text:
23.11.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 289/25
 Sag anlagt den 22. august 2002 af Chafiq Ayadi mod Rådet Endvidere er forordningens artikel 2 i strid med grundlæggende
 for Den Europæiske Union og Kommissionen for De fællesskabsretlige principper, særligt subsidiaritetsprincippet
 Europæiske Fællesskaber og proportionalitetsprincippet samt menneskerettighederne.
 (Sag T-253/02) Medlemsstaterne er bedst selv i stand til at afgøre, hvilke
 foranstaltninger der står i et rimeligt forhold til formålet, og
 fuldstændig frakendelse af al indkomst og al bistand, der ikke
 (2002/C 289/48) indtjent, for et individ står ikke i et rimeligt forhold hertil.
 Artikel 2 er i strid med menneskerettighederne, for så vidt som
 (Processprog: engelsk) bestemmelsen hindrer individets adgang til hans ejendom og
 til muligheder for livets opretholdelse uden at stille et retsmid-
 del til rådighed mod denne fratagelse.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at der ved udstedelsen
 den 22. august 2002 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske af artikel 2 blev tilsidesat en væsentlig formforskrift, nemlig
 Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af forskriften om, at Rådet og Kommissionen skal anføre en
 Chafiq Ayadi, Dublin (Irland), ved solicitor A. Lyon og barrister tilstrækkelig begrundelse for, at det ikke kan afgøres af de
 S. Cox. enkelte medlemsstater, hvilke foranstaltninger der må anses
 for nødvendige.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (1 ) EFT 2002 L 139, s. 9.
 — Artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af
 27. maj 2002 om indførelse af visse specifikke restriktive
 foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har
 tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen
 og Taliban, og om ophævelse af Rådets forordning (EF)
 nr. 467/2001 om forbud mod udførsel af visse varer og
 tjenesteydelser til Afghanistan, om styrkelse af flyvefor-
 Sag anlagt den 4. september 2002 af REWE-ZENTRAL
 buddet og om udvidelse af indefrysningen af midler
 AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 og andre økonomiske ressourcer over for Taliban i
 (Varemærker og Design)
 Afghanistan (1) og artikel 4, for så vidt som denne
 bestemmelse vedrører artikel 2, annulleres.
 (Sag T-267/02)
 — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (2002/C 289/49)
 (Processproget afgøres i henhold til procesreglementets artikel 131,
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter stk. 2 — det i stævningen anvendte sprog: tysk)
 Sagsøgeren er nævnt i bilag I til den anfægtede forordning som
 en af de personer, hvorpå artikel 2 finder anvendelse. I medfør Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 af denne bestemmelse er det indestående på sagsøgerens der den 4. september 2002 anlagt sag mod Kontoret for
 bankkonti blevet indefrosset. Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 REWE-ZENTRAL AG, Köln (Tyskland), ved Rechtsanwälte
 H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, Chr. Niklas-Falter,
 Sagsøgeren har gjort gældende, at de bestemmelser, i henhold M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte,
 til hvilke De Forenede Nationers sikkerhedsråd kan opfordre E. Pfrang, K. Lochner, B. Ertle, og med valgt adresse i
 medlemmerne til at anvende visse foranstaltninger, ikke inde- Luxembourg. Den anden part i sagen for appelkammeret var
 bærer en forpligtelse for medlemmerne af De Forenede Natio- Fritidsresor AB, Stockholm (Sverige).
 ner til at anvende disse foranstaltninger. Medlemmerne kan frit
 vælge, hvordan de vil reagere på sikkerhedsrådets opfordring.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren har tillige gjort gældende, at Rådet ikke havde — Afgørelse truffet den 1. juli 2002 af Første Appelkammer
 kompetence til at udstede forordningens artikel 2, idet arti- ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked i sag
 kel 60 og 301 EF ikke tillægger Rådet en beføjelse hertil. Rådet R 0888/2001 annulleres.
 og Kommissionen har gjort sig skyldige i magtmisbrug, for så
 vidt som forordningens artikel 2 i realiteten ikke forfølger — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 formålene med artikel 60 og 301 EF. kostninger.
 ---pagebreak--- C 289/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.11.2002
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sag anlagt den 5. september 2002 af National Resource for
 Innovative Training Research and Employment Actions
 Limited (NRITEA) mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 Ansøger om EF-vare- Sagsøgeren
 mærket:
 (Sag T-268/02)
 EF-varemærket, der sø- Ord/figurmærket »atlasreisen« for (2002/C 289/50)
 ges registreret: varer i klasse 16, 36, 39, 41 og
 42 (ansøgning nr. 376210)
 (Processprog: engelsk)
 Indehaver af det under Fritidsresor AB
 indsigelsessagen påbe-
 råbte varemærke eller Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 tegn: den 5. september 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af National Resource for Innovative
 Training Research and Employment Actions Limited (NRITEA),
 Det påberåbte varemær- Det nationale svenske ord/figur- Newcastle Upon Tyne (Det Forenede Kongerige), ved solicitor
 ke eller tegn: mærke »atlas resor« for tjeneste- Alison Tate.
 ydelser i klasse 39 (arrangering af
 rejser og rejsebureauydelser)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Indsigelsesafdelingens Afslag på ansøgningen om EF-
 afgørelse: varemærke, for så vidt angår tjene- — Kommissionens beslutning af 23. maj 2002 annulleres,
 steydelserne »formidling af befor- og der gives sagsøgeren en detaljeret redegørelse for hvert
 dringsydelser til vands, til lands enkelt dokument, hvori der hævdes at være et problem,
 og i luften; arrangering og formid- samt en rimelig svarfrist.
 ling af rejser til vands, til lands og
 i luften; arrangering og formidling — Subsidiært annulleres beslutningen af 23. maj 2002, og
 af turistydelser inden for rejse- det fastslås, at artikel 23 i forordning (EØF) nr. 4253/88
 branchen, formidling af adgangs- finder anvendelse i sagen og ikke artikel 24.
 kort, formidling af værelsesudlej-
 ning og restaurationsvirksomhed
 i hoteller og restauranter«, og an-
 tagelse til registrering for så vidt Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 angår de øvrige varer og tjeneste-
 ydelser.
 Sagsøgeren er en frivillig organisation og et selskab med særligt
 begrænset ansvar (company limited by guarantee), som bistår
 Appelkammerets afgø- Der gives ikke sagsøgeren med-
 og overvåger uddannelse og personlig udvikling for vanskeligt
 relse: hold i klagen.
 og svagt stillede personer i Det Forenede Kongerige. I den
 forbindelse samarbejdede sagsøgeren med The MARI Group
 Limited, en kommerciel virksomhed, der er specialiseret i
 Søgsmålsgrunde: — Utilstrækkeligt bevis for, at
 uddannelse.
 indsigeren har erhvervet ret
 gennem brug af mærket.
 — Tilsidesættelse af artikel 8, Begge selskaber blev undergivet indgående revision flere
 stk. 1, i forordning nr. 40/ gange. Efter disse revisioner og som følge af forskellige
 94 (1). Efter sagsøgerens op- uregelmæssigheder, der blev konstateret i forbindelse med
 fattelse er der ingen risiko gennemførelsen af projekterne, besluttede Kommissionen at
 for forveksling af mærkerne. nedsætte den samlede støtte, som blev udbetalt fra Den
 Europæiske Socialfond. Det er denne beslutning, sagsøgerne
 anfægter i nærværende sag.
 ( 1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 ker (EFT L 1994 11, s. 1).
 Sagsøgeren hævder, at Kommissionen har tilsidesat en væsent-
 lig formforskrift, idet den ikke har givet sagsøgeren tilstrække-
 lig mulighed for at fremkomme med sine bemærkninger.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen ikke på noget
 tidspunkt direkte gav sagsøgeren tilstrækkelige oplysninger om
 de påståede uregelmæssigheder.


