text:
13.3.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 71/25
 at have lidt som fùlge af, at han blev forhindret i at mar- KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 kedsfùre mñlk som fùlge af anvendelsen af Rådets forord-
 den 3. december 1998
 ning (EéF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige
 regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning i sag T-230/94 (92), Frederick Farrugia mod Kommissio-
 (EéF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mñlk og mejeri- nen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 produkter (EFT L 90 af 1.4.1984, s. 13), som suppleret af
 Kommissionens forordning (EéF) nr. 1371/84 af 16. maj (Beregning af sagsomkostninger)
 1984 (EFT L 132 af 18.5.1984, s. 11), har Retten (Fjerde (1999/C 71/48)
 Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 R. M. Moura Ramos, og dommerne R. García-Valdecasas,
 V. Tiili, P. Lindh og P. Mengozzi; justitssekretñr: H. Jung, (Processprog: engelsk)
 den 15. december 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således:
 I sag T-230/94 (92), Frederick Farrugia, Athen, ved advo-
 kat Linos Sissilianos, Athen, mod Kommissionen for De
 1) Det er ufornùdent at trñffe afgùrelse i sagen. Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Ana Maria
 Alves Vieira), angående en påstand om beregning af sags-
 omkostninger som fùlge af Rettens dom af 21. marts
 2) Rådet og Kommissionen betaler sagens omkostninger. 1996, sag T-230/94, Farrugia mod Kommissionen, Sml. II,
 s. 195, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afde-
 (1) EFT C 165 af 2.7.1992. lingsformanden, A. Potocki, og dommerne C. W. Bellamy
 og A. W. H. Meil; justitssekretñr: H. Jung, den 3. decem-
 ber 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 De sagsomkostninger, som Kommissionen skal betale sag-
 sùgeren, fastsñttes til i alt 1 200 000 GRD.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 4. december 1998 (1) EFT C 101 af 22.4.1995.
 i sag T-448/93 (92), British Cement Association m.fl. mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (Fastsñttelse af sagsomkostninger)
 (1999/C 71/47)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 16. november 1998
 (Processprog: engelsk)
 i de forenede sager T-163/97 og T-179/97, De Nederland-
 ske Antiller mod Rådet for Den Europñiske Union og
 I sag T-448/93 (92), British Cement Association, Wexham Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 Springs (Det Forenede Kongerige), Blue Circle Industries
 plc, London, Castle Cement Ltd, Peterborough (Det For- (Ophñvelse af forening Ð udsñttelse Ð erklñring om
 enede Kongerige), og Rugby Group plc, Rugby (Det For- inkompetence)
 enede Kongerige), ved barrister David Lyon, London, mod (1999/C 71/49)
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 mñgtiget: Eric White), angående en anmodning om fast-
 sñttelse af omkostningerne i forbindelse med Rettens dom (Processprog: engelsk)
 af 6. juli 1995, AITEC m.fl. mod Kommissionen (forenede
 sager T-447/93, T-448/93 og T-449/93, Sml. II, s. 1971),
 har Retten (Fùrste Udvidede Afdeling), sammensat af prñ- I de forenede sager T-163/97, De Nederlandske Antiller
 sidenten, Bo Vesterdorf, og dommerne C. W. Bellamy, J. ved advokaterne Marco Marinus Slotboom og Pierre Vin-
 Pirrung, A. Meij og M. Vilaras; justitssekretñr: H. Jung, cent FrancËois Bos, Rotterdam, og med valgt adresse i
 den 4. december 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion Luxembourg hos advokat Marc Loesch, 11, rue Goethe,
 lyder således: mod Rådet for Den Europñiske Union (befuldmñgtigede:
 Ramon Torrent, Jürgen Huber og Guus Houttuin) og
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 Det samlede omkostningsbelùb, som sagsùgeren i sag mñgtiget: Thomas van Rijn), stùttet af Kongeriget Spanien
 T-448/93 kan krñve erstattet, fastsñttes til 90 000 UKL. (befuldmñgtiget: Luis PeÂrez de Ayala Becerril) og Den Ita-
 lienske Republik (befuldmñgtigede: Umberto Leanza og
 (1) EFT C 121 af 13.5.1992. Francesca Quadri), og T-179/97, De Nederlandske Antiller
 ved advokaterne Marco Marinus Slotboom og Pierre Vin-
 cent FrancËois Bos, Rotterdam, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat Marc Loesch, 11, rue Goethe,
 ---pagebreak--- C 71/26 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 13.3.1999
 mod Rådet for Den Europñiske Union (befuldmñgtigede: cenzo Di Giovine, Lucera (Italien), ved advokaterne Luigi
 Ramon Torrent, Jürgen Huber og Guus Houttuin), stùttet Filippo Paolucci og Gian Piero Galletti, Bologna, og med
 af Kongeriget Spanien (befuldmñgtiget: Rosario Silva de valgt adresse i Luxembourg hos advokat ArseÁne Krons-
 Lapuerta) og Kommissionen for De Europñiske Fñllesska- hagen, 22, rue Marie-Adelaïde, mod Rådet for Den Euro-
 ber (befuldmñgtiget: Thomas van Rijn), hvorunder der i pñiske Union (befuldmñgtigede: John Carbery og Antonio
 sag T-163/97 er nedlagt påstand om dels annullation af Tanca), angående en påstand om annullation af artikel 2 i
 Kommissionens forordning (EF) nr. 764/97 af 23. april Rådets forordning (EéF) nr. 2613/97 af 15. december
 1997 om beskyttelsesforanstaltninger over for indfùrsel af 1997 om bemyndigelse til Portugal til at yde stùtte til pro-
 ris med oprindelse i de oversùiske lande og territorier ducenter af sukkerroer og indstilling af al national stùtte
 (EFT L 112 af 29.4.1997, s. 3), og dels om erstatning af fra produktionsåret 2001/02 (EFT L 353 af 24.12.1997,
 det tab, der hñvdes lidt af sagsùgeren som fùlge af udste- s. 3), har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling), sammensat af
 delsen af denne forordning og af Rådets forordning (EF) afdelingsformanden, R. M. Moura Ramos, og dommerne
 nr. 1036/97 af 2. juni 1997 om beskyttelsesforanstaltnin- R. García-Valdecasas, V. Tiili, P. Lindh og P. Mengozzi,
 ger over for indfùrsel af ris med oprindelse i de oversùiske justitssekretñr: H. Jung, den 8. december 1998 afsagt ken-
 lande og territorier (EFT L 151 af 10.6.1997, s. 8), og i delse, hvis konklusion lyder således:
 sag T-179/97 er nedlagt påstand om annullation af
 sidstnñvnte forordning, har Retten (Tredje Afdeling), sam-
 mensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne 1) Sagen afvises.
 K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretñr: H. Jung, den
 16. november 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 således:
 2) Sagsùgerne afholder in solidum sagens omkostninger.
 1) Foreningen af sag T-163/97, De Nederlandske Antiller
 (1) EFT C 137 af 2.5.1998.
 mod Rådet og Kommissionen, og sag T-179/97, De
 Nederlandske Antiller mod Rådet, ophñves.
 2) Sag T-163/97, De Nederlandske Antiller mod Rådet og
 Kommissionen, udsñttes indtil afsigelsen af Domsto-
 lens dom i sag C-301/97, Nederlandene mod Rådet.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 3) Retten erklñrer sig inkompetent til fordel for Domsto- den 8. december 1998
 len i sag T-179/97, De Nederlandske Antiller mod
 Rådet, for at denne kan trñffe afgùrelse om påstanden i sag T-39/98, Sadam Zuccherifici Divisione della SECI
 om annullation. SpA m.fl. mod Rådet for Den Europñiske Union (1)
 (Forordning (EF) nr. 2613/97 Ð bestemmelser om indstil-
 4) Afgùrelsen vedrùrende sagernes omkostninger udsñt- ling af national stùtte til sukkerroeproducenterne fra pro-
 tes. duktionsåret 2001/02 Ð annullationssùgsmål Ð formali-
 teten)
 (1) EFT C 212 af 12.7.1997 (1999/C 71/51)
 og C 228 af 26.7.1997.
 (Processprog: italiensk)
 I sag T-39/98, Sadam Zuccherifici Divisione della SECI
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS SpA, Bologna (Italien), Sadam Castiglionese SpA, Bologna,
 den 8. december 1998 Sadam Abruzzo SpA, Bologna, Zuccherificio del Molise
 SpA, Termoli (Italien) og SocietaÁ Fondiaria Industriale
 i sag T-38/98, Associazione Nazionale Bieticoltori (ANB) Romagnola SpA (SFIR), Cesena (Italien), ved advokat Vin-
 m.fl. mod Rådet for Den Europñiske Union (1) cenzo Cerulli Irelli, Rom, advokaterne Gualtiero Pittalis
 (Forordning (EéF) nr. 2613/97 Ð bestemmelser om ind- og Giancarlo Fanzini, Bologna, og med valgt adresse i
 stilling af national stùtte til sukkerroeproducenterne fra Luxembourg hos advokat ArseÁne Kronshagen, 22, rue
 produktionsåret 2001/02 Ð annullationssùgsmål Ð for- Marie-Adelaïde, mod Rådet for Den Europñiske Union
 maliteten) (befuldmñgtigede: John Carbery og Antonio Tanca), angå-
 ende en påstand om annullation af artikel 2 i Rådets for-
 (1999/C 71/50) ordning (EF) nr. 2613/97 af 15. december 1997 om
 bemyndigelse til Portugal til at yde stùtte til producenter
 (Processprog: italiensk) af sukkerroer og indstilling af al national stùtte fra pro-
 duktionsåret 2001/02 (EFT L 353 af 24.12.1997, s. 3),
 har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling), sammensat af afde-
 I sag T-38/98, Associazione Nazionale Bieticoltori (ANB), lingsformanden, R. M. Moura Ramos, og dommerne R.
 Rom, Francesco Coccia, Manfredonia (Italien), og Vin- García-Valdecasas, V. Tiili, P. Lindh og P. Mengozzi,


