text:
Nr . C 336/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 . 11 . 96
 Den kombinerede nomenklatur til den fælles toldtarif, vedtaget de lov- eller forvaltnings] orskrifter, der er
 således som den fremgår af bilagene til Kommissionens nødvendige for at efterkomme direktivet.
 forordning (EØF) nr. 2505/92 af 14 . juli 1 992 om ændring
 af bilag I og 11 til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om 2 ) Den Italienske Republik betaler sagens omkostnin
 told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif skal ger.
 fortolkes således, at et basismodul, som er beregnet til brug
 ved bygning af en færdig databehandlingsmaskine, og som i
 (') EFT nr. C 229 af 2 . 9 . 1995 .
 det væsentlige består af et kabinet med to diskettedrev, i
 henhold til punkt 3.b) i de almindelige tariferingsbestem
 melser vedrørende den kombinerede nomenklatur til den
 fælles toldtarif, skal tariferes i underposition 8471 93 59
 som en » lagerenhed« på grund af de indbyggede drev.
 DOMSTOLENS DOM
 (') EFT nr . C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 ( Femte Afdeling)
 af 27. juni 1996
 i sag C-l 07/94, P. H. Asscher mod Staatssecretaris van
 Financién ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fioge
 Raad der Nederlanden ) ( ' )
 (EF-traktatens artikel 52 — ligebehandlingsforpligtelse —
 DOMSTOLENS DOM indkomstbeskatning af ikke-hjemmehørende personer)
 ( Femte Afdeling ) ( 96/C 336/04 )
 af 20 . juni 1996
 (Processprog: nederlandsk)
 i sag C-237/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber mod Den Italienske Republik ( 1 )
 (Foreløbig oversættelse. Dm endelige oversættelse vil blive
 (Traktatbrudssøgsmål — manglende gennemførelse af offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 direktiv 89/369/EØF og direktiv 89/429/EØF)
 ( 96/C 336/03 )
 I sag C-107/94 , angående en anmodning, som Hoge Raad
 der Nederlanden i medfør af EF-traktatens artikel 177 har
 (Processprog: italiensk) indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 sag P. H. Asscher mod Staatssecretaris van Financién at
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive EØF-traktatens, nu EF-traktatens , artikel 48 , har Domsto
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) len ( Femte Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden ,
 D. A. O. Edward, og dommerne J.-P. Puissochet, J. C.
 Moitinho de Almeida , C. Gulmann og M. Wathelet ( refe
 I sag C-237/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles rerende dommer ); generaladvokat: P. Léger; justitssekretær:
 skaber ( befuldmægtigede : Maria Condou-Durande og ekspeditionssekretær H. A. Rühl , den 27 . juni 1996 afsagt
 Laura Pignataro ) mod Den Italienske Republik ( befuld dom, hvis konklusion lyder således :
 mægtiget: Umberto Leanza , bistået af Pier Giorgio Ferri )
 angående en påstand om, at det fastslås , at Den Italienske 1 ) En statsborger i en medlemsstat, som udøver selvstæn
 Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser efter dig virksombed i en anden medlemsstat, hvor ban bar
 EF-traktaten, idet den ikke har vedtaget eller givet under bopæl, kan påberåbe sig bestemmelserne i EF-trakta
 retning om de lov- eller forvaltningsforskrifter, der er tens artikel 52 over for sin oprindelsesstat, på hvis
 nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 89/369/EØF område ban også udøver selvstændig virksomhed, når
 af 8 . juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye han på grund afudøvelse aferhvervsmæssig virksombed
 kommunale affaldsforbrændingsanlæg ( EFT L 163 af 14 . 6 . i en anden medlemsstat end oprindelsesstaten i forhold
 1989, s . 32 ) såvel som Rådets direktiv 89/429/EØF af
 til sidstnævnte stat befinder sig i en situation , som kan
 21 . juni 1989 om nedbringelse af luftforureningen fra sammenlignes med situationen for alle andre retssubjek
 bestående kommunale affaldsforbrændingsanlæg ( EFT ter, der i forhold til værtslandet påberåber sig de ved
 L 203 af 15 . 7. 1989, s . 50 ), har Domstolen ( Femte
 traktaten sikrede rettigheder og friheder.
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden D. A. O.