text:
16.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 336/8
 Appel iværksat den 27. august 2013 af Industries Chimiques du Fluor (ICF) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 18. juni 2013 i sag T-406/08, ICF mod Kommissionen
 (Sag C-467/13 P)
 2013/C 336/18
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Industries Chimiques du Fluor (ICF) (ved avocats P. Wytinck og D. Gille)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 18. juni 2013 i sag T-406/08, Industries Chimiques du Fluor (ICF) mod Europa-Kommissionen ophæves, og hvis Domstolen finder, at den råder over tilstrækkelige oplysninger til at træffe endelig afgørelse vedrørende sagens realitet, annulleres den bøde på 1 700 000 EUR, som ICF er blevet pålagt ved den anfægtede beslutning, eller bøden nedsættes i det mindste.
 —
 Subsidiært ophæves Rettens dom og sagen hjemvises til Retten.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har til støtte for appellen påberåbt sig tre anbringender.
 Med sit første anbringende gør appellanten gældende, at Retten begik en retlig fejl, eller i det mindste begik væsentlige fejl ved konstateringen af de faktiske omstændigheder eller gengav disse forkert, idet den fastslog, at den omstændighed, at Kommissionen baserede den anfægtede beslutning på dokumenter, der ikke var nævnt i klagepunktsmeddelelsen, ikke udgjorde en tilsidesættelse af retten til forsvar og artikel 27 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1).
 Appellanten har ligeledes anført, at Retten begik en retlig fejl ved at fastslå, at Kommissionens nedsættelse af antallet af deltagere i overtrædelsen i tidsrummet mellem klagepunktsmeddelelsen og vedtagelsen af den anfægtede beslutning ikke medførte skade for appellantens interesser eller tilsidesatte dennes ret til forsvar, for så vidt som appellanten ikke havde mulighed for at afgive forklaring vedrørende denne nedsættelse før vedtagelsen af den anfægtede beslutning.
 Med sit andet anbringende gør appellanten gældende, at Retten tilsidesatte artikel 23 i forordning (EF) nr. 1/2003. Retten foretog således en fejlfortolkning af punkt 18 i retningslinjerne for beregningen af bøder, idet den fortolkede udtrykket »den samlede værdi af de afsatte varer og tjenester, som overtrædelsen omfatter« som kun omfattende den samlede værdi af de afsatte varer for de virksomheder, der deltog i overtrædelsen, og ikke som den samlede værdi af de afsatte varer på dette marked.
 Appellanten anfører ligeledes, at Retten tilsidesatte sin begrundelsespligt, idet den ikke på relevant og fyldestgørende vis tog stilling til appellantens argumentation om, at Kommissionen fraveg sin beslutningspraksis vedrørende fastsættelsen af bødens beløb.
 Med sit tredje anbringende gør appellanten gældende, at sagsbehandlingen ved Retten var uforholdsmæssig langvarig, og at artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder derved blev tilsidesat, selv om der ifølge appellanten er tale om en enkelt sag, der kun omfatter få dokumenter. Som følge deraf anmoder appellanten i henhold til den retspraksis, der er fastsat i dommen i sagen Baustahlgewebe mod Kommissionen (2), om nedsættelse af den bøde, appellanten er blevet pålagt.
 Appellanten gør endelig gældende, at Retten tilsidesatte artikel 31 i forordning (EF) nr. 1/2003. Retten udøvede således ikke sin fulde prøvelsesret korrekt og bedømte ikke selv — og begrundede ikke hvorfor — den pålagte bøde i den foreliggende sag var begrundet. Appellanten anfører i den henseende, at Retten ikke tog stilling til de forskellige argumenter, som appellanten gjorde gældende under retsforhandlingerne ved Retten.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i artikel 81 [EF] og 82 [EF] (EFT 2003 L 1, s. 1).
 (2) Dom af 17.12.1998, sag C-185/95 P, Baustahlgewebe mod Kommissionen, Sml. I, s. 8417.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
Nr. C 229/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2 . 9 . 95
 under KN-kode 0202 og for varer henhørende under Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 KN-kode 0206 29 91 ugyldig og i strid med EF afsagt den 5 . april 1995 af Labour Court, Dublin, i sagen
 retten, for så vidt den bestemte, at erhvervsdrivende, Kathleen Hill og Ann Stapleton mod Revenue Commissio
 som på grundlag af deres tidligere udførsler af oksekød ners og Department of Finance
 søgte at komme i betragtning med hensyn til den ( Sag C-243/95 )
 kontingentmængde for 1994, som der henvises til i dette
 ( 95/C 229/34 )
 stykke, skulle have udført mindst 150 tons i det
 foregående år i stedet for 110 tons, som var blevet
 krævet i 1993 ? Er artikel 1 , stk . 2 , navnlig ugyldig og i
 strid med EF-retten, fordi : Ved kendelse afsagt den 5 . april 1995 , indgået til Domsto
 lens Justitskontor den 12 . juli 1995 , har Labour Court,
 a ) den overskrider de beføjelser, som er overdraget Dublin, i sagen Kathleen Hill og Ann Stapleton mod
 Kommissionen ved Rådets forordning ( EF ) nr . 130/ Revenue Commissioners og Department of Finance forelagt
 94 af 24 . januar 1 994 om åbning og forvaltning af et De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 fællesskabstoldkontingent for frosset kød af horn præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål .
 kvæg, henhørende under KN-kode 0202, og for
 varer henhørende under KN-kode 0206 29 91
 ( 1994 ) ( 2 ) Såfremt langt flere kvindelige end mandlige arbejdstagere
 er omfattet af en jobshare-ordning i en periode af deres
 b ) den er i strid med proportionalitetsprincippet erhvervsmæssige beskæftigelse, ønskes oplyst:
 c ) den er i strid med princippet om beskyttelse af den a ) Må det antages, at der foreligger indirekte forskelsbe
 berettigede forventning handling i tilfælde, hvor jobshare-ansatte, der overgår til
 fuldtidsbeskæftigelse, indplaceres på løntrin efter løn
 d ) den er en tilsidesættelse af forpligtelsen til at give skalaen for fuldtidsansatte under hensyn til den tid, de
 fyldestgørende grunde i henhold til EF-traktatens faktisk har arbejdet, således at de, selv om de oppebærer
 artikel 190, og/eller en løn, der er fastsat helt forholdsmæssigt i forhold til
 den, der oppebæres af personale, der hele tiden har
 været beskæftiget på fuld tid, indplaceres på et lavere
 e ) den er blevet udstedt uden forskriftsmæssig høring
 løntrin på skalaen for fuldtidsansatte end kolleger, som
 af forvaltningskomitéen for oksekød, hvilket er i
 de fuldt ud kan sammenlignes med, bortset fra at disse
 strid med artikel 4 i forordning ( EF ) nr. 130/94 og
 uafbrudt har været fuldtidsbeskæftigede ?
 artikel 27 i Rådets forordning ( EØF ) nr. 805/68 af
 27. juni 1968 om den fælles markedsordning for
 oksekød ( 3 )? Er det med andre ord i strid med ligelønsprincippet i den
 i Rådets direktiv 75/ 117/EØF af 10 . februar 1975 om
 indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger
 2 ) Er artikel 2, stk . 2, i Kommissionens forordning ( EF )
 nr . 214/94 ugyldig og i strid med EF-retten, for så vidt
 om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og
 den udelukker, at selskaber, som er dannet ved sam
 kvinder (') fastsatte betydning, såfremt arbejdstagere,
 der overgår fra jobshare-beskæftigelse til fuldtidsbe
 menlægning af virksomheder, hvor hver part har
 rettigheder i henhold til forordningens artikel 1 , stk . 2 ,
 skæftigelse, placeres på et lavere løntrin og følgelig
 lavere på lønskalaen som følge af, at arbejdsgiveren
 kan kumulere deres tidligere handelspræstationer ? Er
 anvender et kriterium, hvorefter tjenesteancienniteten
 artikel 2 , stk . 2 , navnlig i strid med :
 beregnes under hensyn til den tid, den pågældende har
 arbejdet i sin stilling ?
 a ) forbuddet mod forskelsbehandling, for så vidt
 selskaber, der afleder deres rettigheder af forordnin
 gens artikel 1 , stk . 1 , kan sammenlægges og kumu b ) I bekræftende fald, skal arbejdsgiveren da særligt
 lere deres tidligere handelspræstationer med det begrunde, at der ved kriteriet tjeneste forstås den
 formål at opnå en kontingentmængde, mens selska faktiske arbejdstid, for så vidt angår beregning af
 ber, som afleder deres rettigheder af forordningens løntrin ?
 artikel 1 , stk . 2 , ikke kan gøre dette, og/eller
 c ) I bekræftende fald, kan en praksis, hvorefter oprykning
 b ) den sikring, der omtales i den anden betragtning til på løntrin sker på grundlag af den faktiske arbejdstid,
 Rådets forordning ( EF ) nr. 130/94, af kontinuerlig begrundes objektivt under henvisning til andre faktorer
 adgang til kontingentet for alle fællesskabets inter end det forhold, at der med tiden erhverves færdigheder
 esserede erhvervsdrivende ?
 og erfaringer på et vist niveau ?
 (!) EFT nr . L 27 af 1 . 2 . 1994 , s . 46 .
 ( 2 ) EFT nr. L 22 af 21 . 1 . 1994 , s . 3 . (') EFT nr . L 45 af 19 . 2 . 1975 , s . 19 .
 ( 5 ) EFT nr. L 148 af 28 . 6 . 1968 , s . 24 .


text:
C 48/32 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.1999
 Slettelse af sag T-193/95 (1) Basili, Christina Laso Sanz, GeÂrard Lhost, Carlos Martinez
 (1999/C 48/68) Mongay, Viriato Monteiro Da Silva, Nicolioulas Panagio-
 tis, Carla Piccinni-Leopardi, Jorge Manuel Pinheiro De
 Jesus Ferreira, Angelo Salsi og Graham Wilmott mod
 (Processprog: engelsk) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, skal slet-
 tes af registret.
 Ved kendelse af 30. november 1998 har formanden for
 Fùrste Udvidede Afdeling ved De Europñiske Fñllesska- (1) EFT C 142 af 10.5.1997, EFT C 166 af 31.5.1997, EFT C 181
 bers Ret i Fùrste Instans besluttet, at sag T-193/95, Fin- af 14.6.1997, EFT C 228 af 26.7.1997, EFT C 318 af
 tecna SpA mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- 18.10.1997 og EFT C 7 af 10.1.1998.
 skaber, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 16 af 20.1.1996.
 Slettelse af sag T-292/97 (1)
 (1999/C 48/71)
 Slettelse af sag T-25/97 ( )
 1
 (1999/C 48/69) (Processprog: engelsk)
 (Processprog: fransk) Ved kendelse af 1. december 1998 har formanden for
 Fjerde Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Fùrste Instans besluttet, at sag T-292/97, Assidomän Kraft
 Ved kendelse af 14. december 1998 har formanden for
 Products AB, AB Iggesunds Bruk, Korsnäs AB, Modo
 Fùrste Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Paper AB, Södra Cell AB, Stora Kopparbergs Bergslags AB
 Fùrste Instans besluttet, at sag T-25/97, Michael Pulch
 og Svenska Cellulosa AB (SCA) mod Kommissionen for
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, skal
 De Europñiske Fñllesskaber, skal slettes af registret.
 slettes af registret.
 (1) EFT C 113 af 11.4.1998.
 (1) EFT C 131 af 26.4.1997.
 Slettelse af sagerne T-38/97, T-77/97, T-107/97, Slettelse af sag T-67/98 (1)
 T-139/97, T-154/97, T-162/97, T-205/97 og T-206/97 (1) (1999/C 48/72)
 (1999/C 48/70)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 11. december 1998 har formanden for
 Ved kendelse af 15. december 1998 har formanden for Fùrste Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Fùrste Udvidede Afdeling ved De Europñiske Fñllesska- Fùrste Instans besluttet, at sag T-67/98, TheÂodore Gianna-
 bers Ret i Fùrste Instans besluttet, at sagerne T-38/97, kopoulos mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 Lucette GeÂrard, T-77/97, JoseÂ Baiges Planas, Viviane skaber, skal slettes af registret.
 Baretti-Piazzi, David Broderick, Alessandro Buttice, Peter
 Grasmann, Timothy Hayes, Louis Hersom, Owen Jones,
 Jean-Louis Levy Gorgeot, Saturno Mallia, Fenardo Mazza, (1) EFT C 208 af 4.7.1998.
 Yasmine Pire, William Richer, Josefa Rodriguez Portero,
 Robert Smyth, Alain Van Hamme og Fionnuala Walker,
 T-107/97, Suzanne Smets, T-139/97, Marc Blijweert,
 Manuel Carvalhosa, Rita Lehmann, Annette Mills, Glenys
 Nichol, Jeffery Piper, Francisco Sentieiro og Guy Thiry,
 T-154/97, Patricia Brunko-Metzger, Mariette Colinet,
 Slettelse af sag T-140/98 (1)
 Christiane Degueldre, Nicole Dumont, Emile Espagnet,
 Paul Fraix, Georgios Katalagarianakis, Danielle Lardinois, (1999/C 48/73)
 Carlos Alberto Leite Mateus, Liborio Licata, Alberto Piaz-
 zi, Cornelis Pot, Rita Sacca-George, Jacques Simon og (Processprog: fransk)
 Harry Watershoot, T-162/97, Albert Verleysen, T-205/97,
 Christopher Atkin, David Cornwell og Paul Smeulders og
 T-206/97, Olivier Brunet, Luigi Brusa, Peter Cavendish, Ved kendelse af 9. december 1998 har formanden for
 HeÂleÁne Chraye, Stella da Costa Santos, Tamara Diomede Fjerde Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 ---pagebreak--- 20.2.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 48/33
 Fùrste Instans besluttet, at sag T-140/98, H. mod Kommis- mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, skal
 sionen for De Europñiske Fñllesskaber, skal slettes af regi- slettes af registret.
 stret.
 (1) EFT C 358 af 21.11.1998.
 (1) EFT C 340 af 7.11.1998.
 Slettelse af sag T-167/98 (1)
 (1999/C 48/75)
 Slettelse af sag T-141/98 (1)
 (Processprog: fransk)
 (1999/C 48/74)
 Ved kendelse af 27. november 1998 har formanden for
 (Processprog: grñsk) Tredje Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Fùrste Instans besluttet, at sag T-167/98, Luc Verheyden
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, skal
 Ved kendelse af 18. november 1998 har formanden for slettes af registret.
 Anden Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Fùrste Instans besluttet, at sag T-141/98, Filippos Pierros (1) EFT C 378 af 5.12.1998.