text:
20.9.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/3
 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verse- 2. Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost-
 rende sag, Daniel Fernando Messejana Viegas mod Companhia ninger.
 de Seguros Zurich SA, Mitsubishi Motors de Portugal SA, inter-
 venient: CGU International Insurance plc — Agência Geral em
 Portugal, Instituto de Solidariedade e Segurança Social (ISSS), at Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om
 indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
 ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT 1984, L 8, s. 17), Kommissionen gør med følgende to begrundelser gældende, at
 har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsfor- Kongeriget Spanien tilsidesætter visse af sjette direktivs bestem-
 manden, M. Wathelet, og dommerne P. Jann (refererende dom- melser:
 mer), og A. Rosas; generaladvokat: S. Alber; justitssekretær:
 R. Grass, den 24. juli 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således: 1) Anvendelse af pro rata-satsen for fradrag på afgiftspligtige
 personer, der udelukkende udfører transaktioner, der giver
 ret til fradrag (artikel 102, stk. 1, i den spanske momslov).
 Artikel 1, stk. 2, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af
 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes Kommissionen gør gældende, at den spanske lovgivning
 lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer er til hinder for en uretmæssigt udvider anvendelsesområdet for pro rata-
 national lovgivning, der opererer med flere former for ansvarsforsik- satsen for fradraget, idet denne ikke blot finder anvendelse
 ring, der kan anvendes på trafikulykker med motorkøretøjer, og hvor på afgiftspligtige personer, der både udfører transaktioner,
 en af disse forsikringsformer foreskriver et maksimalt garantibeløb, der der giver ret til fradrag, og ikke-fradragsberettigede
 er lavere end de minimumsbeløb, der er fastsat i nævnte artikel. transaktioner (afgiftspligtige personer, der udfører blan-
 dede transaktioner), men tillige på afgiftspligtige personer,
 som udelukkende udfører transaktioner, der giver ret til
 fradrag (fuldt afgiftspligtige personer), alene fordi de har
 modtaget et tilskud, der ikke medregnes i beskatnings-
 (1) EFT C 156 af 29.6.2002. grundlaget for deres afgiftspligtige transaktioner. I over-
 ensstemmelse med sjette direktivs artikel 17, stk. 5, finder
 ordningen med pro rata-satsen for fradraget kun anven-
 delse, når den afgiftspligtige person både udfører
 afgiftspligtige transaktioner, der er fritaget, og afgiftsplig-
 tige transaktioner.
 Sag anlagt den 14. maj 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 Kommissionen anfører, at medtagning af tilskud i pro
 (Sag C-204/03) rata-satsen for fradraget for afgiftspligtige personer, der
 udfører blandede transaktioner, er en mulighed, der er
 (2003/C 226/04) givet medlemsstaterne, og udgør en undtagelse til det
 generelle princip om fradrag for beløb, der er erlagt som
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 14. maj 2003 moms for udførelse af ikke-fritagne afgiftspligtige transak-
 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen for tioner. Der kan derfor ikke mod fællesskabslovgivers vilje
 De Europæiske Fællesskaber ved Enrico Traversa, som gøres brug af denne mulighed til at give situationer, der er
 befuldmægtiget, og Lidia Lozano Palacios, Kommissionens forskellige fra de i direktivet omhandlede, en ufordelagtig
 Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg. behandling. De følger, som det forhold, at medlemssta-
 terne anvender den mulighed, der er fastsat i sjette
 direktivs artikel 19, kan have for afgiftens neutralitet, kan
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: ikke begrunde de spanske myndigheders krav om at
 udstrække begrænsningen af fradraget til fuldt afgiftsplig-
 tige personer, idet der ikke foreligger det nødvendige
 1. Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat de forplig- retsgrundlag, og idet foranstaltningen er i strid med
 telser, der påhviler det i henhold til fællesskabsretten, navn- direktivets bestemmelser.
 lig artikel 17, stk. 2 og 5, og artikel 19 i Rådets sjette
 direktiv (77/388/EØF) af 17. maj 1977 om harmonisering
 af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Den omhandlede spanske bestemmelse medfører en
 Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregnings- dobbeltbeskatning, idet en afgiftspligtig person, der
 grundlag (1), som ændret, idet det har opretholdt modtager tilskud, anvender tilskuddet til at dække en del
 bestemmelser, hvorefter der anvendes en pro rata-sats for af den pris, han betaler for købet af goderne og
 fradrag, der foretages af afgiftspligtige personer, der ude- tjenesteydelserne. Disse køb afgiftspålægges efter reglerne
 lukkende udfører afgiftspligtige transaktioner, og hvorved i sjette direktiv, således at der af tilskuddet allerede er erlagt
 der indføres en særregel, som begrænser fradragsretten for en tilsvarende moms. Hvis tilskuddet desuden medregnes i
 moms ved køb af goder eller tjenesteydelser, alene fordi de nævneren ved beregningen af pro rata-satsen for fradraget,
 er blevet finansieret ved hjælp af tilskud. hvilket medfører en begrænsning af fradragsretten for den
 ---pagebreak--- C 226/4 DA Den Europæiske Unions Tidende 20.9.2003
 afgiftspligtige person, der modtager tilskuddet, vil tilskud- direktivet, og som finder anvendelse på alle afgiftspligtige
 det blive momspålagt to gange. Selv om artikel 19 personer, der modtager tilskud, herunder fuldt afgiftsplig-
 udtrykkeligt bestemmer, at medlemsstaterne i pro rata- tige personer, og idet bestemmelsen, selv når den finder
 satsen for fradraget for afgiftspligtige personer, der udfører anvendelse på afgiftspligtige personer, der udfører blan-
 blandede transaktioner, kan medtage tilskud, der ikke er dede transaktioner, i visse tilfælde kan være mindre
 en del af beskatningsgrundlaget, er denne undtagelse til fordelagtig end anvendelsen af den fakultative bestem-
 den »normale« beregningsmetode et redskab, der står til melse i direktivets artikel 19.
 rådighed for den nationale lovgiver for at undgå, at en
 organisation, hvis »kald« er at modtage tilskud, kan opnå
 tilbagebetaling af moms ved at udføre en udelukkende
 symbolsk virksomhed med henblik på at blive afgiftsplig-
 tig. Denne bestemmelse skal imidlertid fortolkes snævert.
 Det er endvidere åbenlyst, at medtagning af tilskud i pro
 rata-satsen nedsætter fradragsretten for personer, der
 udfører blandede transaktioner, hvorimod det ikke er (1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 muligt i tilfælde af fuldt afgiftspligtige personer. Det
 drejer sig om en fakultativ regel, og medlemsstaterne kan
 fastsætte gennemførelsesbestemmelserne for den under
 hensyntagen til samtlige regler og grundlæggende prin-
 cipper i sjette direktiv, der indeholder andre bestemmelser,
 der gør det muligt at undgå fradrag, der må anses for Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved ken-
 uberettigede. delse afsagt den 8. oktober 2002, 17. december 2002 og
 14. februar 2003 af Tribunale Amministrativo Regionale
 per la Lombardia — Sezione staccata di Brescia — i sagen
 2) Indførelse af en særregel, der begrænser fradragsretten for Consorzio Aziende Metano — CO.NA.ME. mod Comune
 moms, der er erlagt i forbindelse med køb af goder eller di Cingia de' Botti og Padania Acque SpA
 tjenesteydelser, som helt eller delvis er finansieret ved
 hjælp af tilskud [artikel 104, stk. 2, nr. 2), i den spanske (Sag C-231/03)
 momslov].
 (2003/C 226/05)
 Denne særregel — hvorefter tilskud, der modtages til
 finansiering af køb af visse goder og tjenesteydelser, ikke Ved kendelse afsagt den 8. oktober 2002, 17. december 2002
 giver anledning til anvendelse af pro rata-satsen og ikke og 14. februar 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den
 medtages i nævneren for denne pro rata-sats, men 28. maj 2003, har Tribunale Amministrativo Regionale per la
 begrænser retten til at foretage fradrag for den moms, Lombardia — Sezione staccata di Brescia — i sagen Consorzio
 der er erlagt, i et omfang svarende til den del af prisen for Aziende Metano — CO.NA.ME. mod Comune di Cingia de'
 godet eller tjenesteydelsen, der er finansieret ved hjælp af Botti og Padania Acque SpA forelagt De Europæiske
 tilskud — er uforenelig med sjette direktiv. Den spanske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 bestemmelse medfører en begrænsning af fradragsretten afgørelse af følgende spørgsmål:
 for fuldt afgiftspligtige personer, der ikke er omfattet af
 direktivets principper. Med hensyn til afgiftspligtige
 personer, der udfører blandede transaktioner, er den
 eneste begrænsning, der er mulig efter direktivet, at
 medtage tilskuddene i nævneren for pro rata-satsen for Er artikel 43, 49 og 81 EF, som henholdsvis forbyder hindrin-
 fradraget. Den moms, som en afgiftspligtig person har ger for den frie etableringsret for borgere i en medlemsstat på
 erlagt for et bestemt gode eller en bestemt tjenesteydelse, en anden medlemsstats område, den frie udveksling af tjeneste-
 er altid fradragsberettiget efter direktivets bestemmelser ydelser inden for Fællesskabet for så vidt angår borgere i med-
 vedrørende fradragsretten, og oprindelsen af finansieringen lemsstaterne, og virksomheders adfærd, der har til følge at
 af godet eller tjenesteydelsen er i denne forbindelse uden hindre, begrænse eller forstyrre konkurrencen inden for Den
 nogen betydning. Medlemsstaterne har blot en mulighed for Europæiske Union, til hinder for bestemmelser, hvorefter
 tage hensyn til tilskud, der ikke er forbundet med offentlige kontrakter om varetagelse af gasforsyning tildeles
 transaktionernes pris, ved at medtage dem eller ikke at direkte uden forudgående afholdelse af udbud til selskaber,
 medtage dem i pro rata-satsen for fradraget, og dette gælder hvori de lokale myndigheder er selskabsdeltagere, når myndig-
 kun hvis den afgiftspligtige person på samme tid udfører hedernes deltagelse i selskabskapitalen ikke giver mulighed for
 afgiftspligtige transaktioner og fritagne transaktioner. Det at udøve nogen direkte kontrol med selskabets drift, og skal det
 drejer sig om en fakultativ regel, og medlemsstaterne kan således antages, at når deltagelsen udgør 0,97 %, således som
 fastsætte gennemførelsesbestemmelserne for den under det er tilfældet i nærværende sag, er de betingelser, der karak-
 hensyntagen til samtlige regler og grundlæggende princip- teriserer varetagelse af opgaver »in house«, ikke opfyldt?
 per i sjette direktiv.
 Den spanske bestemmelse er i strid med det grundlæg-
 gende princip om retten til fradrag for moms, der er
 anerkendt i Domstolens faste praksis, idet det drejer sig
 om en særregel, der ikke har noget retsgrundlag i