 Edward ( refererende dommer ), og dommerne J.-P . Puisso
 chet, J. C. Moitinho de Almeida , C. Gulmann og P. Jann; 2 ) Traktatens artikel 52 skal fortolkes således, at den er til
 generaladvokat: M. B. Elmer; justitssekretær: R. Grass, den hinder for, at en medlemsstat over for en statsborger i en
 20 . juni 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : medlemsstat, som udøver selvstændig virksomhed på
 dens område og samtidig også udøver selvstændig
 virksomhed i en anden medlemsstat, hvor han har
 1 ) Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine bopæl, ved beskatningen af hans indkomst anvender en
 forpligtelser efter artikel 12, stk . 1 , i direktiv 89/ højere skattesats end den, der gælder for hjemmehø
 3 69/EØF, idet den ikke inden for den fastsatte frist har rende, som udøver samme virksomhed, når der ikke er
 ---pagebreak--- 9 . 11 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 336/3
 nogen objektiv forskel i forholdene for disse skatteplig — de to selskabers regnskabsår er sammenfaldende
 tige og forholdene for hjemmehørende skattepligtige og
 hermed ligestillede personer, som kan begrunde en — datterselskabets årsregnskab for det omhandlede år er
 sådan forskelsbehandling. godkendt af dette selskabs generalforsamling, inden
 revisionen af moderselskabets årsregnskab for samme
 3 ) Traktatens artikel 52 er til hinder for, at en medlemsstat regnskabsår er afsluttet
 ved anvendelse af en højere skattesats ved indkomstbe
 skatningen tager hensyn til, at den skattepligtige i — det fremgår af datterselskabets årsregnskab for det
 henhold til de relevante bestemmelser i Rådets forord omhandlede regnskabsår, således som dette er godkendt
 ning (EØF) nr. 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af selskabets generalforsamling, at datterselskabet på
 af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selv tidspunktet for regnskabsafslutningen — den sidste dag i
 stændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, regnskabsåret — havde hensat udbytte til moderselska
 der flytter inden for Fællesskabet, til bestemmelse af, bet, og
 hvilken sociallovgivning der skal anvendes, ikke skal
 betale bidrag til medlemsstatens sociale forsikringsord — den nationale domstol finder at kunne lægge til grund, at
 ning. Det er i denne forbindelse uden betydning, at den datterselskabets årsregnskab for det omhandlede regn
 skattepligtige er tilsluttet socialsikringsordningen i sin skabsår giver et pålideligt billede afselskabets aktiver og
 bopælsstat, hvilket ligeledes følger afforordning (EØF) passiver, økonomiske stilling samt resultatet
 nr. 1408/71 .
 (') EFT nr. C 132 af 14. 5 . 1994. er det ikke i strid med bestemmelsen i artikel 31 , stk . 1 ,
 litra c), aa), i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli
 1 978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk . 3 , litra g), om
 årsregnskaberne for visse selskabsformer, som ændret ved
 DOMSTOLENS DOM Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13 . juni 1983 på
 ( Femte Afdeling ) grundlag af traktatens artikel 54, stk . 3 , litra g), om
 konsoliderede regnskaber, at den nationale domstol fastslår,
 af 27. juni 1996 at den omhandlede fortjeneste skal medtages i moderselska
 i sag C-234/94 , Waltraud Tomberger mod Gebrüder von bets årsregnskab for det regnskabsår, i hvilket datterselska
 der Wettern GmbH, ( anmodning om præjudiciel afgørelse bet har hensat dette.
 fra Bundesgerichtshof) (')
 (Direktiv 78/660/EØF — årsregnskaber — balance — (!) EFT nr . C 288 af 15 . 10 . 1994 .
 tidspunktet for konstatering af fortjeneste)
 ( 96/C 336/05 )
 (Processprog: tysk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 DOMSTOLENS DOM
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 ( Femte Afdeling )
 I sag C-234/94 , angående en anmodning, som Bundesge
 richtshof i medfør af EØF-traktatens artikel 177 har af 27. juni 1996
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende i sag C-240/95 , straffesagen mod Rémy Schmit ( anmodning
 sag, Waltraud Tomberger mod Gebrüder von der Wettern om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Metz)(')
 GmbH, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende for (Frie varebevægelser — motorkøretøjer — national ordning
 tolkningen af artikel 31 , stk . 1 , og artikel 59 , i Rådets fjerde om modelårgang — forskelsbehandling af parallelimport)
 direktiv 78/660/EØF af 25 . juli 1978 på grundlag af
 ( 96/C 336/06 )
 traktatens artikel 54 , stk . 3 , litra g ), om årsregnskaberne for
 visse selskabsformer ( EFT L 222 , s . 11 ), som ændret ved
 Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13 . juni 1983 på (Processprog: fransk)
 grundlag af traktatens artikel 54 , stk . 3 , litra g ), om
 konsoliderede regnskaber ( EFT L 193 , s . 1 ), har Domstolen (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 ( Femte Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 D. A. O. Edward ( refererende dommer ), og dommerne J.-P .
 Puissochet, J. C. Moitinho de Almeida , C. Gulmann og M.
 Wathelet; generaladvokat: G. Tesauro; justitssekretær: I sag C-240/95 , angående en anmodning, som Cour d'appel
 assisterende justitssekretær H. von Holstein, den 27. juni de Metz i medfør af EF-traktatens artikel 1 77 har indgivet til
 1996 afsagt dom , hvis konklusion lyder således : Domstolen for i den for nævnte ret verserende straffesag
 mod Rémy Schmit at opnå en præjudiciel afgørelse vedrø
 1 et tilfælde, hvor rende fortolkningen af artikel 30 i EF-traktaten, har
 — et selskab (moderselskabet) er den eneste selskabsdelta Domstolen ( Femte Afdeling ), sammensat af afdelingsfor
 ger i et andet selskab (datterselskab) og kontrollerer manden, D. A. O. Edward, og dommerne J.-P . Puissochet,
 dette C. Gulmann, P. Jann og M. Wathelet ( refererende dommer );
 generaladvokat: M. B. Elmer; justitssekretær : fuldmægtig L.