text:
Nr. C 228/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26 . 7. 97
 Sag anlagt den 28. april 1997 af Kelvin William Stephens — Om nødvendigt annullation af Kommissionens afgø
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber relse af 27. december 1996 om udtrykkelig afvisning
 ( Sag T-137/97) af sagsøgerens klage .
 ( 97/C 228/41 )
 — Sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostnin
 (Processprog: fransk) ger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 der den 28 . april 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Kelvin William Stephens,
 Bruxelles, ved advokat Nicolas Lhoëst, Bruxelles, og med Søgmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter i sag
 30, rue de Cessange . T-16/97 0 ).
 (') EFT nr. C 74 af 8 . 3 . 1997, s . 27 .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 14 . juni
 1996 om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning
 om, at det blev overvejet, hvorvidt bestemmelsen i ved
 tægtens artikel 31 , stk. 2, burde bringes i anvendelse . Sag anlagt den 28 . april 1997 af Marc Blijweert m.fl. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Om nødvendigt annullation af Kommissionens afgø ( Sag T-139/97)
 relse af 27. december 1996 om udtrykkelig afvisning
 af sagsøgerens klage . ( 97/C 228/43 )
 — Sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostnin (Processprog: fransk)
 ger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: der den 28 . april 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Marc Blijweert, Sint
 Pietersleeuw ( Belgien ), Manuel Carvalhosa, Bruxelles, Rita
 Søgmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til Lehmann, Moskva, Annette Mills, Bruxelles, Glenys
 søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter i sag Nichol, Bruxelles, Jeffery Piper, Sint Stevens-Woluwe ( Bel
 T-16/97 l 1 ).
 gien ), Francisco Sentieiro, Bruxelles, og Guy Thiry, Male
 ves ( Belgien ), ved advokat Marc-Albert Lucas, Liège, og
 O EFT nr. C 74 af 8 . 3 . 1997, s . 27. med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Evelyne
 Korn, 21 , rue de Nassau .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sag anlagt den 28. april 1997 af Carla Rinaldin mod — Kommissionens afgørelse om ikke at imødekomme
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber sagsøgernes ansøgninger om ændret indplacering i løn
 ( Sag T-138/97 ) klasse annulleres .
 ( 97/C 228/42 )
 — Kommissionens afgørelse om afvisning af sagsøgernes
 (Processprog: fransk) administrative klager annulleres .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er — Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagens
 der den 28 . april 1997 anlagt sag mod Kommissionen for omkostninger.
 De Europæiske Fællesskaber af Carla Rinaldin, Corgeno
 di Vergiate ( Italien ), ved advokat Nicolas Lhoëst, Bruxel
 les, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Myson SARL, 30, rue de Cessange .
 Søgmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter i sag
 T-16/97 ( ] ).
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 20 . juni
 1996 om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning O EFT nr. C 74 af 8 . 3 . 1997, s. 27.
 om, at det blev overvejet, hvorvidt bestemmelsen i ved
 tægtens artikel 31 , stk. 2 , burde bringes i anvendelse.


text:
20.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 114/43
 Sag anlagt den 22. februar 2013 — Dennekamp mod Parlamentet
 (Sag T-115/13)
 2013/C 114/66
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Gert-Jan Dennekamp (Giethoorn, Nederlandene) (ved advokaterne O. Brouwer og T. Oeyen)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Europa-Parlamentets afgørelse af 11. december 2012, hvorved Parlamentet afslog aktindsigt i i) alle dokumenter, der viser hvilke nuværende medlemmer af Europa-Parlamentet (MEP’ere), der er omfattet af den supplerende pensionsordning (pensionsordningen), ii) en liste over navne på de MEP’ere, som var omfattet af den supplerende pensionsordning efter september 2005, og iii) en liste over navne på de nuværende medlemmer af pensionsordningen, for hvem Parlamentet betaler et månedligt bidrag. Denne afgørelse blev meddelt sagsøgeren den 12. december 2012 ved skrivelse nr. A(2012)13180.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i henhold til artikel 87 i Rettens procesreglement, herunder de omkostninger, der afholdes af eventuelle intervenienter.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1)
 Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 11 og 42 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Retlig fejl i forbindelse med anvendelsen af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1), sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning (EF) nr. 45/2001 (2), idet den anfægtede afgørelse medfører en urimelig begrænsning af omfanget af retten til at modtage og give oplysninger i henhold til artikel 11 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder (chartret), og retten til aktindsigt i officielle dokumenter i henhold til chartrets artikel 42 ved urigtig anvendelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1049/2001 sammenholdt med artikel 8, litra b), i fordotning (EF) nr. 45/2001, eftersom:
 —
 Parlamentet for det første med urette antog, at sagsøgeren ikke havde angivet udtrykkelige og legitime årsager, der kunne begrunde nødvendigheden af at videregive de personoplysninger, der var omfattet af de begærede dokumenter,
 —
 Parlamentet for det andet med urette antog, at oplysningen om medlemskab af pensionsordningen henhører under de omhandlede MEP’eres privatsfære, og
 —
 for det tredje begik Parlamentet en retlig fejl, idet det fandt, at de omhandlede MEP’eres berettigede interesse måtte tillægges større vægt end nødvendigheden af at videregive oplysningerne.
 2)
 Andet anbringende vedrører den omstændighed, at Parlamentet som følge af sine retlige fejl ikke opfyldte sin pligt til at begrunde den anfægtede afgørelse tilstrækkeligt og passende og derfor tilsiddesatte begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18.12.2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8, s. 1).


text:
14.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/38
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 24. januar 2007 — MIP Metro mod KHIM — MetroRED Telecom (MetroRED)
 (Sag T-124/06) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ufornødent at træffe afgørelse)
 (2007/C 82/85)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Tyskland) (ved avocat R. Kaase)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: MetroRED Telecom Group Ltd (Hamilton, Bermuda)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 16. februar 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 266/2005-2) vedrørende en indsigelsessag mellem MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG og MetroRED Telecom Group Ltd.
 Konklusion
 1.
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2.
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 143 af 17.6.2006.


text:
25.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/3
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 28. juni 2004 af Gerechtshof te Amsterdam i sagen B.V. Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht mod de Insepcteur van de Belastingdienst — Douanedistrict Rotterdam
 (Sag C-311/04)
 (2004/C 239/04)
 Ved kendelse afsagt den 28. juni 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 22. juli 2004, har Gerechtshof te Amsterdam i sagen B.V. Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht mod de Insepcteur van de Belastingdienst — Douanedistrict Rotterdam, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Er den supplerende bestemmelse (EF) nr. 1 i toldtariffens kapitel 10, som affattet ved Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (1), gyldig, for så vidt som den fastsætter andre krav med hensyn til begrebet delvis sleben ris, end dem som er fastsat i Toldsamarbejdsrådets forklarende bestemmelse vedrørende position 1006 i Det Harmoniserede System?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål skal besvares bekræftende, ønskes det oplyst, om den berørte part — i en situation, hvor denne havde kendskab til den supplerende bestemmelse (EF) nr. 1, indledningen, og litra f), i KN's kapitel 10 eller burde have haft kendskab hertil, men ikke vidste, om denne bestemmelse var gyldig, eller i det mindste kunne betvivle dette, henset til den afvigende beskrivelse i Toldsamarbejdsrådets forklarende bestemmelse vedrørende position 1006 i Det Harmoniserede System — kan påberåbe sig, at vedkommende var i god tro i henhold til toldkodeksens artikel 220, stk. 2, indledningen, og litra b), fjerde afsnit?
 (1) EFT L 256, de 7.9.1987, p. 1.


text:
9.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 251/15
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Femte Udvidede Afdeling)
 den 28. juni 2004
 i sag T-342/99 DEP, Airtours plc mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Fastsættelse af sagsomkostninger - salærer til solicitors og barristers - honorarer til økonomer - moms)
 (2004/C 251/26)
 Processprog: engelsk
 I sag T-342/99 DEP, Airtours plc ved solicitor M. Nicholson, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: R. Lyal, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand om fastsættelse af, hvilket beløb Kommissionen skal erstatte Airtours plc i sagsomkostninger som følge af Rettens dom af 6. juni 2002, Airtours mod Kommissionen (sag T-342/99, Sml. II, s. 2585), har Retten (Femte Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne R. García-Valdecasas, J.D. Cooke, P. Mengozzi og M.E. Martins Ribeiro; justitssekretær: H. Jung, den 28. juni 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 De sagsomkostninger, som Kommissionen skal erstatte Airtours, fastsættes til 489 615,03 GBP (fire hundrede niogfirs tusinde seks hundrede og femten pund sterling og tre pence).
 (1) EFT C 79 af 18.3.2000.


text:
22.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 68/44
 Sag anlagt den 30. december 2015 — BelTechExport mod Rådet
 (Sag T-765/15)
 (2016/C 068/56)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: BelTechExport ZAO (Minsk, Hviderusland) (ved advokaterne J. Jerņeva og E. Koškins)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Rådets forordning (EU) 2015/1948 af 29. oktober 2015 om ændring af forordning (EF) nr. 765/2006 om restriktive foranstaltninger over for Belarus (EUT L 284, s. 62) annulleres i det omfang, den udvider anvendelsen af de restriktive foranstaltninger, selv om de er midlertidigt suspenderet, over for sagsøgeren.
 —
 Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1957 af 29. oktober 2015 om ændring af afgørelse 2012/642/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Hviderusland (EUT L 284, s. 149) annulleres i det omfang, den udvider anvendelsen af de restriktive foranstaltninger, selv om de er midlertidigt suspenderet, over for sagsøgeren.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres det gældende, at de anfægtede retsakter ikke indeholder en tilstrækkelig begrundelse for den fortsatte opførelse af sagsøgeren i de relevante bilag, og at Rådet ikke har overholdt bestemmelserne i artikel 296, stk. 2, TEUF, som forpligter Rådet til at give en begrundelse.
 2.
 Med det andet anbringende gøres det gældende, at de anfægtede retsakter tilsidesætter retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang, der er fastlagt i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og artikel 6 og 13 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (herefter »EMRK«), idet de blev vedtaget, uden at sagsøgeren blev givet mulighed for effektivt at udøve sin ret til forsvar, navnlig retten til at blive hørt og retten til adgang til en procedure, der gør det muligt effektivt at anmode om sletning fra listen over personer, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger.
 3.
 Med det tredje anbringende gøres det gældende, at de anfægtede retsakter er behæftet med et åbenbart urigtigt skøn, idet de er baseret på den fejlagtige antagelse, at sagsøgeren — som værende et større selskab inden for den hviderussiske sektor for våbenfremstilling og våbeneksport — drager fordel af Lukasjenkoregimet.
 4.
 Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at de anfægtede retsakter tilsidesætter den grundlæggende ejendomsret, der er fastlagt i chartrets artikel 1 og artikel 1 i den første tillægsprotokol til EMRK, og at denne tilsidesættelse ikke er baseret på tungtvejende beviser, at den ubegrundet, og at den er uforholdsmæssig.