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
30 . 3 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 95/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM læreanstalt, der afsluttes med et eksamensbevis, således at
 ( Sjette Afdeling ) der i praksis på arbejdsmarkedet er tale om, at erhvervet
 alene søges og udøves af personer, der har fuldført denne
 af 1 . februar 1996 videregående uddannelse.
 i sag C- 164/94, Georgios Aranitis mod Land Berlin
 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberverwaltungs (') EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 gericht Berlin ) ( ] )
 (Generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbe
 viser — indirekte krævet af nationale bestemmelser —
 lovreguleret erhverv) DOMSTOLENS DOM
 ( 96/C 95/01 ) ( Fjerde Afdeling )
 af 8 . februar 1996
 (Processprog: tysk)
 i sag C-8/94, C. B. Laperre mod Bestuurscommissie
 beroepszaken in de Provincie Zuid-Holland ( anmodning
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive om præjudiciel afgørelse fra Nederlandse Raad van
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) State ) ( J )
 (Ligebehandling afmænd og kvinder med hensyn til social
 I sag C- 164/94, angående en anmodning, som Oberverwal sikring — artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7/EØF —
 tungsgericht Berlin i medfør af EØF-traktatens artikel 177 lovbestemt ordning om social bistand til ældre langtidsle
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret dige arbejdstagere og/eller delvis uarbejdsdygtige arbejdsta
 verserende sag Georgios Aranitis mod Land Berlin at opnå gere — betingelser om beskæftigelsesforløb og alder)
 en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af arti
 ( 96/C 95/02 )
 kel 1 , litra c ) og d ), og artikel 7, stk . 1 , i Rådets direktiv
 89/48/EØF af 21 . december 1988 om indførelse af en
 (Processprog: nederlandsk)
 generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbevi
 ser for erhvervskompetencegivende videregående uddannel (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 ser af mindst tre års varighed ( EFT 1989 L 19 , s. 16 ), har offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af afdelingsfor
 manden, C. N. Kakouris, og dommerne F. A. Schockweiler, I sag C-8/94 , angående en anmodning, som Nederlandse
 P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray ( refererende dommer ) og H. Raad van State ( Nederlandene ) i medfør af EF-traktatens
 Ragnemalm; generaladvokat P. Léger; justitssekretær: eks artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 peditionssekretær D. Louterman-Hubeau , den 1 . februar ret verserende sag C. B. Laperre mod Bestuurscommissie
 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : beroepszaken in de Provincie Zuid-Holland at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af at opnå
 Artikel 1 , litra c), sammenholdt med artikel 1 , litra d), i en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af arti
 Rådets direktiv 89/48/EØF af 21 . december 1988 om kel 4 , stk . 1 , i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19 . december
 indførelse afen generel ordning for gensidig anerkendelse af 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebe
 eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregå handling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring
 ende uddannelser af mindst tre års varighed skal fortolkes ( EFT L 6 , s . 24 ), har Domstolen ( Fjerde Afdeling ), sammen
 således, at et erhverv ikke er lovreguleret, når der i sat af afdelingsformanden, C. N. Kakouris ( refererende
 værtslandet ikke er love eller administrative bestemmelser, dommer ), og dommerne P. J. G. Kapteyn og J. L. Murray;
 som opstiller krav for at optage eller udøve dette erhverv generaladvokat: C. O. Lenz; justitssekretær: R. Grass, den
 eller en form heraf, selv når den eneste uddannelse hertil er et 8 . februar 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle
 mindst fire og et halvt årigt studium ved en højere des :


text:
26.5.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/33
 Sag anlagt den 30. marts 2015 — DHL Express (Frankrig) mod KHIM — Chronopost (WEBSHIPPING)
 (Sag T-142/15)
 (2015/C 171/39)
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: DHL Express (Frankrig) (Le Bourget, Frankrig) (ved advokaterne A. Casalonga, F. Codevelle og C. Bercial Arias)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Chronopost (Paris, Frankrig)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Chronopost
 Det omtvistede varemærke: EF-varemærke nr. 1 909 183
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 28. januar 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2425/2013-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Det fastslås, at indehaveren af EF-registrering nr. 1 909 183 WEBSHIPPING har fortabt sine rettigheder, og at det velrenommerede varemærke ikke har haft virkning siden tidspunktet for indgivelsen af begæringen om varemærkets fortabelse, dvs. den 6. juli 2012.
 —
 Harmoniseringskontoret og (om nødvendigt) Chronopost tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009.


text:
24.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 330/17
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 25. oktober 2005 — Herrero Romeu mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-298/02) (1)
 (»Tjenestemænd - løn - udlandstillæg - artikel 4, stk. 1, litra a), i vedtægtens bilag VII - tjeneste for en anden stat - begrebet bopæl på varig måde - begrundelse - ligebehandlingsprincippet«)
 (2005/C 330/42)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger(e): Herrero Romeu (Bruxelles, Belgien) [ved: avocats J. García-Gallardo Gil-Fournier, J. Guillem Carrau, D. Domínguez Pérez og A. Sayagués Torres]
 Sagsøgt(e): Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber [ved: J. Currall, som befuldmægtiget, bistået af avocats J. Rivas-Andrés og J. Gutiérrez Gisbert]
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 10. juni 2002, hvorved Kommissionen afslog at yde sagsøgeren det i artikel 4 i bilag VII til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber fastsatte udlandstillæg samt de hermed forbundne godtgørelser.
 Domskonklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine omkostninger
 (1) EFT C 289 af 23.11.2002.


text:
13.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 361/11
 Sag anlagt den 30. juli 2014 — Laverana mod KHIM (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)
 (Sag T-568/14)
 2014/C 361/15
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Tyskland) (ved advokaterne J. Wachinger, M. Zöbisch og D. Chatterjee)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 27. maj 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 120/2014-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke indeholdende ordbestanddelene »BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5 og 35 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 1 9 22 631
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og litra c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Magtfordrejning som følge af en afgørelse truffet på grundlag af konkurrenceretlige overvejelser.


text:
12.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/20
 Sag anlagt den 28. december 2010 — Almunia Textil mod KHIM — FIBA Europe (EuroBasket)
 (Sag T-596/10)
 2011/C 80/39
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: Almunia Textil, SA (La Almunia de Doña Godina, Spanien) (ved advokat J.E. Astiz Suárez)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: FIBA Europe eV (München, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. oktober 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 280/2010-1) annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: FIBA Europe eV
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »EuroBasket« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 14, 16, 24, 25, 26, 28, 35, 38 og 41
 Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Sagsøgeren
 De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Et EF-figurmærke og et nationalt figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Basket« for varer i klasse 18, 25 og 28
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge og delvist afslag på EF-varemærkeansøgningen for varer i klasse 9, 25, 28 og 41
 Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen og indsigelsen forkastet
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), da der er risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker.
 (1) Rådets forordning af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/35
 Sag anlagt den 20. november 2013 — AIC mod KHIM — ACV Manufacturing (Indsatser til varmevekslere)
 (Sag T-617/13)
 2014/C 24/66
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: AIC S.A. (Gdynia, Polen) (ved advokat J. Radłowski)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 10. september 2013 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 688/2012-3) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen for appelkammeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: Design for et produkt, der er beskrevet som »indsatser til varmevekslere« — EF-designregistrering nr. 1 137 152-0002
 Indehaver af EF-designet: AIC S.A.
 Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: ACV Manufacturing
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Det blev gjort gældende, at designet ikke opfyldte betingelserne i EF-designforordningens artikel 4, stk. 1, og 2, sammenholdt med artikel 5 og 6 og særligt artikel 8, stk. 1, og 2
 Ugyldighedsafdelingens afgørelse: EF-designet erklæret ugyldigt
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-designforordningens artikel 25, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 4, stk. 2.


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/78
 Sag anlagt den 13. november 2015 — Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica mod Parlamentet
 (Sag T-665/15)
 (2016/C 048/86)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Letland) (ved advokat N. Pirc Musar)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Parlamentets afgørelse A(2015)8305 C af 15. september 2015 om afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring om aktindsigt i visse dokumenter vedrørende oplysninger om Europa-Parlamentets medlemmers rejseudgifter, dagpenge, godtgørelser for generelle udgifter og udgifter til personaleordninger annulleres.
 —
 Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne i henhold til artikel 134 og 140 i Rettens procesreglement, herunder de af eventuelle intervenerende parter afholdte sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 (1), sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning nr. 45/2001 (2), idet de persondata, der søges aktindsigt i, ikke er beskyttet af fællesskabslovgivningen.
 2.
 Andet anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001, sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning nr. 45/2001, idet der blev givet afslag på aktindsigt i de ønskede oplysninger, selv om betingelserne for udlevering var opfyldt.
 3.
 Tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af den generelle forpligtelse til i henhold artikel 2 og 4 i forordning nr. 1049/2001, sammenholdt med denne forordnings artikel 6, stk. 3, at foretage en undersøgelse af hvert enkelt dokument.
 4.
 Fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001, henset til, at afslaget på at give delvis aktindsigt i de ønskede dokumenter ikke var berettiget.
 5.
 Femte anbringende vedrører tilsidesættelse af den begrundelsespligt, der følger af artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1049/2001, idet Parlamentet undlod at tage stilling til alle sagsøgerens argumenter.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18.12.2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT 2001 L 8, s. 1).


text:
C 19/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 Slettelse af de forenede sager T-160/01 og T-264/01 (1) Første Instans besluttet, at sag T-331/01, Huntstown Air
 Park Limited og Omega Aviation Services Limited mod
 (2003/C 19/81) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 registeret.
 (Processprog: fransk)
 (1 ) EFT C 109 af 4.5.2002.
 Ved kendelse af 5. november 2002 har formanden for Tredje
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at de forenede sager T-160/01 og T-264/01, Léon
 Rappe mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 skal slettes af registeret.
 Slettelse af sag T-172/02 ( 1)
 ( 1) EFT C 289 af 13.10.2001 og C 369 af 22.12.2001.
 (2003/C 19/84)
 (Processprog: fransk)
 Slettelse af sag T-294/01 ( 1)
 Ved kendelse af 4. november 2002 har formanden for Fjerde
 (2003/C 19/82) Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-172/02, Laurent Druet mod Kommissionen
 (Processprog: spansk) for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 24. oktober 2002 har formanden for Tredje (1 ) EFT C 180 af 27.7.2002.
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-294/01, Lucía Aparicio Chofré mod Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 registeret.
 ( 1) EFT C 44 af 16.2.2002. Slettelse af sag T-199/02 ( 1)
 (2003/C 19/85)
 (Processprog: fransk)
 Slettelse af sag T-331/01 ( 1)
 (2003/C 19/83) Ved kendelse af 22. oktober 2002 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 (Processprog: engelsk) besluttet, at sag T-199/02, Michel van Beek mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 14. november 2002 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i (1 ) EFT C 202 af 24.8.2002.


