bilag II - udvidelsen af en lufthavns infrastruktur - vurdering på grundlag af grænseværdier eller kriterier - artikel 4, stk. 3 - udvælgelseskriterier - bilag III, punkt 2, litra g) - tætbefolkede områder)
 2013/C 156/23
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Salzburger Flughafen GmbH
 Sagsøgt: Umweltsenat
 Procesdeltagere: Landesumweltanwaltschaft Salzburg og Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgerichtshof — fortolkning af Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175, s. 40), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (EFT L 73, s. 5) — projekter, som kan undergives en vurdering — udvidelse af en lufthavn — en medlemsstats lovgivning, hvorefter der kun skal foretages en vurdering af et sådant projekts indvirkninger på miljøet, såfremt antallet af flyvninger kan forventes at stige med mindst 20 000 pr. år
 Konklusion
 1)
 Artikel 2, stk. 1, artikel 4, stk. 2, litra b), og artikel 4, stk. 3, i Rådets direktiv af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, er til hinder for en national lovgivning, som kun undergiver projekter, der vedrører en ændring af en lufthavns infrastruktur, og som er omfattet af bilag II til direktivet, en vurdering af deres indvirkning på miljøet, såfremt antallet af flyvninger som følge af projekterne kan forventes at stige med mindst 20 000 pr. år.
 2)
 Bestemmelserne i artikel 2, stk. 1, artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3, i direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 97/11, har direkte virkning, når en medlemsstat i henhold til direktivets artikel 4, stk. 2, litra b), vedrørende projekter, der er omfattet af bilag II hertil, indfører en grænseværdi, som er uforenelig med forpligtelsen i henhold til direktivets artikel 2, stk. 1, og artikel 4, stk. 3, hvilket indebærer, at de kompetente nationale myndigheder skal sikre, at det først undersøges, om de omhandlede projekter kan få væsentlig indvirkning på miljøet, og, såfremt dette er tilfældet, at der dernæst foretages en vurdering af deres indvirkning.
 (1) EUT C 235 af 4.8.2012.