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/23
 Domstolens kendelse af 9. juli 2009 — Fornaci Laterizi Danesi SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-498/08 P) (1)
 (Appel - annullationssøgsmål - søgsmålsfrist - starttidspunkt - afvisning på grund af for sen iværksættelse - appel åbenbart ugrundet)
 2009/C 267/40
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Fornaci Laterizi Danesi SpA (ved avvocato M. Salvi)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Zadra og D. Recchia, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 9. september 2008 i sag T-224/08, Fornaci Laterizi Danesi mod Kommissionen, hvorved Retten afviste påstanden om annullation af Kommissionens beslutning 2008/25/EF af 13. november 2007 om vedtagelse af første ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det kontinentale biogeografiske område i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF (EUT 2008 L 12, s. 383), for så vidt som en sagsøgeren tilhørende ejendom er opført på listen med sagsnummeret IT20A0018
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Fornaci Laterizi Danesi SpA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 21.3.2009.


text:
19.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 340/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 26. august 2011 — CHS Tour Services GmbH mod Team4 Travel GmbH
 (Sag C-435/11)
 2011/C 340/13
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Gerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: CHS Tour Services GmbH
 Sagsøgt: Team4 Travel GmbH
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF (1) af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) fortolkes således, at når der foreligger vildledende handelspraksis som omhandlet i direktivets artikel 5, stk. 4, er det ikke tilladt at foretage en særskilt efterprøvelse af kriterierne i direktivets artikel 5, stk. 2, litra a)?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11.5.2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) (EUT L 149, s. 22).


text:
23.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 219/17
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 9. juni 2011 — GRP Security mod Revisionsretten
 (Sag T-87/11 R)
 (Særlige rettergangsformer - offentlige tjenesteydelsesaftaler - uregelmæssigheder i visse dokumenter indgivet af den virksomhed, som kontrakten tildeltes - beslutning om at pålægge den virksomhed, som kontrakten tildeltes en administrativ sanktion og ensidig opsigelse af kontrakten - begæring om udsættelse af gennemførelse - manglende uopsættelighed)
 2011/C 219/27
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: GRP Security (Bertrange, Luxembourg) (ved advokat G. Osch)
 Sagsøgt: Revisionsretten for den Europæiske Union (ved T. Kennedy, J.-M. Stenier og J. Vermer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Anmodning om udsættelse af gennemførelsen dels af beslutning af 14. januar 2011, hvorved Revisionsretten pålagde sagsøgeren at betale 16 000 EUR i erstatning, og forbeholdte sig retten til at afkræve yderligere erstatning, dels Revisionsrettens administrative sanktion af samme dato bestående i sagsøgerens udelukkelse fra aftaler og tilskud finansieret over Den Europæiske Unions budget i en periode på tre måneder.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/69
 Sag anlagt den 15. januar 2010 — AB mod Europa-Kommissionen
 (Sag F-3/10)
 2010/C 100/100
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: AB (Bruxelles, Belgien) (ved S. Pappas)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation dels af afgørelse truffet af EF-delegationen i Laos, dateret den 4. februar 2009, hvorved sagsøgeren blev underrettet om, at hans ansættelseskontrakt som kontraktansat ikke ville blive fornyet, dels af ansættelsesmyndighedens afgørelse i klagesagen.
 Sagsøgerens påstande
 —
 De anfægtede afgørelser annulleres, således at sagsøgeren genindtræder i Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser eller i tjenesten for EU’s optræden udadtil, som vil blive oprettet den 1. april 2010.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
Nr. C 94/ 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 3 . 97
 konstateret, at de leverede varer er beskadigede, da C-211/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — og på hvilke betingelser — udgøre det sted, mod Den Flellenske Republik, skal slettes af registret.
 hvor skaden er indtrådt, dvs. det sted, som EF
 Domstolen i sin dom af 30 . november 1976 (M EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 ( sag 21 /76, Bier mod Mines de potasses d'Alsace,
 Sml . s . 1735 ), har fastslået kan være » det sted,
 hvor skadetilføjelsen er foregået « i konventionens
 artikel 5 , nr. 3's forstand ?
 Slettelse af sag C-226/96 (')
 2 . Kan en person, der har bopæl på en kontraherende
 ( 97/C 94/31 )
 stats område, sagsøges i en anden kontraherende stat
 ved en ret, ved hvilken sag er anlagt mod en medsag
 søgt, der har bopæl uden for de kontraherende stater, Ved kendelse af 4 . december 1996 har præsidenten for
 under påberåbelse af, at sagen er af en sådan karakter, De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 at den ikke kan opdeles, og at kravene ikke blot er C-226/96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 konnekse ? mod Den Hellenske Republik, skal slettes af registret.
 H EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 Slettelse af sag C-94/96 ( 1 )
 ( 97/C 94/28 ) Slettelse af sag C-227/96 ( ' )
 ( 97/C 94/32 )
 Ved kendelse af 5 . december 1 996 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 3 . december 1996 har præsidenten for
 C-94/96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 mod Den Hellenske Republik, skal slettes af registret. C-227/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Hellenske Republik, skal slettes af registret.
 O EFTnr. C 158 af 1 . 6 . 1996 . H EFTnr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 Slettelse af forenede sager C-109/96, C-l 10/96, C-l 11 /96 Slettelse af sag C-241/96 (')
 og C-l 12/96 (') ( 97/C 94/33 )
 ( 97/C 94/29 )
 Ved kendelse af 6 . december 1996 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 Ved kendelse af 10 . december 1996 har præsidenten for C-241 /96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at de for mod Den Hellenske Republik, skal slettes af registret.
 enede sager C-109/96 , C-l 10/96, C-l 11 /96 og C-l 12/96 ,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den (') EFTnr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 Hellenske Republik, skal slettes af registret.
 (') EFTnr. C 158 af 1 . 6 . 1996 .
 Slettelse af sag C-244/96 (*)
 ( 97/C 94/34 )
 Slettelse af sag C-211/96 (') Ved kendelse af 13 . december 1996 har præsidenten for
 ( 97/C 94/30 ) De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-244/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registret.
 Ved kendelse af 5 . december 1996 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (M EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .


text:
4.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/19
 Rettens dom af 14. december 2011 — Nycomed Danmark mod EMA
 (Sag T-52/09) (1)
 (Humanmedicinske lægemidler - markedsføringstilladelse for et lægemiddel - forordning (EF) nr. 1901/2006 - ansøgning om dispensation for kravet om at forelægge en pædiatrisk undersøgelsesplan - beslutning om afslag fra EMA - magtfordrejning)
 2012/C 32/35
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Nycomed Danmark ApS (Roskilde, Danmark) (først ved advokaterne C. Schoonderbeek og H. Speyart van Woerden, derefter ved advokat C. Schoonderbeek)
 Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) (ved V. Salvatore og N. Rampal Olmedo, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes og P. Antunes, som befuldmægtigede), Kongeriget Belgien (ved T. Materne og C. Pochet, som befuldmægtigede), Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved S. Ossowski og H. Walker, som befuldmægtigede, bistået af barrister J. Stratford), Den Franske Republik (ved G. de Bergues, A. Adam, R. Loosli Surrans og J.-S. Pilczer, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved P. Oliver og M. Šimerdová, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Det Europæiske Lægemiddelagenturs (EMA) afgørelse af 28. november 2008 om afslag på sagsøgerens ansøgning om dispensation for perflubutan i henhold til Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EF) nr. 1901/2006 med senere ændringer
 Konklusion
 1)
 EMA frifindes.
 2)
 Nycomed Danmark ApS bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA), herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
 3)
 Den Portugisiske Republik, Kongeriget Belgien, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, Den Franske Republik og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
 (1) EUT C 82 af 4.4.2009.


text:
8.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 297/4
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 4. oktober 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige
 (Sag C-186/05) (1)
 (Traktatbrud - nationalt monopol på detailsalg af alkoholholdige drikkevarer - forbud mod privatpersoners indførsel)
 (2007/C 297/05)
 Processprog: svensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. Ström van Lier og S. Pardo Quintillán, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Sverige (ved K. Wistrand, som befuldmægtiget)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Republikken Finland (ved E. Bygglin, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 28 og 30 EF — national lovgivning om et nationalt monopol på detailsalg af alkoholholdige drikkevarer, der forbyder privatpersoners direkte indførsel af sådanne drikkevarer
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28 EF, idet det forbyder privatpersoners indførsel af alkoholholdige drikkevarer via en af dem udvalgt uafhængig tredjemand eller professionel transportør, og dette forbud kan ikke anses for begrundet i medfør af artikel 30 EF.
 2)
 Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 171 af 9.7.2005.


text:
10.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/1
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 20. oktober 2005
 i sag C-111/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige (1)
 (»Traktatbrud - fri bevægelighed for landbrugsprodukter - direktiv 89/662/EØF - artikel 5 - veterinærkontrol i bestemmelsesmedlemsstaten for varerne - tvungen ordning med forudgående anmeldelse for importører af visse produkter af animalsk oprindelse hidrørende fra andre medlemsstater«)
 (2005/C 315/02)
 Processprog: svensk
 I sag C-111/03, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 12. marts 2003, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: L. Ström Van Lier og A. Bordes) mod Kongeriget Sverige (befuldmægtiget: A. Kruse), støttet af: Republikken Finland (befuldmægtiget: A. Guimaraes-Purokoski), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne R. Schintgen (refererende dommer), R. Silva de Lapuerta, P. Kūris og G. Arestis; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 20. oktober 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5 i Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked, idet det har opretholdt en tvungen ordning med forudgående anmeldelse for import af visse produkter af animalsk oprindelse hidrørende fra andre medlemsstater.
 2)
 Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.
 3)
 Republikken Finland bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 112 af 10.5.2003.


text:
16.5.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/11
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 24. marts 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-184/08) (1)
 (Traktatbrud - forordning (EF) nr. 648/2004 - artikel 18 - markedsføring af vaske- og rengøringsmidler og overfladeaktive stoffer i vaske- og rengøringsmidler - sanktioner i tilfælde af overtrædelse)
 2009/C 113/21
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. Oliver og J.-B. Laignelot, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg (ved C. Schiltz, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende indførelse inden for den fastsatte frist af afskrækkende, effektive og rimelige sanktioner, der anvendes i tilfælde af overtrædelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 648/2004 af 31. marts 2004 om vaske- og rengøringsmidler (EUT L 104, s. 1)
 Konklusion
 1)
 Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 18 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 648/2004 af 31. marts 2004 om vaske- og rengøringsmidler, idet det ikke har indført sanktioner inden for den fastsatte frist.
 2)
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 158 af 21.6.2008.