text:
5.4.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 83/11
 Sag anlagt den 11. februar 2003 af Kommissionen for De Sag anlagt den 12. februar 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet
 Luxembourg
 (Sag C-55/03)
 (Sag C-56/03)
 (2003/C 83/17)
 (2003/C 83/18)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. fe-
 bruar 2003 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. fe-
 bruar 2003 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxembourg
 Maria Patakia og Marina Valverde, som befuldmægtigede,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Karen
 Luxembourg. Banks, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet det ikke — Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsi-
 gennemført Rådets direktiv 89/48/EØF (1) af 21. decem- desat sine forpligtelser i henhold til artikel 19 i Europa-
 ber 1988 og Rådets direktiv 92/51/EØF ( 2) af 18. juni Parlamentets og Rådets direktiv 98/71/EF af 13. oktober
 1992 i national ret for så vidt angår erhvervet som 1998 om retlig beskyttelse af mønstre ( 1), da det ikke har
 flyleder inden for civil luftfart. vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er
 nødvendige for at efterkomme direktivet eller i hvert fald
 — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost- ikke har meddelt Kommissionen disse bestemmelser.
 ninger.
 — Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Direktiverne 89/49/EØF og 92/51/EØF finder ikke anvendelse
 på eksamensbeviser for akademiske uddannelser, men derimod
 på eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende uddannel- Fristen for direktivets gennemførelse udløb den 28. oktober
 ser og navnlig for de uddannelser, der, når de er tilendebragt, 2001.
 fuldt ud kvalificerer indehaveren til at udføre et bestemt
 erhverv. Det er følgelig ikke det eksamensbevis, der giver
 adgang til uddannelsen til flyveleder, der skal anerkendes (1 ) EFT L 289 af 28.10.1998, s. 28.
 i henhold til disse direktiver, men derimod det endelige
 eksamensbevis, der giver adgang til erhvervet som flyveleder
 inden for civil luftfart. Henset til bestemmelserne i kongeligt
 dekret 3/1998 finder Kommissionen, at dette erhverv skal
 reguleres i Spanien som anført i artikel 1, litra d), i direktiv 89/
 48/EF, og som det fremgår af Domstolens faste praksis.
 Medlemsstaterne er forpligtede til at gennemføre direktiver i Sag anlagt den 12. februar 2003 af Kommissionen for De
 national ret. Den omstændighed, at der findes en bestemmelse, Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 der er godkendt af Eurocontrol, fritager ikke Spanien for denne
 forpligtelse.
 (Sag C-57/03)
 ( 1) Om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af
 eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående
 (2003/C 83/19)
 uddannelser af mindst tre års varighed (EFT L 19 af 24.1.1989,
 s. 16).
 ( 2) Om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddan-
 nelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 209 af Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. fe-
 24.7.1992, s. 25).
 bruar 2003 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Antonio
 Aresu, som befuldmægtiget.
 ---pagebreak--- C 83/12 DA Den Europæiske Unions Tidende 5.4.2003
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 4. februar 2003 af Raad van State i sagen
 Y.G. Encheva mod Staatssecretaris van Justitie
 a) Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til artikel 228 EF, stk. 1, idet den
 ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige til (Sag C-58/03)
 opfyldelse af De Europæiske Fællesskabers Domstols dom
 af 9. marts 2000 i sag C-386/98 (1). (2003/C 83/20)
 b) Den Italienske Republik tilpligtes at betale en dagbøde
 på 238 950 EUR fra forkyndelsen af dommen i den Ved dom afsagt den 4. februar 2003, indgået til Domstolens
 foreliggende sag, og indtil dommen er opfyldt. Justitskontor den 12. februar 2003, har Raad van State i sagen
 Y.G. Encheva mod Staatssecretaris van Justitie forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi-
 c) Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- ciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 ninger.
 1. Skal artikel 59, stk. 1, i den aftale, hvorved der er oprettet
 en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og
 deres medlemsstater på den ene side og Republikken
 Bulgarien på den anden side, fortolkes således, at denne
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter bestemmelse er til hinder for, at der gives afslag på en
 ansøgning indgivet i Nederlandene om udstedelse af en
 opholdstilladelse med en betingelse, der står i forbindelse
 med formålet »arbejde som selvstændig«, fordi den pågæl-
 Artikel 228, stk. 1, EF, bestemmer, at såfremt Domstolen dende udlænding, der er statsborger i Bulgarien, ikke i
 fastslår, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse, dette land eller i det land, hvori vedkommende har fast
 som påhviler den i henhold til traktaten, skal denne stat ophold, har ansøgt om en med henblik herpå udstedt
 gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstalt- midlertidig opholdstilladelse og dér har afventet afgørel-
 ninger. sen herom, før den pågældende ankom til Nederlandene
 og derfor ikke har opfyldt kravet i Vb 2000’s artikel 3.71,
 stk. 1?
 Uanset den italienske regerings gentagne forsikringer om, at 2. Gør det nogen forskel for besvarelsen af spørgsmål 1, at
 direktiv 93/104 (2) meget snart ville blive gennemført i national udlændingen, i modsætning til hvad der var tilfældet i
 ret, må det fastslås, at Den Italienske Republik endnu ikke har Domstolens dom af 27. september 2001 i sag C-257/99,
 underrettet Kommissionen om de nationale foranstaltninger allerede ved udrejsen fra Bulgarien til Nederlandene
 til gennemførelse af direktivet. Det skal understreges, at i havde til hensigt at udføre arbejde i Nederlandene som
 henhold til artikel 18, stk. 1, litra a), og c), i direktiv 93/104 selvstændig og har undladt at ansøge om en sådan
 skulle Kommissionen have været underrettet herom senest den midlertidig opholdstilladelse i Bulgarien, skønt der var
 23. november 1996. mulighed herfor?
 Ifølge Kommissionen må det derfor fastslås, at Den Italienske
 Republik ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige
 til opfyldelse af Domstolens dom af 9. marts 2000 i sag C-386/
 98, og at Den Italienske Republik således ikke har overholdt
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 de forpligtelser, der er fastsat i artikel 228 EF.
 se afsagt den 28. januar 2003 af Tribunale di Genova —
 Afdelingen for Arbejdsretlige Sager — i sagen Mario
 Cigliola m.fl. mod Ferrovie dello Stato SpA
 I henhold til artikel 228, stk. 2, EF, har Kommissionen nedlagt
 påstand om, at Den Italienske Republik tilpligtes at betale en (Sag C-59/03)
 tvangsbøde på 238 950 EUR for hver dag, opfyldelsen af
 Domstolens dom i sag C-386/98 forsinkes, med virkning fra (2003/C 83/21)
 den dag, hvor Domstolen afsiger dom i den foreliggende sag.
 Ved kendelse afsagt den 28. januar 2003, indgået til Domsto-
 ( 1) EFT C 149 af 27.5.2000, s. 2.
 lens Justitskontor den 13. februar 2003, har Tribunale di
 ( 2) EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18.
 Genova — Afdelingen for Arbejdsretlige Sager — i sagen
 Mario Cigliola m.fl. mod Ferrovie dello Stato SpA forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:


text:
10.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 112/8
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 16. februar 2017 — Agro Foreign Trade & Agency Ltd mod Petersime NV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van Koophandel te Gent — Belgien)
 (Sag C-507/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - selvstændige handelsagenter - direktiv 86/653/EØF - samordning af medlemsstaternes lovgivning - belgisk gennemførelseslov - handelsagenturkontrakt - en i Belgien etableret agenturgiver og en i Tyrkiet etableret agent - belgisk lovvalgsklausul - lov, der ikke finder anvendelse - associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - forenelighed))
 (2017/C 112/12)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank van Koophandel te Gent
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Agro Foreign Trade & Agency Ltd
 Sagsøgt: Petersime NV
 Konklusion
 Rådets direktiv 86/653/EØF af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter og aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, som blev undertegnet den 12. september 1963 i Ankara dels af Republikken Tyrkiet, dels af EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, og som blev indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963 skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, der gennemfører dette direktiv i den omhandlede medlemsstats ret, og som fra sit anvendelsesområde udelukker en handelsagenturkontrakt, inden for rammerne af hvilken handelsagenten er etableret i Tyrkiet, hvor den pågældende udøver den virksomhed, der udspringer af denne kontrakt, og agenturgiveren er etableret i nævnte medlemsstat, således at handelsagenten under sådanne omstændigheder ikke kan påberåbe sig de rettigheder, som nævnte direktiv sikrer handelsagenter efter en sådan handelsagenturkontrakts ophør.
 (1) EUT C 414 af 14.12.2015.


text:
C 357/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 11 . 97
 Slettelse af sag C-362/96 ( ! ) Slettelse af sag C-57/97 ( ] )
 ( 97/C 357/47) ( 97/C 357/48 )
 Ved kendelse af 24. september 1997 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-362/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved kendelse af 24 . september 1997 har præsidenten for
 mod Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af regis De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 tret . C-57/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Franske Republik, skal slettes af registret.
 H EFT C 9 af 11 . 1 . 1997.
 (') EFT C 108 af 5 . 4 . 1997.
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 3 ) Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 den 25 . september 1997
 (') EFT C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 i sag T-l 70/94, Shanghai Bicycle Corporation ( Group )
 mod Rådet for Den Europæiske Union (')
 (Dumping — statshandelslande — samme vare — indivi
 duel behandling — beregning af dumpingmargenen)
 ( 97/C 357/49 )
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: engelsk) den 18 . juli 1997
 i sag T-44/96, Oleifici italiani SpA mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ( ] )
 I sag T-l 70/94, Shanghai Bicycle Corporation ( Group ),
 Shanghai ( Folkerepublikken Kina ), ved barrister M. Izzet (Tilslag vedrørende levering af gratis olivenolie til befolk
 Sinan, og med valgt adresse i Luxembourg hos advoka ningerne i Georgien og Armenien — angivelig skade for
 terne Arendt og Medernach, 8-10, rue Mathias Hårdt, tilslagsmodtageren som følge af den af Kommissionen
 mod Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmægtigede : udpegede transportvirksomheds forsinkede afhentning af
 Bjarne Hoff-Nielsen, Jorge Monteiro, Hans-Jürgen Rabe olivenolien — påstand om annullation af Kommissionens
 og Georg M. Berrisch ), støttet af Kommissionen for De afvisning af erstatningskrav — sag om ansvar uden for
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Eric White og kontraktforhold — spørgsmålet, om den angivelige for
 Nicholas Khan ) og European Bicycle Manufacturers Asso pligtelse for Kommissionen, der ligger til grund for erstat
 ciation ( EBMA ), Paris, ved advokat Jacques H. J. Bour ningssøgsmålet, udspringer af et kontraktforhold — mang
 geois, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos lende voldgiftsbestemmelse i henhold til EF-traktatens
 advokat Marc Loesch, 11 , rue Goethe, angående en artikel 181 — Retten åbenbart inkompetent)
 påstand om annullation af Rådets forordning ( EØF ) ( 97/C 357/50
 nr. 2474/93 af 8 . september 1993 om indførelse af en
 endelig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af
 cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om (Processprog: italiensk)
 endelig opkrævning af den midlertidige antidumpingtold
 ( EFT L 228 af 9 . 9 . 1993 , s . 1 ), har Retten ( Femte Udvi
 dede Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, R. Gar I sag T-44/96, Oleifici italiani SpA, Ostuni ( Italien ), ved
 cía-Valdecasas, og dommerne V. Tiili, J. Azizi, R. M. advokaterne Antonio Tizzano og Gian Michele Roberti,
 Moura Ramos og M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig begge optaget på listen over praktiserende advokater i
 A. Mair, den 25 . september 1997 afsagt dom, hvis konklu Napoli, 36, place du Grand Sablon, Bruxelles, mod Kom
 sion lyder således: missionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægti
 gede : Eugenio de March og Alberto Dal Ferro ), angående
 en under henvisning til EF-traktatens artikel 178 og 173
 1 ) Sagsøgte frifindes. nedlagt påstand, dels om erstatning for den sagsøgeren
 angiveligt påførte skade som følge af den af Kommissionen
 udpegede transportvirksomheds forsinkede afhentning af
 2 ) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger samt sagsøg den olivenolie sagsøgeren havde stillet til rådighed efter til
 tes og intervenienten EBMA's omkostninger. slag på gratis levering af dette produkt til befolkningerne i