text:
22.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/28
 Rettens dom af 6. april 2017 — Clean Sky 2 Joint Undertaking mod Scouring Environment
 (Sag T-238/16) (1)
 ((Voldgiftsbestemmelse - tilskudsaftale indgået inden for rammerne af det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) - misligholdelse af aftalen - tilbagebetaling af betalte beløb - morarenter - udeblivelsessag))
 (2017/C 161/39)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Clean Sky 2 Joint Undertaking (Bruxelles, Belgien) (ved B. Mastantuono, som befuldmægtiget, bistået af advokat M. Velardo)
 Sagsøgt: Scouring Environment SARL (Tauriac, Frankrig)
 Sagens genstand
 Søgsmål i henhold til artikel 272 TEUF med påstand om, at Scouring Environment tilpligtes at tilbagebetale den forskudsbetaling, der er betalt i forbindelse med tilskudsaftale nr. 287071 med tillæg af morarenter.
 Konklusion
 1)
 Scouring Environment SARL tilpligtes at tilbagebetale Clean Sky 2 Joint Undertaking et beløb på 60 000 EUR med tillæg af morarenter på 3,65 % pr. år fra den 12. september 2014 og indtil betaling sker.
 2)
 Scouring Environment betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 260 af 18.7.2016.


text:
21.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/63
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 23. september 2009 — Neophytou mod Kommissionen
 (Sag F-22/05 RENV) (1)
 (Personalesag - hjemvisning til Retten efter annullation - almindelig udvælgelsesprøve - ej opført på reservelisten - udvælgelseskomité - udnævnelse)
 2009/C 282/118
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Neophytos Neophytou (Itzig, Luxembourg) (ved avocat S.A. Pappas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og H. Krämer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af den afgørelse, der blev truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/A/1/03 med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve af assisterende fuldmægtige (A8) for statsborgere fra Republikken Cypern om ikke at opføre sagsøgeren på nævnte udvælgelsesprøves reserveliste — sag T-43/07 P hjemvist efter ophævelse
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Neophytos Neophytou bærer halvdelen af omkostningerne i forbindelse med sagerne for Personaleretten og Retten i Første Instans.
 3)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler ud over sine egne omkostninger i forbindelse med sagerne for Personaleretten og Retten i Første Instans halvdelen af Neophytos Neophytous omkostninger.
 (1) EUT C 155 af 25.6.2005, s. 29.


text:
2.8.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 184/15
 1) Kongeriget Spanien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler lovgivning, der finder anvendelse i en situation, hvor der til en person,
 det i henhold til Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 som modtager flere pensioner på grund af sin tilknytning til forskellige
 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af medlemsstaters sociale sikringsordninger, uberettiget har fået udbetalt et
 18. marts 1991, idet det ikke har truffet de nødvendige pensionstillæg på grund af en overskridelse af den maksimale tilladte
 foranstaltninger for så vidt angår lossepladserne i Torreblanca, indkomst. Den frist på to år, der er fastsat i artikel 94, 95, 95a og
 San Lorenzo de Tormes, Santalla del Bierzo, Sa Roca og 95b i forordning nr. 1408/71, med senere ændringer, finder ikke
 Campello (Spanien) for at sikre anvendelsen af direktivets analog anvendelse på en sådan situation.
 artikel 4 og 9, samt for så vidt angår de to førstnævnte
 lossepladser anvendelsen af samme direktivs artikel 13. National ret skal imidlertid overholde dels fællesskabsrettens ækviva-
 lensprincip, der indebærer, at de processuelle regler, der finder anven-
 2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger. delse på situationer, der er opstået i forbindelse med udøvelsen af en
 af Fællesskabets grundlæggende friheder, ikke må være mindre fordel-
 (1) EFT C 31 af 2.2.2002.
 agtige end dem, der finder anvendelse på rent interne situationer, dels
 fællesskabsrettens effektivitetsprincip, der indebærer, at de processuelle
 regler ikke i praksis må gøre det umuligt eller uforholdsmæssigt
 vanskeligt at udøve de rettigheder, der tillægges i henhold til fælles-
 skabsretten.
 Disse principper finder anvendelse på alle de processuelle regler, der
 DOMSTOLENS DOM finder anvendelse på situationer, der er opstået i forbindelse med
 udøvelsen af en af Fællesskabets grundlæggende friheder, hvad enten
 (Femte Afdeling) de er af administrativ eller judiciel karakter, herunder de nationale
 bestemmelser om forældelse og om tilbagesøgning af uberettiget
 af 19. juni 2003 modtagne beløb eller bestemmelser, hvorefter de kompetente instituti-
 oner skal tage hensyn til den berørtes gode tro eller regelmæssigt skal
 i sag C-34/02, Sante Pasquini mod Istituto nazionale della foretage en kontrol af dennes pensionsforhold.
 previdenza sociale (INPS) (anmodning om præjudiciel
 afgørelse indgivet af Tribunale ordinario di Roma) (1)
 (1) EFT C 84 af 6.4.2002.
 (»Social sikring — ydelser ved alderdom — omberegning —
 tilbagesøgning af uberettiget modtagne beløb — forældelse
 — anvendelig lovgivning — processuelle regler — begreb«)
 (2003/C 184/28)
 DOMSTOLENS DOM
 (Processprog: italiensk)
 af 24. juni 2003
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) i sag C-72/02, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Portugisiske Republik (1)
 I sag C-34/02, angående en anmodning, som Tribunale ordi- (»Traktatbrud — direktiv 92/43/EØF og 79/409/EØF —
 nario di Roma (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet bevaring af naturtyper og vilde fugle«)
 til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Sante
 Pasquini mod Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), (2003/C 184/29)
 at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om
 anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, (Processprog: portugisisk)
 selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der
 flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 (EFT gjort i Samling af Afgørelser)
 1997 L 28, s. 1), og fortolkningen af Rådets forordning (EØF)
 nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af
 forordning (EØF) nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved I sag C-72/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 forordning nr. 118/97, har Domstolen (Femte Afdeling), (befuldmægtiget: A. Caeiros) mod Den Portugisiske Republik
 sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne (befuldmægtigede: L. Fernandes samt M. Telles Romão og
 C.W.A. Timmermans, D.A.O. Edward, P. Jann og A. Rosas M. João Lois), angående en påstand om, at det fastslås, at Den
 (refererende dommer); generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold
 assisterende justitssekretær H. von Holstein, den 19. juni 2003 til artikel 23 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206,
 s. 7), og i henhold til artikel 18 i Rådets direktiv 79/409/EØF
 Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anven- af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103, s. 1),
 delse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige idet Den Portugisiske Republik ikke i sin retsorden har
 erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for gennemført følgende bestemmelser:
 Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF)
 nr. 118/97 af 2. december 1996, sikrer kun en samordning af — artikel 3, stk. 3, artikel 10, artikel 11 og artikel 12, stk. 4,
 medlemsstaternes sociale sikringslove, og det er derfor den nationale i direktiv 92/43
 ---pagebreak--- C 184/16 DA Den Europæiske Unions Tidende 2.8.2003
 — artikel 7, 8 og 12 i direktiv 79/409, og Hellenske Republik (befuldmægtiget: E. Skandalou), angående
 en påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har
 ikke har foretaget en korrekt gennemførelse af følgende tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/59/
 bestemmelser: EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphe-
 nyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT) (EFT L 243, s. 31) og
 — artikel 1, artikel 6, stk. 1-4, og artikel 12, stk. 1, litra d), i
 EF-traktaten, idet den ikke inden den fastsatte frist (16.9.1999)
 direktiv 92/43
 har vedtaget eller under alle omstændigheder ikke har under-
 — artikel 2, artikel 4, stk. 1 og 4, samt artikel 6 i direktiv rettet Kommissionen om de planer, skitserede planer og
 79/409, sammenfatninger, der kræves efter nævnte direktivs artikel 4,
 stk. 1, og artikel 11, har Domstolen (Fjerde Afdeling),
 har Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodríguez sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og
 Iglesias, afdelingsformændene J.-P. Puissochet, M. Wathelet, dommerne A. La Pergola (refererende dommer) og S. von
 R. Schintgen og C.W.A. Timmermans samt dommerne Bahr; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass,
 C. Gulmann (refererende dommer), D.A.O. Edward, A. La den 5. juni 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Pergola, P. Jann, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von
 Bahr, J.N. Cunha Rodrigues og A. Rosas; generaladvokat:
 S. Alber; justitssekretær: R. Grass, den 24. juni 2003 afsagt 1) Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i
 dom, hvis konklusion lyder således: henhold til Rådets direktiv 96/59/EF af 16. september 1996
 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler
 1) Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i (PCB/PCT), idet den ikke inden for den fastsatte frist har
 henhold til EF-traktaten, idet den ikke i sin retsorden har udarbejdet en sammenfatning af fortegnelserne over apparater
 gennemført følgende bestemmelser: med et PCB-indhold på mere end 5 dm3, en plan for dekon-
 taminering og/eller bortskaffelse af apparater, der er optaget i
 — artikel 3, stk. 3, artikel 10, artikel 11 og artikel 12, fortegnelserne, og de heri indeholdte PCB samt en skitseret plan
 stk. 4, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 for indsamling og efterfølgende bortskaffelse af de apparater,
 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter som ikke skal optages i fortegnelser, således som det er fore-
 — artikel 7 og 8 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april skrevet i direktivets artikel 4, stk. 1, og artikel 11.
 1979 om beskyttelse af vilde fugle, og
 2) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 ikke har foretaget en korrekt gennemførelse af følgende bestem-
 melser:
 (1) EFT C 118 af 18.5.2002.
 — artikel 1, artikel 6, stk. 1-4, og artikel 12, stk. 1,
 litra d), i direktiv 92/43
 — artikel 2, artikel 4, stk. 1 og 4, samt artikel 6 direktiv
 79/409.
 2) I øvrigt frifindes Den Portugisiske Republik.
 3) Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 DOMSTOLENS DOM
 (1) EFT C 97 af 20.4.2002.
 (Femte Afdeling)
 af 19. juni 2003
 DOMSTOLENS DOM
 (Fjerde Afdeling) i sag C-161/02, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Franske Republik (1)
 af 5. juni 2003
 i sag C-83/02, Kommissionen for De Europæiske Fælles- (»Traktatbrud — direktiv 1999/94/EF — manglende medde-
 skaber mod Den Hellenske Republik (1) lelse om gennemførelsesforanstaltninger«)
 (»Traktatbrud — affaldshåndtering — artikel 4, stk. 1, og (2003/C 184/31)
 artikel 11 i direktiv 96/59/EF om bortskaffelse af polychlor-
 biphenyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT)«)
 (Processprog: fransk)
 (2003/C 184/30)
 (Processprog: græsk) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-161/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 I sag C-83/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Valero Jordana og J. Adda) mod Den
 (befuldmægtigede: H. Støvlbæk og M. Konstantinidis) mod Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. de Bergues og


text:
27.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/23
 Sag anlagt den 18. december 2009 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-533/09)
 2010/C 51/37
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved H. Støvlbæk og P. Guerra e Andrade, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 TEUF, da bestemmelserne i artikel 51 TEUF ikke er opfyldt, og idet Den Portugisiske Republik i medfør af en afgørelse truffet af det portugisiske justitsministerium den 12. december 1991, som bekræfter en udtalelse afgivet af Conselho Consultivo da Procuradoria-Geral da República (det rådgivende råd for republikkens statsadvokatur) vedrørende forfatningens artikel 15, stiller krav om portugisisk statsborgerskab for at udøve hvervet som notar.
 —
 Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I Portugal er de interesser, der forfølges af notarvæsenet, ikke statslige interesser, og notarerne deltager hverken direkte eller specifikt i udøvelse af offentlig myndighed, og de er heller ikke en del af den offentlige forvaltning. Undtagelsen i artikel 51 TEUF kan ikke anvendes på det portugisiske notarvæsen. I den rådgivende udtalelse fra republikkens statsadvokatur, der blev bekræftet den 12. december 1991, anføres det ikke, at hvervet som notar kan henføres under forfatningens artikel 15, stk. 2. Notarfunktionerne er i Portugal af rent teknisk karakter. De er støttet på faglige kvalifikationer og ikke på politisk tillid.


text:
22.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 68/45
 Sag anlagt den 27. november 2015 — ZZ mod Parlamentet
 (Sag F-146/15)
 (2016/C 068/58)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Parlamentets afgørelse om afslag på ansøgningen om at konvertere de bedømmelsesrapporter vedrørende sagsøgeren, der er udfærdiget siden hans forfremmelse til lønklasse AD 12, til point for fortjeneste.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 8. april 2015 om afslag på ansøgningen om at konvertere de bedømmelsesrapporter vedrørende sagsøgeren, der er udfærdiget siden hans forfremmelse til lønklasse AD 12, til point for fortjeneste.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
1.10.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 243/2
 Appel iværksat den 18. maj 2005 af Osman Ocalan for Kurdistan Workers' Party (PKK) og Serif Vanly for Kurdistan National Congress (KNK) til prøvelse af kendelse afsagt den 15. februar 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-229/05, Kurdistan Workers' Party (PKK) og Kurdistan National Congress (KNK) mod Rådet for Den Europæiske Union, støttet af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 (Sag C-229/05 P)
 (2005/C 243/04)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 18. maj 2005 iværksat appel af Osman Ocalan for Kurdistan Workers' Party (PKK) og Serif Vanly for Kurdistan National Congress (KNK), Bruxelles, Belgien, ved barrister M. Muller og barrister E. Grieves for solicitor J.G. Pierce, og med valgt adresse i Luxembourg, til prøvelse af kendelse afsagt den 15. februar 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-229/05 (1), Kurdistan Workers' Party (PKK) og Kurdistan National Congress (KNK) mod Rådet for Den Europæiske Union, støttet af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at den sag, Osman Ocalan har anlagt for den organisation, der tidligere var kendt som PKK, kan antages til realitetsbehandling.
 2.
 Det fastslås, at den sag, Serif Vanly har anlagt for den organisation, der er kendt som KNK, kan antages til realitetsbehandling.
 3.
 Der træffes afgørelse vedrørende omkostningerne i forbindelse med sagen om formalitetsspørgsmålet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Den første appellant har appelleret afgørelsen af følgende grunde:
 Det gøres gældende, at afgørelsen er urigtig, fordi Retten i Første Instans allerede havde accepteret, at den første appellant eksisterede og havde den krævede kompetence til at anlægge sag, udpege retlige repræsentanter og besvare indlæg. Som udgangspunkt opfylder den første appellants fuldmagt åbenlyst artikel 44 i procesreglementet for Retten i Første Instans vedrørende fuldmagt. Fuldmagten blev hverken anfægtet af sagsøgte eller af Retten, da denne forkyndte stævningen for appellanten i overensstemmelse med de almindelige regler, der gælder for modtagelse af en gyldig fuldmagt.
 Sagsøgtes indsigelse vedrørende søgsmålsret — på grund af en påstået opløsning af PKK — er i strid med procesreglementets artikel 114, stk. 1 (tidligere artikel 91), da den vedrører søgsmålets realitet. Kort sagt skulle indsigelsen ikke have været behandlet eller afgjort i forbindelse med formaliteten.
 Rettens afgørelse angående kompetence, der følger af en midlertidig udlægning af den første appellants sag vedrørende opløsning, udgør ligeledes en ukorrekt de facto afgørelse af realiteten, som ikke burde have været foretaget på dette trin af sagen. En sådan afgørelse modsiger Rettens udtalelse om, at »virkeligheden om PKK's eksistens« var et spørgsmål om realiteten, som ikke skulle undersøges i forbindelse med formaliteten.
 Rettens udlægning af den første appellants sag om opløsning er under alle omstændigheder fejlplaceret. En nøjere gennemgang af Osman Ocalans udtalelse bekræfter ikke, at PKK er opløst i alle henseender, herunder med hensyn til anfægtelse af forbud.
 Selv hvis Retten havde ret i at udlægge den første appellants sag som i afgørende grad hvilende på en uforbeholden påstand om opløsning, gøres det gældende, at spørgsmålet om residualrettigheder, herunder retten til et effektiv retsmiddel til anfægtelse af forbud, forblev åbent som et realitetsspørgsmål, der skulle have været behandlet i et senere led.
 Det gøres også gældende, at Rettens kriterier vedrørende antagelse til realitetsbehandling, herunder »kompetence« og testen vedrørende »direkte og umiddelbart berøring« er alt for restriktiv i sager vedrørende grundlæggende friheder. Det snævre og restriktive kriterium, som Retten anvender, er særligt i strid med artikel 6, 13 og 34 i den europæiske menneskeretskonvention og relateret retspraksis vedrørende søgsmålskompetence.
 Desuden er det, uanset hvilke kriterier der anvendes, tyrannisk, uforholdsmæssigt og i strid med regler om billighed, at en ret fuldstændigt udelukker en sagsøger, der påstår, at grundlæggende rettigheder er tilsidesat, udelukkende på grundlag af en foreløbig udlægning af sagsøgerens sag.
 Den anden appellant gør gældende, at:
 Retten i Første Instans anvendte søgsmålsretskriteriet urigtigt og støttede sig på den forudsætning, at PKK ikke længere eksisterer, hvorved den opstillede en forudsætning vedrørende realiteten for at afvise et krav om antagelse til realitetsbehandling.
 (1) EUT C 143 af 11.6.2005, s. 34.


text:
Nr . C 119/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13 . 5 . 95
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om C-455/93 : Den Italienske Republik mod Kommissionen for
 præjudiciel afgørelse af spørgsmål, der er de samme som De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 spørgsmålene i sag C-47/95 , C-48/95 , C-49/95 , C-50/95 og
 C-60/95 f 1 ). (>) EFT nr. C 18 af 21 . 1 . 1994 .
 f 1 ) Se s . 5 i denne Tidende .
 Slettelse af de forenede sager Slettelse af sag C-l 17/94 ( )
 0183/89 0 og C-138/90 f ) ( 95/C 119/23 )
 ( 95/C 119/21 )
 Ved kendelse af 17. februar 1995 har præsidenten for
 Ved kendelse af 21 . februar 1 995 har præsidenten for De De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at de forenede C-l 17/94 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Land
 sager C-l 83/89 og C-l 38/90, 1 ) Gesamtverband des deut gericht Dusseldorf): Ratiopharm GmbH & Co. mod
 schen Steinkohlenbergbaus, 2 ) Eschweiler Bergwerks Mundipharma GmbH, skal slettes af registeret.
 Verein AG, 3 ) Gewerkschaft Auguste Victoria, 4 ) Gewerk
 schaft Sophia-Jacoba, 5 ) Preussag AG Kohle, 6 ) Ruhrkohle
 AG og 7) Saarbergwerke AG mod Kommissionen for De (M EFT nr. C 174 af 25 . 6 . 1994 .
 Europæiske Fællesskaber og Forbundsrepublikken Tysk
 land mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 skal slettes af registeret.
 (!) EFT nr . C 192 af 29 . 7. 1989 .
 (2 ) EFT nr . C 146 af 15 . 6 . 1990 .
 Slettelse af sag C-l 83/94 ( J )
 ( 95/C 119/24)
 Ved kendelse af 7, februar 1995 har præsidenten for
 Slettelse af sag C-455/93 H De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 ( 95/C 119/22 ) C-l 83/94 : Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 17. februar 1995 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (M EFT nr. C 233 af 20 . 8 . 1994 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 6, rue Heine, mod Europa-Parlamentet ( befuldmægtigede :
 den 22 . marts 1995 M. Peter og J. Pantalis ), i hvilken der er nedlagt påstand om
 annullation af Europa-Parlamentets afslag af 29 . september
 i sag T-43/93 , Sylviane Dachy m.fl. mod Europa-Parla 1992 om udlandstillæg til sagsøgeren fra 1 , september 1992,
 mentet (M har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsfor
 (Tjenestemænd — udlandstillæg — tjeneste for en interna manden, B. Vesterdorf, og dommerne D.P.M. Barrington og
 tional organisation) A. Saggio; justitssekretær: H. Jung, den 22 . marts 1995
 ( 95/C 119/25 ) afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 (Processprog: fransk) 1 ) Sagsøgte frifindes.
 I sag T-43/93 , Sylviane Dachy, Loris og Fabio Lo Guidice, 2 . Hver part bærer sine omkostninger.
 arvinger efter Mario Lo Guidice, tidligere tjenestemand ved
 Europa-Parlamentet, med bopæl i Namur ( Belgien), ved (M EFT nr . C 210 af 4 . 8 . 1993 .
 advokat Manuel Campolini, Bruxelles, og med valgt adresse
 i Luxembourg hos advokat Charles Duro på dennes kontor,


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/22
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 18. juni 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 (Sag C-417/08) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2004/35/EF - miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader - manglende gennemførelse)
 2009/C 180/36
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A.-A. Gilly og U. Wölker, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved S. Ossowski, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader (EUT L 143, s. 56)
 Konklusion
 1)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 19 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader, idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
 2)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 301 af 22.11.2008.