text:
18.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 90/12
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Stockholms tingsrätt (Sverige) den 6. februar 2009 — Konkurrensverket mod TeliaSonera Sverige AB
 (Sag C-52/09)
 2009/C 90/19
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Stockholms tingsrätt
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Konkurrensverket
 Intervenient: Tele2 Sverige Aktiebolag
 Sagsøgt: TeliaSonera Sverige AB
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Under hvilke forudsætninger foreligger der en overtrædelse af artikel 82 EF på grundlag af forskellen mellem den pris, som en vertikalt integreret dominerende virksomhed anvender ved salg af videresalgsprodukter til ADSL til konkurrenter i grossistleddet, og den pris, som samme virksomhed anvender i slutbrugerleddet?
 2)
 Er det udelukkende den dominerende virksomheds priser i forhold til slutbrugere, der har betydning, eller skal også konkurrenternes priser på slutbrugermarkedet tages i betragtning ved bedømmelsen af spørgsmål 1?
 3)
 Påvirkes svaret på spørgsmål 1 af, om der ikke påhviler den dominerende virksomhed nogen lovbestemt forpligtelse til at levere i grossistleddet, men at virksomheden i stedet har valgt gøre dette på eget initiativ?
 4)
 Er det en forudsætning for, at en adfærd, som den i spørgsmål 1 beskrevne, udgør et misbrug, at der foreligger en konkurrencebegrænsende virkning, og hvordan skal denne i givet fald nærmere fastlægges?
 5)
 Påvirkes svaret på spørgsmål 1 af graden af den markedsstyrke, som den dominerende virksomhed er i besiddelse af?
 6)
 Er det en forudsætning for, at en adfærd som den, der er beskrevet i spørgsmål 1, kan udgøre et misbrug, at den virksomhed, der udviser adfærden, har en dominerende stilling både i grossistleddet og i slutbrugerleddet?
 7)
 Skal den vare eller tjenesteydelse, som den dominerende virksomhed udbyder i grossistleddet, være uundværlig for konkurrenterne, for at en adfærd i henhold til punkt 1 udgør et misbrug.
 8)
 Påvirkes svaret på spørgsmål 1 af, om der er tale om levering til en ny kunde?
 9)
 Er det en forudsætning for, at en adfærd som den der er beskrevet i spørgsmål 1, udgør et misbrug, at den dominerende virksomhed kan forventes at genvinde lidte tab?
 10)
 Påvirkes bedømmelsen af spørgsmål 1 af, om der foreligger et teknologiskifte på et marked med store investeringsbehov, f.eks. vedrørende rimelige etableringsomkostninger og eventuelt behov for at sælge med tab i en etableringsfase?


text:
7.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/7
 Appel iværksat den 27. november 2008 af HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (tidligere HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 24. september 2008 i sag T-248/05 — HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (tidligere HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), Manpower Inc.
 (Sag C-520/08 P)
 (2009/C 55/10)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (tidligere HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) (ved Rechtsanwalt M. Ciresa)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), Manpower Inc.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom ophæves.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har gjort gældende, at dommen afsagt af Retten i Første Instans har tilsidesat artikel 51, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra b)-d) og litra g), i Rådets forordning nr. 40/94 om EF-varemærker.


text:
18.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 136/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Forenede Kongerige) den 10. februar 2016 — Prospector Offshore Drilling SA, Prospector Rig 1 Contracting Company SARL, Prospector Rig 5 Contracting Company SARL, Ensco plc, Ensco Offshore UK Limited, Rowan Companies plc og Rowan Cayman Limited mod Her Majesty’s Treasury og Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
 (Sag C-72/16)
 (2016/C 136/23)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Prospector Offshore Drilling SA, Prospector Rig 1 Contracting Company SARL, Prospector Rig 5 Contracting Company SARL, Ensco plc, Ensco Offshore UK Limited, Rowan Companies plc og Rowan Cayman Limited
 Sagsøgt: Her Majesty’s Treasury og Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Er artikel 49, 56 eller 63 TEUF til hinder for en lovgivning som Afsnit 8ZA i Corporation Tax Act 2010, som regulerer det skattefradrag for udgifter, der står til rådighed i forbindelse med indtægter, der er skattepligtige i Det Forenede Kongerige, for et selskab, som præsterer boreydelser til olieindustrien (herefter en »olieentreprenør«), fra virksomhed (herefter »det berørte erhverv«), der omfatter anvendelsen af visse former for aktiver (herefter »de relevante aktiver«), som leases fra en person, der er »tilknyttet« olieentreprenøren:
 1.1.
 med henblik på beregningen af det berørte erhvervs indtægter, pålægger en forudbestemt beløbsgrænse for fradraget for betaling for leasing af de relevante aktiver fra tilknyttede personer, som beregnes under henvisning til det leasede aktivs oprindelige pris
 1.2.
 anfører, at det beløb, som således ikke kan fradrages på grund af beløbsgrænsen, kan fradrages i skattepligtige indtægter (såfremt der måtte være nogen) for olieentreprenøren eller andre selskaber inden for samme koncern, hvis de ikke stammer fra et berørt erhverv, og
 1.3.
 ring-fencer indtægter fra det berørte erhverv ved at forhindre omkostninger, der er afholdt i Det Forenede Kongerige, eller tab, der er opstået i og uden for Det Forenede Kongerige, andre steder i olieentreprenørens koncern, fra at kunne modregnes i det berørte erhvervs indtægter, men giver mulighed for, at de kan modregnes i andre indtægter (såfremt, der måtte være nogen)?
 2.
 Er artikel 49, 56 eller 63 TEUF navnlig til hinder for en sådan lovgivning under omstændigheder, hvor:
 2.1.
 en olieentreprenør, der er selskabsskattepligtig i Det Forenede Kongerige, leaser sit aktiv fra et tilknyttet selskab, der ikke er selskabsskattepligtigt i Det Forenede Kongerige, og som er stiftet og har hjemsted i en anden medlemsstat, og/eller
 2.2.
 omstændighederne er som anført i punkt 2.1 ovenfor, navnlig når olieentreprenøren også er stiftet og har hjemsted i denne anden medlemsstat, og/eller
 2.3.
 olieentreprenøren, der er selskabsskattepligtig i Det Forenede Kongerige, er datterselskab af et moderselskab i Det Forenede Kongerige, som har et yderligere datterselskab, der ikke er selskabsskattepligtigt, og som er stiftet og har hjemsted i et tredjeland, og olieentreprenøren leaser sit aktiv fra dette datterselskab i et tredjeland, og/eller
 2.4.
 enhver anden relevant kombination af hjemsted og/eller gældende skattesystem for olieentreprenøren og/eller den leverandør, der ejer aktivet?
 3.
 Vil nogen af svarene på ovenstående spørgsmål være et andet, såfremt generelt og/eller i [sagsøgernes] særskilte tilfælde, koncerner, som ejer olieplatforme og præsterer boreydelser i Det Forenede Kongerige, ikke har nogen væsentlige nettoindtægter fra Det Forenede Kongerige, bortset fra boring?
 4.
 Vil nogen af svarene på ovenstående spørgsmål være et andet, såfremt de anfægtede bestemmelsers formål var at forhindre skatteunddragelse ved at gennemføre en kunstigt opdelt koncernstruktur, der ikke har nogen uafhængig økonomisk virkelighed uden for koncernen?


text:
18.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/25
 Sag anlagt den 21. marts 2013 — Novomatic mod KHIM — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
 (Sag T-172/13)
 2013/C 141/45
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Østrig) (ved advokat W. Mosing)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth-Stadeln, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 15. januar 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 157/2012-4) annulleres, og på grund af varernes og/eller tegnenes manglende lighed forkastes indsigelsen i sin helhed og EF-varemærkeansøgningen AFRICAN SIMBA, CTM 7534175, registreres i henhold til ansøgningen.
 —
 Harmoniseringskontoret og — i tilfælde af skriftlig intervention — den indsigende part tilpligtes at betale deres egne og sagsøgerens omkostninger i forbindelse med sagen for Harmoniseringskontoret og den foreliggende sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Novomatic AG
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »AFRICAN SIMBA« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 28 og 41 — EF-varemærkeansøgning nr. 7 534 175
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Simba Toys GmbH & Co. KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Simba«, og den internationale registrering af ordmærket »SIMBA« for varer i klasse 28
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen blev delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2, sammenholdt med stk. 3, i forordning nr. 207/2009 sammenholdt med regel 22, stk. 2, i forordning nr. 2868/95 og artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
Nr . C 197/ 12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6 . 7 . 96
 Appellanten har nedlagt følgende påstande : 1 ) Omfatter undtagelsen i artikel 7, stk . 1 , litra a ), i Rådets
 direktiv 79/7/EØF af 19 . december 1978 om gradvis
 1 ) Appelsagen antages til realitetsbehandling, og der gives gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd
 appellanten medhold som nedenfor anført . og kvinder med hensyn til social sikring (') det forhold,
 at en medlemsstat indfører en flexibel pensionsordning i
 2 ) Følgelig: overensstemmelse med Rådets henstilling 82/857/EØF
 af 10 . december 1982 om principperne for Fællesska
 bets politik vedrørende pensionsalder ( 2 ), i den forstand,
 a ) ophæves den appellerede dom at fastsættelse af en fleksibel pensionsalder for mænd og
 kvinder, f.eks . mellem 60 og 65 år, ikke uden videre kan
 b ) træffer Domstolen afgørelse om tvisten , således at sidestilles med fastsættelse af samme fratrædelsesalder
 appellanten gives medhold i de i første instans for alle , og — selv kombineret med opretholdelse af en
 nedlagte påstande : forskellig beregning af pension for mænd og kvinder —
 ikke nødvendigvis er i strid med princippet om ligebe
 — annullation af afgørelsen af 18 . januar 1994 , handling af mænd og kvinder, som er fastsat i artikel 4 ,
 hvorved indstævnte traf bestemmelse om at stk . 1 , i samme direktiv 79/7/EØF, idet hver enkelt
 godtgøre appellanten et beløb på 4 412 bfr . i fremtidig pensionsmodtager under en sådan ordning
 henhold til tillægssygeforsikringsordningen har mulighed for frit at fastsætte begyndelsestidspunk
 tet for sin arbejdsophørspension i overensstemmelse
 — om fornødent annullation af indstævntes afgø med sit eget erhvervsforløb , navnlig hvis den således
 relse af 15 . juli 1994 om afvisning af appellan indførte ordning opfylder et nødvendigt socialpolitisk
 tens klage af 18 . april 1994 formål for den pågældende stat og er berettiget af
 grunde , som intet har at gøre med forskelsbehandling på
 — indstævnte tilpligtes at betale et beløb, der fuldt grundlag af køn ?
 ud svarer til forskellen mellem henholdsvis de
 faktiske afholdte udgifter, 4 950 bfr ., og godt
 gørelsen fra den fælles sygeforsikringsordning 2 ) I benægtende fald , betyder virkeliggørelsen af de formål ,
 der er fastsat i direktiv 79/7/EØF og i henstilling
 82/857/EØF — nemlig indførelse af en fleksibel pen
 — det fastslås , at de almindelige gennemførelses sionsalder for alle og lighed mellem mænd og kvinder
 bestemmelser til artikel 24 , stk . 1 og 2 , i bilag X med hensyn til social sikring samt hensyntagen til den
 til vedtægten er retsstridige, og disse annulleres formelle lighed og den reelle forskelsbehandling, der
 følgelig fortsat består mellem mænd og kvinder med hensyn til
 lovbestemte arbejdsophørspensioner — da , at en med
 c ) tilpligtes indstævnte at betale samtlige sagsomkost lemsstat er forpligtet til rent mekanisk at nivellere
 ninger i begge instanser . betingelserne for adgang til arbejdsophørspension
 nedad og sikre mænd og kvinder ret til at oppebære en
 Anbringender og væsentligste argumenter: sådan pension efter den pågældendes eget valg fra den
 laveste alder og efter den beregningsmåde , der indtil da
 blev anvendt for den kategori , som havde adgang til
 Anbringenderne og de væsentligste argumenter er de samme pension fra denne alder, uanset følgerne for den
 som under sagen i første instans . økonomiske ligevægt i pensionsordninger, som ikke er
 udformet på grundlag af disse principper ?
 C ) EFT nr . C 380 af 31 . 12 . 1994 , s . 24 .
 3 ) Stadig for det tilfælde, at det første spørgsmål besvares
 benægtende, skal anvendelsen af den løsning, der er
 mest fordelagtig for den pågældende, da i henhold til
 fællesskabsretten ske for hele den pågældendes
 erhvervsforløb, eller kan den ske alene for de år i
 erhvervsforløbet, der ligger efter enten det tidspunkt, da
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom loven om indførelse af fleksibel pensionsalder trådte i
 afsagt den 22 . april 1996 af Tribunal du Travail de kraft, eller efter afsigelsen af De Europæiske Fællesska
 Bruxelles ( Ellevte Afdeling) i sagen Louis Wolfs mod Office bers Domstols dom af 1 , juli 1993 i sagen Remi Van
 national des pensions Cant mod Office national des pensions ( 3 )?
 ( Sag C-154/96 )
 ( 96 /C 197/22 )
 (') EFT nr . L 6 af 10 . 1 . 1979 , s . 24 .
 ( 2 ) EFT nr . L 357 af 18 . 12 . 1982 , s . 27 .
 Ved dom afsagt den 22 . april 1996 , indgået til Domstolens (M EFT nr . C 204 af 28 . 7 . 1993 , s . 7 .
 Justitskontor den 7 , maj 1996 , har Tribunal du Travail de
 Bruxelles ( Ellevte Afdeling) i sagen Louis Wolfs mod Office
 national des pensions forelagt De Europæiske Fællesskabers
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål :


text:
17.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 231/44
 Sag anlagt den 17. maj 2017 — Sata mod EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (3000)
 (Sag T-300/17)
 (2017/C 231/55)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Tyskland) (ved advokat M.-C. Simon)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kina)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Sata GmbH & Co. KG
 Det omtvistede varemærke: Tegnet »3000« — EU-varemærkeregistrering nr.12 511 119
 Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 8. marts 2017 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 653/2016-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 For så vidt som den anden part i sagen for appelkammeret intervenerer i sagen, tilpligtes denne at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om god forvaltningsskik.


text:
C 366/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.12.1999
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 af 14. september 1999 (Første Afdeling)
 sag C-310/97 P, Kommissionen for De Europæiske Fælles- af 14. september 1999
 skaber mod AssiDomän Kraft Products AB m.fl. (1)
 i sag C-170/98, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 (Appel — virkninger af en dom om annullation i forhold til skaber mod Kongeriget Belgien (1)
 tredjemand)
 (Traktatbrud forordning (EØF) nr. 4055/86 — fri udveks-
 (1999/C 366/02) ling af tjenesteydelser søtransport)
 (1999/C 366/03)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 I sag C-310/97 P, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- gjort i Samling af Afgørelser)
 ber (befuldmægtiget: W. Wils), angående appel af dom afsagt
 den 10. juli 1997 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-227/95, AssiDomän I sag C-170/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 Kraft Products m.fl. mod Kommissionen (Sml. H, s. 1185), ber (befuldmægtigede: Frank Benyon og Bernard Mongin) mod
 hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af dommen — de Kongeriget Belgien (befuldmægtiget: Jan Devadder), angående
 andre parter i appelsagen er AssiDomän Kraft Products en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har
 AB, Stockholm (Sverige), Iggesunds Bruk AB, Örnsköldsvik tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til Radets
 (Sverige), Korsnäs AB, Gävle (Sverige), MoDo Paper AB, forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om
 Örnsköldsvik (Sverige), Södra Cell AB, Växjö (Sverige), Stora anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser
 Kopparbergs Bergslags AB, Falun (Sverige), og Svenska Cellulo- inden for søtransport mellem medlemsstaterne indbyrdes og
 sa AB, Sundsvall (Sverige), ved solicitor J.E. Pheasant og med mellem medlemsstaterne og tredjelande (EFT L 378, s. 1),
 valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Loesch & Wolter, navnlig artikel 3 og artikel 4, stk. 1, idet det ikke har tilpasset
 11, rue Goethe, har Domstolen, sammensat af præsidenten, aftalen med Republikken Zaire, således at der ydes alle
 G.C. Rodriguez Iglesias, afdelingsformændene P.J.G. Kapteyn, statsborgere i Fællesskabet en rimelig og fri adgang uden
 J.-P. Puissochet, G. Hirsch og P. Jann samt dommerne J.C. Moi- forskelsbehandling til de lastandele, Belgien er berettiget til,
 tinho de Almeida, C. Gulmann, J.L. Murray, D.A.O. Edward, eller har ophævet aftalen, har Domstolen (Første Afdeling),
 H. Ragnemalm, L. Sevón, M. Wathelet (refererende dommer) sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne
 og R. Schintgen; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; jus- D.A.O. Edward (refererende dommer) og L. Sevón; generalad-
 titssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 14. septem- vokat: A. La Pergola; justitssekretær: R. Grass, den 14. septem-
 ber 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: ber 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler
 1) Den af Retten i Første Instans afsagte dom af 10. juli 1997 i
 det i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af
 sag T-227/95, AssiDomän Kraft Products m.fl. mod Kommis-
 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveks-
 sionen, ophæves.
 ling af tjenesteydelser inden for søtransport mellem medlernssta-
 terne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande,
 2) Kommissionen frifindes i det annullationssøgsmål, AssiDomän navnlig, artikel 3 og artikel 4, stk. 1, idet det ikke har tilpasset
 Kraft Products AB m.fl. anlagde ved Retten den 15. december aftalen med Republikken Zaire (nu Den Demokratiske Republik
 1995. Congo), således at der ydes alle statsborgere i Fællesskabet en
 rimelig og fri adgang uden forskelsbehandling til de lastandele,
 Belgien er berettiget til, eller har ophævet aftalen.
 3) AssiDomän Kraft Products AB m.fl. betaler samtlige sagsom-
 kostninger for Retten og Domstolen.
 2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 318 af 18.10.1997. (1) EFT C 258 af 15.8.1998.


text:
23.8.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 200/5
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning i 2) Den Hellenske Republik og Kommissionen for De Europæiske
 dens skrivelse af 15. februar 1999 om at foretage modregning Fællesskaber bærer deres egne omkostninger.
 over for Conseil des communes et régions d'Europe (CCRE) af
 deres gensidige fordringer annulleres. 3) Forbundsrepublikken Tyskland og Kongeriget Spanien bærer
 deres egne omkostninger.
 3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler de om-
 kostninger, der er afholdt af den selv og af Conseil des
 communes et régions d'Europe (CCRE) såvel i første instans (1) EFT C 173 af 16.6.2001.
 som under appellen.
 (1) EFT C 150 af 19.5.2001.
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 DOMSTOLENS DOM
 af 3. juli 2003
 (Sjette Afdeling)
 i sag C-156/01, R.P. van der Duin mod Onderlinge Waar-
 af 12. juni 2003 borgmaatschappij ANOZ Zorgverzekeringen UA, og
 Onderlinge Waarborgmaatschappij ANOZ Zorgverzeke-
 i sag C-148/01, Den Hellenske Republik mod Kommissio- ringen UA mod T.W. van Wegberg-van Brederode (anmod-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1) ning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad
 van Beroep) (1)
 (»EUGFL — regnskabsafslutning — tillægsafgift på mælk
 — morarenter — påstand om delvis annullation af beslut- (»Social sikring — pensionister eller rentemodtagere og deres
 ning 2001/137/EF«) familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end
 den, der udbetaler pensionen eller renten — udgifter til
 (2003/C 200/08) lægebehandling i den medlemsstat, der udbetaler pensionen
 eller renten — betingelser for at påtage sig at afholde
 udgifterne — den kompetente medlemsstat og den kompe-
 (Processprog: græsk) tente institution — artikel 21, 22, 28 og 31 i forordning
 (EØF) nr. 1408/71«)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (2003/C 200/09)
 (Processprog: nederlandsk)
 I sag C-148/01, Den Hellenske Republik (befuldmægtigede:
 V. Kontolaimos og C. Tsiavou) støttet af Forbundsrepublikken
 Tyskland (befuldmægtigede: W.-D. Plessing og M. Lumma) og (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 af Kongeriget Spanien (befuldmægtigede: først M. López-Monís gjort i Samling af Afgørelser)
 Gallego, derefter S. Ortiz Vaamonde) mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: M. Condou-
 Durande), angående en påstand om delvis annullation af I sag C-156/01, angående en anmodning, som Centrale Raad
 Kommissionens beslutning 2001/137/EF af 5. februar 2001 van Beroep (Nederlandene) i medfør af artikel 234 EF har
 om at udelukke visse udgifter, som medlemsstaterne har indgivet til Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager,
 afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for R.P. van der Duin mod Onderlinge Waarborgmaatschappij
 Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, fra EF-finansiering (EFT ANOZ Zorgverzekeringen UA, og Onderlinge Waarborgmaat-
 L 50, s. 9), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af schappij ANOZ Zorgverzekeringen UA mod T.W. van
 afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dommerne Wegberg-van Brederode, at opnå en præjudiciel afgørelse
 R. Schintgen, V. Skouris, F. Macken og J.N. Cunha Rodrigues vedrørende fortolkningen af artikel 21, artikel 22, stk. 1,
 (refererende dommer); generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitsse- litra c), artikel 28 og 31 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/
 kretær: R. Grass, den 12. juni 2003 afsagt dom, hvis konklu- 71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsord-
 sion lyder således: ninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres
 familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som
 1) Kommissionens beslutning 2001/137/EF af 5. februar 2001 ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83
 om at udelukke visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt af 2. juni 1983 (EFT L 230, s. 6), har Domstolen (Femte
 for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og
 (EUGFL), Garantisektionen, fra EF-finansiering, annulleres, for dommerne C.W.A. Timmermans, A. La Pergola (refererende
 så vidt som den over for Den Hellenske Republik foretager en dommer), P. Jann og S. von Bahr; generaladvokat: D. Ruíz-
 finansiel korrektion for morarenter på grund af for sen betaling Jarabo Colomer; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-
 af tillægsafgiften for produktionsåret 1995/1996, som blev F. Contet, den 3. juli 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 beregnet for perioden fra februar 1997 til december 2000. således:


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/42
 Sag anlagt den 19. juli 2004 af Francesco Ianniello mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-308/04)
 (2004/C 262/81)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 19. juli 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Francesco Ianniello, Bruxelles, ved avocats Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis og Etienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af den af den ansvarlige for den appellerede bedømmelse trufne afgørelse af 8. september 2003 om udfærdigelse af sagsøgerens karriereudviklingsrapport 2001-2002.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at artikel 8 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 er tilsidesat. Sagsøgeren har anført, at denne bestemmelse er ulovlig for så vidt som den fastsætter, at der til Det Paritetiske Bedømmelsesudvalg udpeges medlemmer, der enten er i samme lønklasse som sagsøgeren eller i en lavere lønklasse end sagsøgeren, og som derfor ikke besidder den sikrede uafhængighed eller de krævede kvalifikationer. Sagsøgeren har tilføjet, at personaledirektøren eller dennes stedfortræder ikke afstod fra at medvirke, og deltog i undersøgelsen af hans klage, selv om han udøver beføjelser, som han har fået tillagt af en faglig organisation.
 Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at Det Paritetiske Bedømmelsesudvalgs medlemmers tavshedspligt er tilsidesat, at der er sket tilsidesættelse af princippet om Det Paritetiske Bedømmelsesudvalgs uafhængighed og objektivitet, tilsidesættelse af sagsøgerens ret til kontradiktion og af kontradiktionsprincippet, og tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik, samt at der er anlagt et åbenbart fejlskøn og ikke er sammenhæng mellem bemærkningerne og de tildelte points.


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/41
 Rettens dom af 18. april 2013 — Peek & Cloppenburg mod KHIM — Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)
 (Sag T-506/11) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket Peek & Cloppenburg - ældre national handelsbetegnelse Peek & Cloppenburg - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2013/C 156/75
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Tyskland) (først ved advokat S. Abrar, derefter ved advokat P. Lange)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Tyskland) (ved advokaterne A. Renck, V. von Bomhard, T. Heitmann og M. Petersenn samt solicitor I. Fowler)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 28. februar 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 53/2005-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Peek & Cloppenburg og Peek & Cloppenburg KG.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Peek & Cloppenburg KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 362 af 10.12.2011.


text:
22 . 7 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 189/5
 kel 19 , stk . 1 , litra c ), i Rådets forordning ( EØF ) nr . 404/93 DOMSTOLENS DOM
 af 12 ; februar 1993 om den fælles markedsordning for ( Sjette Afdeling )
 bananer ( 2 ) og af artikel 2, litra c ), i Kommissionens
 forordning ( EØF ) nr . 1442/93 af 10 . juni 1993 om af 8 , juni 1995
 gennemførelsesbestemmelser for EF's importordning for i sag C-451/93 , Claudine Délavant mod Allgemeine
 bananer ( 3 ), har Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af Ortskrankenkasse fiir das Saarland ( anmodning om præju
 afdelingsformanden, F. A. Schockweiler (refererede dom diciel afgørelse fra Landessozialgericht fiir das
 mer ), samt dommerne G. F. Mancini, C. N. Kakouris, J. L. Saarland ) (')
 Murray og G. Fiirsch; generaladvokat: M. B. Elmer; (Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige
 justitssekretær : ekspeditionssekretær FL A. Riihl , den 8 , juni erhvervsdrivende — Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71
 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : — arbejdstager bosat i en anden medlemsstat end den
 kompetente stat — naturalydelser til familiemedlemmer i
 bopælsstaten)
 1 ) Definitionen af erhvervsdrivende i kategori C i artikel 2 , ( 95/C 189/ 10 )
 litra c), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1442/93
 af 10. juni 1993 om gennemførelsesbestemmelser for
 EF's importordning for bananer er ikke forskellig fra (Processprog: tysk)
 definitionen i artikel 19, stk . 1 , litra c), i Rådets
 forordning (EØF) nr. 404/93 af 13 . februar 1993 om
 den fælles markedsordning for bananer. (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 2 ) Artikel 1 9, stk . 1 , litra c), i forordning (EØF) nr. 404/93 I sag C-451 /93 , angående en anmodning, som Landesso
 og artikel 2 , litra c), i forordning (EØF) nr. 1442/93 skal zialgericht fur das Saarland i medfør af EØF-traktatens
 fortolkes således, at den erhvervsdrivende ikke allerede artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 skal have udøvet virksomhed med markedsføring af ret verserende sag Claudine Délavant mod Allgemeine
 bananer på det tidspunkt, hvor han ansøger om at blive Ortskrankenkasse fiir das Saarland at opnå en præjudiciel
 registreret i kategori C. afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 1 , litra f),
 artikel 2, stk . 1 , artikel 3 , stk . 1 , artikel 19 , stk . 1 , litra a ), og
 artikel 19 , stk. 2 , samt artikel 20 i Rådets forordning ( EØF )
 nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale
 3 ) Artikel 1 9, stk . 1 , litra c), i forordning (EØF) nr. 404/93 sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervs
 og artikel 2 , litra c), i forordning (EØF) nr. 1442/93 skal drivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for
 fortolkes således, at en erhvervsdrivende kan anmode Fællesskabet, som kodificeret i Rådets forordning ( EØF )
 om at blive registreret i kategori C, selv om han har til nr . 2001 /83 af 2 , juni 1983 (2 ), har Domstolen ( Sjette
 hensigt at overdrage importlicensen til en tredje Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, F. A. Schock
 mand. weiler, dommerne G. F. Mancini, C. N. Kakouris ( refere
 rende dommer ), J. L. Murray og G. Hirsch; generaladvokat:
 F. G. Jacobs ; justitssekretær : ekspeditionssekretær FL A.
 Riihl , den 8 , juni 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 4 ) Erhvervsdrivende, som før 1992 har optaget forret således :
 ningsforbindelser med henblik på at indføre de bananer,
 som nævnes i artikel 2 , litra c), i forordning (EØF)
 nr. 1442/93 , og som har indført disse bananer i 1992 Artikel 1 9, stk . 2 , i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af
 eller senere, kan registreres som erhvervsdrivende i 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger
 kategori C. på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres
 familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som
 kodificeret i Rådets forordning (EØF) nr. 2001 /93 af 2 , juni
 1983 , skal fortolkes således, at såfremt en arbejdstager
 5 ) Artikel 3 , stk . 2 , i forordning (EØF) nr. 1442/93 , som sammen med sine familiemedlemmer er i bosat i en anden
 udelukker virksomheder, der driver engros- og detail medlemsstat end den medlemsstat, hvor han har beskæfti
 handel, fra begrebet erhvervsdrivende, finder ikke gelse, og efter hvis lovgivning han er forsikret i henhold til
 anvendelse på begrebet erhvervsdrivende i denne forordningen, fastsættes betingelserne for, at arbejdstage
 forordnings artikel 2 , litra c). rens familiemedlemmer erhverver ret til naturalydelser fra
 sygesikringen , ligeledes af lovgivningen i beskæftigelsessta
 ten, for så vidt de ikke er berettiget til disse ydelser i medfør
 (0 EFT nr . C 256 af 21 . 9 . 1993 . af lovgivningen i bopælsmedlemsstaten.
 ( 2 ) EFT nr . L 47 af 25 . 2 . 1993 , s . 1 .
 ( ? ) EFT nr . L 142 af 12 . 6 . 1993 , s . 6 .
 (') EFT nr . C 18 af 21 . 1 . 1994 .
 ( 2 ) EFT nr . L 230 af 22 . 8 . 1983 , s . 6 .


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/52
 Sag anlagt den 5. juli 2011 — Segovia Bonet mod KHIM — IES (IES)
 (Sag T-355/11)
 2011/C 269/115
 Stævningen er affattet på: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Jorge Segovia Bonet (Madrid, Spanien) (ved advokaterne M.E. López Camba og J.L. Rivas Zurdo)
 Sagsøgte: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: IES Insurance Engineering Services Srl (Milano, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelse truffet den 29. marts 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 749/2010-2).
 —
 Det pålægges Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked og IES Insurance Engineering Services Srl at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: IES Insurance Engineering Services Srl
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »IES« for tjenesteydelser i klasse 35, 36, 41, 42 og 45 — EF-varemærkeansøgning nr. 6787345
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Jorge Segovia Bonet
 Det påberåbte varemærke eller tegn: UK varemærkeregistrering nr. 2358802 af figurmærket »IES« for tjenesteydelser i klasse 41
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen og stadfæstelse af Indsigelsesafdelingens afgørelse
 Søgsmålsgrunde: Overtrædelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret fejlagtigt har fundet det usandsynligt, at der kan ske forveksling mellem det tidligere varemærke og den anfægtede EF varemærkeansøgning, da 1) de to mærker ligner hinanden til forveksling, især fonetisk, og 2) tjenesteydelserne omfattet af den tidligere registrering supplerer dem, som er omfattet af den anfægtede EF varemærkeansøgning.


text:
30.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 352/6
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Spanien) den 10. september 2013 — Caixabank SA mod Alberto Galán Luna og Domingo Galán Luna
 (Sag C-487/13)
 2013/C 352/11
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Caixabank SA
 Sagsøgte: Alberto Galán Luna og Domingo Galán Luna
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Når en national retsinstans tager stilling til, om der foreligger et urimeligt kontraktvilkår om morarenter på boliglån, skal den da, i overensstemmelse med Rådets direktiv 93/13/EØF (1) af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler, herunder især direktivets artikel 6, stk. 1, og med henblik på at sikre beskyttelsen af forbrugere og brugere i overensstemmelse med ækvivalens- og effektivitetsprincippet, fastslå, at det pågældende kontraktvilkår er ugyldigt og ikke bindende, eller skal den tilpasse vilkåret om renter og pålægge rekvirenten eller långiveren at foretage en fornyet beregning af renterne?
 2)
 Udgør den anden overgangsbestemmelse i lov nr. 1 af 14. maj 2013 ikke blot en klar begrænsning af forbrugerbeskyttelsen, når retten herved underforstået pålægges en forpligtelse til at tilpasse et urimeligt vilkår om morarenter ved at foretage en genberegning af de fastsatte renter og opretholde gyldigheden af en urimelig bestemmelse i stedet for at erklære dette kontraktvilkår for ugyldigt og ikke bindende for forbrugeren?
 3)
 Er den anden overgangsbestemmelse i lov nr. 1 af 14. maj 2013 i strid med Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler, herunder især direktivets artikel 6, stk. 1, idet den er til hinder for anvendelsen af ækvivalens- og effektivitetsprincippet på forbrugerbeskyttelsesområdet og ikke giver mulighed for at anvende den sanktion, hvorved urimelige kontraktvilkår om morarenter, som er fastsat i aftaler om boliglån, der er indgået inden ikrafttrædelsen af lov nr. 1 af 14. maj 2013, erklæres for ugyldige og uden bindende virkning?
 (1) EFT L 95, s. 29.