text:
15.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/12
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgerichts Wien den 7. april 2006 — Renate Ilsinger mod Martin Dreschers som kurator for Schlank & Schick GmbH under konkurs
 (Sag C-180/06)
 (2006/C 165/21)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberlandesgerichts Wien.
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Renate Ilsinger.
 Sagsøgt: Martin Dreschers som kurator for Schlank & Schick GmbH under konkurs
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 »Er indtaling af den ret, der er indrømmet forbrugerne i § 5j i Konsumentenschutzgesetz (den østrigske lov om forbrugerbeskyttelse, herefter »KSchG«, BGBl 1979/140), som affattet ved artikel I, nr. 2, i den østrigske [org. s. 2] Fernabsatz-Gesetz (lov om fjernsalg, BGBl I 1999/185), til at afkræve erhvervsdrivende en tilsyneladende vundet gevinst gennem sagsanlæg, når de erhvervsdrivende sender (eller har sendt) gevinsttilsagn eller andre lignende meddelelser til bestemte forbrugere og på grund af forsendelsernes udformning giver (eller har givet) indtryk af, at forbrugeren har vundet en bestemt gevinst, uden at udbetalingen af gevinsten er gjort afhængig af bestilling af varer eller af en prøvebestilling, og der faktisk heller ikke er bestilt nogen varer, men hvor meddelelsens adressat alligevel gør krav på gevinsten, i den forstand, hvori udtrykkene er anvendt i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1) (herefter »forordning nr. 44/2001«) en sag om en aftale eller en sag, der må sidestilles hermed, i medfør af artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning nr. 44/2001?
 For det tilfælde, at det første spørgsmål besvares benægtende:
 2)
 Er der tale om en sag om en aftale i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning nr. 44/2001, hvis kravet om udbetaling af gevinsten ikke var afhængig af bestilling af varer, men hvor meddelerens adressat alligevel har bestilt varer?«
 (1) EFT L 12 af 16.1.2001, s. 1.


text:
26.4.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 107/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 20. februar 2008 — Margarete Block mod Finanzamt Kaufbeuren
 (Sag C-67/08)
 (2008/C 107/29)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Margarete Block
 Sagsøgt: Finanzamt Kaufbeuren
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Tillader bestemmelserne i EF-traktatens artikel 73D, stk. 1, litra a), og stk. 3 [nu artikel 58, stk. 1, litra a), og stk. 3, EF], at modregning af spansk arveafgift i den tyske arveafgift også udelukkes ved arvefald i 1999 i henhold til § 21, stk. 1 og stk. 2, nr. 1, i Erbschaftsteuer- und Schenkungsteuergesetz, jf. § 121 i Bewertungsgesetz (objektiv begrænsning)?
 2)
 Skal EF-traktatens artikel 73B, stk. 1 (nu artikel 56, stk. 1, EF), fortolkes således, at arveafgift, som en medlemsstat i Den Europæiske Union opkræver i forbindelse med, at en arving, der er bosiddende i Tyskland, arver en pengefordring mod kreditinstitutter i førstnævnte medlemsstat, fra en arvelader, der senest var bosiddende i Tyskland, skal modregnes i den tyske arveafgift?
 3)
 Er objektiviteten af de forskellige tilknytningskriterier i de nationale afgiftsordninger af betydning ved afgørelsen af, hvilken af de berørte stater der skal undgå dobbeltbeskatningen, og har tilknytningen til kreditors bopæl i givet fald forrang for tilknytningen til debitors hjemsted?


text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/29
 Sag anlagt den 22. oktober 2010 — Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen
 (Sag T-511/10)
 ()
 2011/C 13/56
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved advokaterne N. Korogiannakis og M. Dermitzakis)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 12. august 2010 af Kommissionens generalsekretariat (sag SG.E.3/FM/MIP/mbp/psi — Ares(2010) 508190 — 12/08/2010) vedrørende afslag på en anmodning om fornyet undersøgelse indgivet af sagsøgeren ved skrivelse af 31. december 2009, registreret den 5. januar 2010 (sag GESTDEM 2009/4890, annulleres, og
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens sagsomkostninger og udgifter i forbindelse med dette søgsmål, også hvis sagsøgeren ikke får medhold.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I den foreliggende sag har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 12. august 2010 (sag SG.E.3/FM/MIP/mbp/psi — Ares(2010) 508190 — 12/08/2010) vedrørende afslag på en anmodning om fornyet undersøgelse indgivet af sagsøgeren ved skrivelse af 31. december 2009, registreret den 5. januar 2010 (sag GESTDEM 2009/4890), hvori sagsøgeren i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) har anmodet om en fornyet undersøgelse af de holdninger, Den Europæiske Unions Publikationskontor indtog i dennes skrivelse af 11. december 2009 til besvarelse af sagsøgerens første anmodning af 9. oktober 2009 om aktindsigt i alle indkaldelserne af tilbud vedrørende alle dele af Publikationskontorets rammekontrakter nr. 6011, 6102, 6103, 6020, 6121, 6031 (bortset fra del 4) og 10030.
 Til støtte for påstanden har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ikke foretog en individuel vurdering af de anmodede dokumenter. Endvidere har sagsøgeren anført, at Kommissionens begrundelse om beskyttelse af Den Europæiske Unions økonomiske politik, beskyttelse af de forretningsmæssige interesser og hensynet til den offentlige sikkerhed skal forkastes som ugrundede.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 226/27
 Sag anlagt den 21. juni 2013 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-57/13)
 (2013/C 226/37)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis og É. Marchal)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen om fastsættelse af godskrivelsen af de pensionsrettigheder, der er erhvervet forud for tiltrædelsen af tjenesten ved Kommissionen, i medfør af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser og af afgørelsen om afslag på klagen.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen af 8. januar 2013 om beregning af godskrivningen af de pensionsrettigheder, som sagsøgeren har erhvervet før hans tiltrædelse af tjenesten ved Kommissionen, annulleres.
 —
 Om fornødent annulleres afgørelsen om afslag på sagsøgerens klage af 12. marts 2013 med henblik på anvendelse af de almindelige gennemførelsesbestemmelser og aktuarmæssige satser, der var gældende på det tidspunkt, hvor han indgav sin ansøgning om overførsel af hans pensionsrettigheder.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
17.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 409/10
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 11. september 2014 — A mod B m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)
 (Sag C-112/13) (1)
 ((Artikel 267 TEUF - national forfatning - obligatorisk procedure til prøvelse af forfatningsmæssigheden - undersøgelse af en national lovs overensstemmelse med såvel EU-retten som den nationale forfatning - retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - fravær af kendt bopæl eller opholdssted for sagsøgte inden for en medlemsstats område - overførsel af kompetence, såfremt sagsøgte giver møde - fraværskurator))
 2014/C 409/14
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Gerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: A
 Sagsøgte: B, C, D, E, F, G, H
 Konklusion
 1)
 EU-retten og navnlig artikel 267 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter de almindelige retter, der træffer afgørelse som appelinstans eller som øverste instans, er forpligtede til, når de finder, at en national lov er i strid med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, under sagen til forfatningsdomstolen at indgive en begæring om en generel annullation af loven i stedet for blot at undlade at anvende loven i det konkrete tilfælde, for så vidt som den omstændighed, at denne procedure skal indledes i første række — såvel før indgivelsen af en sådan begæring for den nationale ret, som har til opgave at kontrollere loves forfatningsmæssighed, som i givet fald efter afgørelsen vedrørende nævnte begæring fra denne ret — forhindrer disse almindelige retter i at udøve deres mulighed for eller opfylde deres forpligtelse til at forelægge præjudicielle spørgsmål for Domstolen. Derimod skal EU-retten og navnlig artikel 267 TEUF fortolkes således, at den ikke er til hinder for en sådan national lovgivning, forudsat at disse almindelige retter fortsat:
 —
 på et hvilket som helst tidspunkt under proceduren, som de finder passende, og selv efter proceduren for almindelig prøvelse af retsregler kan forelægge Domstolen ethvert præjudicielt spørgsmål, som de finder nødvendigt
 —
 kan anordne alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre en foreløbig domstolsbeskyttelse af de ved EU-retten sikrede rettigheder, og
 —
 efter en sådan procedure kan undlade at anvende den omhandlede nationale lovbestemmelse, hvis de finder den i strid med EU-retten.
 Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om den i hovedsagen omhandlede nationale lovgivning kan fortolkes i overensstemmelse med disse krav i EU-retten.
 2)
 Artikel 24 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at når en national ret i overensstemmelse med den nationale lovgivning beskikker en fraværskurator for en sagsøgt, for hvem stævningen ikke er blevet forkyndt på grund af ukendt opholdssted, svarer denne fraværskurators fremmøde ikke til, at denne sagsøgte giver møde som omhandlet i forordningens artikel 24, hvilket ville give grundlag for denne rets internationale kompetence.
 (1) EUT C 226 af 3.8.2013


text:
26.9.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 299/9
 Ð Kravets overholdelse skal bevises inden for de i den Dog forudsñttes det:
 nñvnte forordnings artikel 28 fastsatte frister, idet sik-
 kerheden ellers fortabes fuldt ud i henhold til forord- Ð at det fùrst godtgùres, at stùttemodtageren har vñret i
 ningens artikel 22, stk. 1 og 2. god tro, og
 (1) EFT C 318 af 26.10.1996. Ð at de gñldende betingelser er de samme som i forbin-
 delse med tilbagesùgning af rent nationale pengeydel-
 ser.
 (1) EFT C 318 af 26.10.1996.
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 16. juli 1998
 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-298/96, Oelmühle Hamburg AG, Jb. Schmidt af 16. juli 1998
 Söhne GmbH & Co. KG mod Bundesanstalt für Landwirt-
 schaft und Ernährung (anmodning om prñjudiciel afgù- i sag C-355/96, Silhouette International Schmied GmbH
 relse fra Verwaltungsgericht Frankfurt am Main) (1) & Co. KG mod Hartlauer Handelsgesellschaft mbH
 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Oberster
 (»Uretmñssigt udbetalt fñllesskabsstùtte Ð tilbagesùgning Gerichtshof) (1)
 Ð anvendelse af national ret Ð betingelser og grñnser«)
 (»Direktiv 89/104/EéF Ð konsumption af varemñrkeret-
 (98/C 299/15) ten Ð varer markedsfùrt inden for Fñllesskabet eller i et
 tredjeland«)
 (Processprog: tysk) (98/C 299/16)
 (Processprog: tysk)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-298/96, angående en anmodning, som Verwal-
 I sag C-355/96, angående en anmodning, som Oberster
 tungsgericht Frankfurt am Main (Tyskland) i medfùr af
 Gerichtshof (éstrig) i medfùr af EF-traktatens artikel 177
 EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i
 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte ret verse-
 den for nñvnte ret verserende sag, Oelmühle Hamburg
 rende sag, Silhouette International Schmied GmbH & Co.
 AG, Jb. Schmidt Söhne GmbH & Co. KG mod Bundesan-
 KG mod Hartlauer Handelsgesellschaft mbH, at opnå en
 stalt für Landwirtschaft und Ernährung, at opnå en prñju-
 prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af artikel 7
 diciel afgùrelse vedrùrende de fñllesskabsretlige principper,
 i Rådets fùrste direktiv 89/104/EéF af 21. december 1988
 der finder anvendelse i sager anlagt af nationale myndighe-
 om indbyrdes tilnñrmelse af medlemsstaternes lovgivning
 der med henblik på tilbagesùgning af uretmñssigt udbetalt
 om varemñrker (EFT L 40 af 11.2.1989, s. 1), som ñndret
 fñllesskabsstùtte, har Domstolen (Femte Afdeling), sam-
 ved aftalen af 2. maj 1992 om Det Europñiske ékonomi-
 mensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne
 ske Samarbejdsområde (EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3), har
 M. Wathelet, D. A. O. Edward, P. Jann (refererende dom-
 Domstolen, sammensat af prñsidenten, G. C. Rodríguez
 mer) og L. Sevón; generaladvokat: P. LeÂger; justitssekre-
 Iglesias, afdelingsformñndene C. Gulmann (refererende
 tñr: assisterende justitssekretñr H. von Holstein, den
 dommer), M. Wathelet og R. Schintgen samt dommerne
 16. juli 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Murray,
 D. A. O. Edward, P. Jann, L. Sevón og K. M. Ioannou;
 Fñllesskabsretten er i princippet ikke er til hinder for, at generaladvokat: F. G. Jacobs; justitssekretñr: assisterende
 der i national ret som kriterier for at udelukke tilbagesùg- justitssekretñr H. von Holstein, den 16. juli 1998 afsagt
 ning af uretmñssigt udbetalt fñllesskabsstùtte f.eks. tages dom, hvis konklusion lyder således:
 hensyn til, at berigelsen er bortfaldet, når:
 1) Artikel 7, stk. 1, i Rådets fùrste direktiv 89/104/EéF
 af 21. december 1988 om indbyrdes tilnñrmelse af
 Ð stùttemodtageren allerede på det tidspunkt, hvor stùt- medlemsstaternes lovgivning om varemñrker, som
 ten blev bevilget, har videregivet den til stùtten knyt- ñndret ved aftalen af 2. maj 1992 om Det Europñiske
 tede ùkonomiske fordel ved at betale den i fñllesskabs- ékonomiske Samarbejdsområde, er til hinder for nati-
 retten foreskrevne indikativpris, og onale bestemmelser, hvorefter der indtrñder konsump-
 tion af de rettigheder, der er knyttet til et varemñrke,
 for varer, som af indehaveren selv eller med dennes
 Ð et eventuelt regreskrav mod leverandùrerne er vñrdi- samtykke er markedsfùrt uden for Det Europñiske
 lùst. ékonomiske Samarbejdsområde under dette mñrke.


text:
3.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/18
 DOMSTOLENS DOM
 (Fjerde Afdeling)
 af 14. juli 2005
 i sag C-142/04, Maria Aslanidou mod Ypourgos Ygeias & Pronoias (anmodning om præjudiciel afgørelse fra af Symvoulio tis Epikrateias) (1)
 (Direktiv 92/51/EØF - arbejdstagere - anerkendelse af eksamensbeviser - ergoterapeut)
 (2005/C 217/35)
 Processprog: græsk
 I sag C-142/04, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Symvoulio tis Epikrateias (Grækenland), ved afgørelse af 30. december 2003, indgået til Domstolen den 17. marts 2004, i sagen Maria Aslanidou mod Ypourgos Ygeias & Pronoias, har Domstolen (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne N. Colneric og K. Schiemann (refererende dommer); generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den 14. juli 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Når der ikke er vedtaget gennemførelsesforanstaltninger inden for den frist, der er fastsat i artikel 17 i Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF, kan en statsborger i en medlemsstat påberåbe sig dette direktivs artikel 3, stk. 1, litra a), for i værtsmedlemsstaten at få tilladelse til at udøve et lovreguleret erhverv såsom ergoterapeuterhvervet.
 Denne mulighed kan ikke betinges af, at en ansøgers kvalifikationsbeviser skal være anerkendt af de kompetente nationale myndigheder.
 Der kan kun stilles krav om udligningsforanstaltninger som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i direktiv 92/51 over for borgeren, såfremt sådanne foranstaltninger var fastsat i den nationale lovgivning, der var gældende på tidspunktet for behandlingen af den pågældende ansøgning.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2004.


text:
22.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/13
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 9. oktober 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-70/08) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2003/72/EF - statut for det europæiske andelsselskab - medarbejderindflydelse på selskabets beslutningsproces - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2008/C 301/24)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Rozet og J. Enegren, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg (ved C. Schiltz, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 2003/72/EF af 22. juli 2003 om supplerende bestemmelser til statutten for det europæiske andelsselskab for så vidt angår medarbejderindflydelse (EUT L 207, s. 25)
 Konklusion
 1)
 Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 2003/72/EF af 22. juli 2003 om supplerende bestemmelser til statutten for det europæiske andelsselskab for så vidt angår medarbejderindflydelse, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser eller ikke har sikret sig, at arbejdsmarkedets parter fastsætter de nødvendige bestemmelser ved overenskomst for at efterkomme direktivet.
 2)
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 116 af 9.5.2008.


text:
12.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/30
 Sag anlagt den 21. januar 2011 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-45/11)
 2011/C 80/55
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello Stato P. Gentili)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens beslutning K(2010) 7893 endelig af 10. november 2010, der er meddelt Den Italienske Republik med skrivelse SG-Greffe (2010) D/18018 af 11. november 2010, hvorved der gives afslag på at henvise sag COMP/M.5960 — Crédit Agricole/Cassa di Risparmio della Spezia/Agenzie Intesa Sanpaolo.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den foreliggende sag er rettet mod Kommissionens beslutning om afslag på de italienske konkurrencemyndigheders anmodning om henvisning i henhold til artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EUT L 24, s. 1) af den fusion, der er anmeldt til Kommissionen, hvorved Crédit Agricole S.A. gennem det af dette selskab kontrollerede Cassa di Risparmio di Parma e Piacenza SpA erhverver enekontrol over Cassa di Risparmio della Spezia SpA, der i øjeblikket er kontrolleret af Intesa Sanpaolo.
 Til støtte for sin påstand har sagsøgeren fremsat fem anbringender.
 1)
 Det første anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 9 i forordning (EF) nr. 139/2004, for så vidt som Kommissionen har fundet, at anmodningen om henvisning er fremsat for sent og uden begrundelse.
 2)
 Det andet anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 9, stk. 2, litra a) og b), stk. 3, første afsnit, litra b), samt stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 139/2004 samt manglende begrundelse.
 I den forbindelse fremføres det, at Kommissionen fejlagtigt har lagt vægt på, at markedsandelene ikke har ændret sig efter fusionen. Crédit Agricole vil faktisk øge sådanne andele ved fusionen og ikke, som Intesa Sanpaolo før fusionen, ved intern ekspansion. Der forelå således en indvirkning på provinsmarkedet for detailbanktjenester.
 3)
 Det tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 9, stk. 2, litra a) og b), stk. 3, første afsnit, litra b), samt stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 139/2004 samt manglende begrundelse.
 I modsætning til hvad Kommissionen har hævdet, er sagsøgeren af den opfattelse, at der er et marked på provinsniveau for banktjenester. Brugerne af disse tjenester er nemlig tilbageholdende med hensyn til at flytte, og det er vanskeligt for andre aktører at komme ind på det mættede provinsmarked. Der fandtes således et begrænset marked, som ikke udgjorde en væsentlig del af fællesmarkedet.
 4)
 Det fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 9, stk. 2, litra a) og b), stk. 3, første afsnit, litra b), samt stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 139/2004 samt manglende begrundelse.
 Under dette punkt har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ikke har taget hensyn til konkurrencemyndighedens overtrædelsesprocedure mod Crédit Agricole og Intesa Sanpaolo, som således med hensyn til indvirkningen på markedet burde betragtes som forbundne parter og ikke som konkurrenter.
 5)
 Det femte anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 1 og artikel 9, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 139/2004, af subsidiaritetsprincippet og af proportionalitetsprincippet.
 Sagsøgeren er af den opfattelse, at fusionen ikke er af relevans for Fællesskabet, og at konkurrencemyndigheden havde bedre forudsætninger for at tage stilling til den. Kommissionen burde i det mindste have henvist den del af fusionen, som vedrørte de provinsmarkeder, der er angivet i beslutningen.


text:
7.12.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 305/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM L 102, s. 18), idet den ikke har udstedt bestemmelser, der
 muliggør berigtigelse af beskatningsgrundlaget i tilfælde af
 indløsning af rabatkuponer, har Domstolen, sammensat af
 af 15. oktober 2002 præsidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene
 J.-P. Puissochet, R. Schintgen, og C.W.A. Timmermans samt
 dommerne C. Gulmann, D.A.O. Edward, V. Skouris (refereren-
 i sag C-427/98, Kommissionen for De Europæiske Fælles- de dommer), F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr og J.N. Cunha
 skaber mod Forbundsrepublikken Tyskland ( 1) Rodrigues; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: ekspe-
 ditionssekretær H.A. Rühl, den 15. oktober 2002 afsagt dom,
 hvis konklusion lyder således:
 (»Traktatbrud — sjette momsdirektiv — rabatkuponer —
 beskatningsgrundlag«)
 (2002/C 305/01) 1) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat de forpligtelser,
 der påhviler den i henhold til artikel 11 i Rådets sjette
 direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af
 (Processprog: tysk) medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det
 fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som
 affattet ved Rådets direktiv 95/7/EF af 10. april 1995 om
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- ændring af direktiv 77/388/EØF og om nye forenklingsforan-
 gjort i Samling af Afgørelser) staltninger vedrørende moms — anvendelsesområdet for visse
 fritagelser og reglerne for deres praktiske gennemførelse, idet
 den ikke har udstedt bestemmelser, der i tilfælde af indløsning
 af rabatkuponer muliggør berigtigelse af beskatningsgrundlaget
 for den afgiftspligtige person, der har foretaget indløsningen.
 I sag C-427/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtigede: først E. Traversa og A. Buschmann,
 derefter E. Traversa og K. Gross) mod Forbundsrepublikken
 Tyskland (befuldmægtigede: W.-D. Plessing og C.-D. Quassow- 2) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.
 ski) støttet af Det Forenede Kongerige Storbritannien og
 Nordirland (befuldmægtigede: først J.E. Collins, derefter
 R. Magrill, som befuldmægtiget, bistået af R. Anderson), 3) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer
 angående en påstand om, at det fastslås, at Forbundsrepublik- sine egne omkostninger.
 ken Tyskland har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i
 henhold til artikel 11 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF
 af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes
 lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiaf- (1 ) EFT C 20 af 23.1.1999.
 giftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), som
 affattet ved Rådets direktiv 95/7/EF af 10. april 1995 om
 ændring af direktiv 77/388/EØF og om nye forenklingsforan-
 staltninger vedrørende moms — anvendelsesområdet for visse
 fritagelser og reglerne for deres praktiske gennemførelse (EFT