text:
6.7.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/17
 Rettens kendelse af 12. maj 2015 — Red Bull mod KHIM — Automobili Lamborghini (gengivelse af to tyre)
 (Sag T-73/14) (1)
 ((EF-varemærker - begæring om fortabelse - tilbagetrækning af registrering - ufornødent at træffe afgørelse))
 (2015/C 221/23)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Red Bull (Fuschl am See, Østrig) (først ved advokaterne A. Renck, V. von Bomhard og J. Fuhrmann og solicitor I. Fowler, derefter ved A. Renck og I. Fowler)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Walicka, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Automobili Lamborghini SpA (Sant’Agata Bolognese, Italien) (ved advokat M. Hartmann)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. november 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1263/2012-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Automobili Lamborghini SpA og Red Bull GmbH.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Red Bull og Automobili Lamborghini SpA bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af Harmoniseringskontorets omkostninger.
 (1) EUT C 102 af 7.4.2014.


text:
21.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/38
 Sag anlagt den 21. januar 2016 — Sovena Portugal — Consumer Goods mod KHIM — Mueloliva (FONTOLIVA)
 (Sag T-24/16)
 (2016/C 106/44)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Sovena Portugal Consumer Goods SA (Lissabon, Portugal) (ved advokat D. Martins Pereira)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Mueloliva, SL (Cordoba, Spanien)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Sovena Portugal Consumer Goods SA
 Det omtvistede varemærke: International registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret for så vidt angår ordmærket »FONTOLIVA« — International registrering nr. 1 107 792, hvor Den Europæiske Union er designeret
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 4. november 2015 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1813/2014-2)
 Påstande
 —
 Søgsmålet antages til realitetsbehandling.
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres i det hele.
 —
 Den anfægtede afgørelse omgøres i henhold til de i dette søgsmål anførte grunde og det fastslås, at international varemærkeregistrering nr. 1 107 792 tillægges beskyttelse for så vidt angår Den Europæiske Union.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagens behandling for Harmoniseringskontoret.
 —
 Mueloliva, SL tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Harmoniseringskontoret.
 Anbringender
 —
 Udløb af ældre spansk varemærkeregistrering nr. 780 071, FUENOLIVA.
 —
 Beviset for reel brug af det ældre varemærke er utilstrækkeligt.
 —
 Der foreligger ikke risiko for forveksling — EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b).
 —
 Der findes to ældre varemærker, FONTOLIVA, i Spanien.


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/43
 Sag anlagt den 18. juli 2006 — SNIA mod Kommissionen
 (Sag T-194/06)
 (2006/C 212/73)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: SNIA SpA (ved avvocati Alberto Santa Maria og Claudi Biscaretti di Rufia)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og natriumperborat) annulleres, for så vidt som SNIA SpA blandt adressaterne for beslutningen in solidum med Caffaro Srl er pålagt en bøde på 1 078 000 EUR.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den anfægtede beslutning i den foreliggende sag er den samme som i sag T-185/06, Air Liquide mod Kommissionen.
 Det understreges i den forbindelse, at Kommissionen i denne beslutning har konstateret, at Industrie Chimiche Caffaro SpA (ICC) på tidspunktet for de faktiske forhold med hensyn til beslutningstagelsen ikke blot var afhængig af Caffaro SpA, som var et børsnoteret selskab, der kontrollerede ICC 100 %, men ligeledes af sagsøgeren selv, som var hovedaktionær i Caffaro SpA og havde mellem 53 % og 59 % af aktierne. Sagsøgeren er hovedsageligt på grundlag af denne indirekte forbindelse blevet fundet solidarisk ansvarlig for den overtrædelse, som Kommissionen har lagt Caffaro Srl til last.
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort følgende gældende:
 —
 Kommissionen har ikke godtgjort, at der foreligger et afhængighedsforhold mellem SNIA og ICC i den omstridte periode. Kommissionen har heller ikke godtgjort, at der for den samme periode foreligger et afhængighedsforhold mellem Caffaro SpA og ICC.
 —
 Kommissionen har for så vidt angår relevansen af fusionen mellem Caffaro SpA og SNIA for at fastslå, om SNIA havde en afgørende betydning, udeladt den omstændighed, at fusionen, hvorved Caffaro SpA indgik i SNIA SpA, skete i 2000 (ganske som ændringen af selskabet ICC's firmabetegnelse til Caffaro SpA, som i dag er Caffaro Srl), dvs. et år efter udtrædelsen fra markedet for blegemidler, og at Caffaro SpA's afgørende indflydelse på ICC i den relevante periode som allerede nævnt på ingen måde er blevet godtgjort af Kommissionen.
 —
 Den eneste ansvarlige for den angivelige overtrædelse er ICC (i dag Caffaro Srl), som i øvrigt ikke i juridisk forstand er ophørt med at eksistere, men blot har skiftet betegnelse. Også selv om det lægges til grund, at Caffaro SpA var ansvarlig for den angivelige overtrædelse, er dennes retlige efterfølger Caffaro Srl og ikke SNIA.


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/23
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 6. marts 2007 — straffesag mod Aniello Gallo og Gianluca Damonte (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Lecce — Italien)
 (Sag C-191/06) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - fortolkning af artikel 43 EF og 49 EF - hasardspil - indgåelse af væddemål om resultatet af sportsbegivenheder - krav om koncession - udelukkelse af visse erhvervsdrivende, der er stiftet som visse former for kapitalselskaber - krav om polititilladelse - strafferetlige sanktioner)
 (2007/C 96/41)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di Lecce
 Parter i hovedsagen
 Aniello Gallo, Gianluca Damonte
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale di Lecce — fortolkning af artikel 31, 43, 49 og 81-86 EF — national lov med krav om tilladelse til at indsamle spilleindsatser
 Konklusion
 1)
 En national lovgivning, der indeholder et forbud mod udøvelse af virksomhed, der består i indsamling, modtagelse, registrering og videresendelse af tilbud om væddemål, navnlig vedrørende sportsbegivenheder, uden en koncession eller polititilladelse, der er udstedt af den pågældende medlemsstat, udgør en restriktion for etableringsfriheden og for den frie udveksling af tjenesteydelser i medfør af artikel 43 EF, henholdsvis artikel 49 EF.
 2)
 Det tilkommer den forelæggende ret at tage stilling til, om den nationale lovgivning — for så vidt som den begrænser antallet af erhvervsdrivende, der arbejder inden for hasardspilsektoren — er i overensstemmelse med målet om at undgå, at aktiviteter inden for denne sektor anvendes til kriminelle eller svigagtige formål.
 3)
 Artikel 43 EF og 49 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter erhvervsdrivende, der er stiftet i form af kapitalselskaber, hvis aktier er noteret på de officielle børser, udelukkes fra hasardspilssektoren og ydermere fortsat er udelukket fra denne sektor.
 4)
 Artikel 43 EF og 49 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der pålægger personer som de tiltalte i hovedsagen strafferetlige sanktioner for at have udøvet organiseret væddemålsvirksomhed uden den koncession eller polititilladelse, som kræves i henhold til den nationale lovgivning, når disse personer ikke har kunnet opnå de nævnte koncessioner og tilladelser, fordi medlemsstaten har afslået at tildele dem i strid med fællesskabsretten.
 (1) EUT C 165 af 15.7.2006.


text:
3.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/18
 Sag anlagt den 3. januar 2012 — Kreyenberg mod KHIM — Kommissionen (MEMBER OF €e euro experts)
 (Sag T-3/12)
 2012/C 65/35
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Heinrich Kreyenberg (Ratingen, Tyskland) (ved advokat J. Krenzel)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 5. oktober 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1804/2010-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Et figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »MEMBER OF €e euro experts«, for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 36, 39, 41, 42, 44 og 45
 Indehaver af EF-varemærket: Heinrich Kreyenberg
 Indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Europa-Kommissionen
 Begrundelsen for ugyldighedsbegæringen: Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 på grund af en angivelig risiko for vildledning med hensyn til kvaliteten af de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af varemærket, Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra h), i forordning nr. 207/2009 på grund af den angivelige identifikation i varemærket af en fra et heraldisk synspunkt efterligning af EU-flaget, som er blevet indgivet til WIPO (circulære nummer 3556) i henhold til artikel 6ter i Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret. Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra i), i forordning nr. 207/2009 på grund af monopoliseringen ved sagsøgerens varemærke af »€«-symbolet, hvis grafiske gengivelse er fastlagt ved Kommissionens meddelelse KOM (97) 418 endelig udg.
 Annullationsafdelingens afgørelse: Ugyldighedsbegæringen ikke taget til følge.
 Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra i), i forordning nr. 207/2009, idet der ikke foreligger en identisk overtagelse af det officielle »€«-tegn, som er nødvendig for anvendelsen af denne artikel, og subsidiært under alle omstændigheder fordi undtagelsesbestemmelsen i artikel 6ter, stk. 1, litra c), i Pariserkonventionen er opfyldt, idet omsætningen ikke vil gå ud fra, at sagsøgerens figurmærke står i forbindelse med Den Europæiske Monetære Union (eller Den Europæiske Union). Subsidiært tilsidesættelse af artikel 7, stk.1, litra c) og g), i forordning nr. 207/2009, idet Europa-Kommissionen i sin ugyldighedsbegæring udtrykkeligt havde påberåbt sig artikel 7, stk. 1, litra c), hvorfor det kun kan lægges til grund, at begæringen er blevet formuleret fejlagtigt, og påberåbelsen af registreringshindringen i artikel 7, stk. 1, litra g), der først skete i klagesagen, må anses for at være sket for sent og den kan ikke antages til realitetsbehandling.


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/30
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italien) den 2. april 2010 — Patrizia Banchetti mod Ministero dell’Interno
 (Sag C-166/10)
 (2010/C 161/40)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Patrizia Banchetti
 Sagsøgt: Ministero dell’Interno
 Det præjudicielle spørgsmål
 Er den nationale lovgivning (som blev vedtaget efter Bersani-dekretet, lovdekret nr. 223 af 4.7.2006, ophøjet til lov nr. 248 af 4.8.2006), der indebærer en »national ordning ... som bl.a. er karakteriseret ved:
 a)
 en generel tendens til beskyttelse af indehaverne af koncessioner, der er udstedt på et tidligere tidspunkt på baggrund af en udbudsrunde, som på ulovlig vis har udelukket en del af de erhvervsdrivende;
 b)
 bestemmelser, som garanterer faktisk fastholdelse af de markedspositioner, som er blevet opnået (eksempelvis et forbud mod at nye koncessionshavere åbner centre inden for en vis afstand i forhold til de eksisterende centre);
 c)
 mulighed for bortfald af koncessionen i tilfælde, hvor koncessionshaveren direkte eller indirekte administrerer grænseoverskridende spilleaktiviteter, der kan sammenlignes med den af koncessionen omfattede type aktiviteter«,
 forenelig med artikel 43 EF og 49 EF?