 — moderselskabet og datterselskabet efter national ret Hewlett, den 27. juni 1996 afsagt dom, hvis konklusion
 udgør en koncern lyder således :


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/13
 Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 13. januar 2010 — Isabella Calestani (sag C-292/09) og Paolo Lunardi (sag C-293/09) mod Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Commissione tributaria provinciale di Parma (Italien))
 (Forenede sager C-292/09 og C-293/09) (1)
 (Præjudiciel afgørelse - afvisning)
 2010/C 100/20
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Commissione tributaria provinciale di Parma
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Isabella Calestani (sag C-292/09) og Paolo Lunardi (sag C-293/09)
 Sagsøgt: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
 Sagens genstand
 Anmodninger om præjudiciel afgørelse — Commissione tributaria provinciale di Parma — fortolkning af artikel 13, punkt B, litra c), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fritagelse for levering af goder, der udelukkende har været anvendt i forbindelse med virksomhed, som er fritaget for afgift, eller ikke har givet ret til fradrag — national lovgivning, som ikke giver ret til fradrag
 Konklusion
 Anmodningerne om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Parma (Italien) den 9. og den 17. juni 2009 afvises.
 (1) EUT C 233 af 26.9.2009.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/78
 Rettens kendelse af 15. maj 2013 — Al-Faqih og MIRA mod Rådet og Kommissionen
 (Sag T-322/09) (1)
 (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger truffet mod personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban - indefrysning af midler - fjernelse fra listen over berørte personer - ufornødent at træffe afgørelse)
 2013/C 225/174
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Saad Al-Faqih (London, Det Forenede Kongerige) og Movement for Islamic Reform in Arabia (MIRA) (London, Det Forenede Kongerige) (ved barrister J. Jones og solicitor A. Raja)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (først ved R. Szostak og E. Finnegan, derefter ved E. Finnegan og J.-P. Hix, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved T. Scharf og M. Konstantinidis, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27. maj 2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban, og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 467/2001 om forbud mod udførsel af visse varer og tjenesteydelser til Afghanistan, om styrkelse af flyveforbuddet og om udvidelse af indefrysningen af midler og andre økonomiske ressourcer over for Taliban i Afghanistan (EFT L 139, s. 9), som ændret for 42. gang ved Kommissionens forordning (EF) nr. 14/2005 af 5. januar 2005 (EUT L 5, s. 10), for 48. gang ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1190/2005 af 20. juli 2005 (EUT L 193, s. 27), for den 75. gang ved Kommissionens forordning (EF) nr. 492/2007 af 3. maj 2007 (EUT L 116, s. 5) samt for 116. gang ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1102/2009 af 16. november 2009 (EUT L 303, s. 39) og/eller påstand om annullation af forordning nr. 14/2005, nr. 1190/2005, nr. 492/2007 og nr. 1102/2009, for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgerne
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger in solidum.
 (1) EUT C 113 af 1.5.2010.


text:
4.5.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 146/17
 Appel iværksat den 20. februar 2015 af Rådet for Den Europæiske Union til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 17. december 2014 i sag T-400/10, Hamas mod Rådet
 (Sag C-79/15 P)
 (2015/C 146/25)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen og G. Étienne, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Hamas og Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom i sag T-400/10 annulleres.
 —
 Domstolen træffer endelig afgørelse vedrørende de spørgsmål, som er genstand for denne appel
 og
 —
 Sagsøgeren i sag T-400/10 tilpligtes at betale de af Rådet afholdte omkostninger i første instans og i forbindelse med denne appel.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for sin appel har appellanten fremsat følgende anbringender:
 For det første har appellanten gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl i sin vurdering af Rådets brug af offentligt tilgængelige oplysninger i forbindelse med den regelmæssige gennemgang af de vedtagne foranstaltninger.
 For det andet har appellanten gjort gældende, Retten har begået en retlig fejl ved ikke at fastslå, at de afgørelser, der er truffet af dels USA’s, dels af Det Forenede Kongeriges kompetente myndigheder, udgør et tilstrækkeligt grundlag til at opføre Hamas på listen.


text:
8.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 379/27
 Sag anlagt den 17. oktober 2012 British Telecommunications mod Kommissionen
 (Sag T-456/12)
 2012/C 379/48
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: British Telecommunications plc (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne J. Rivas Andrés og G. van de Walle de Ghelcke)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse af 12. juni 2012 i statsstøttesag nr. SA.33540 (2012/N) — United Kingdom City of Birmingham — Digital District NGA Network annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender.
 1)
 Med det første anbringende hævdes Kommissionen at have tilsidesat artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF og punkt 35 i retningslinjerne for bredbånd (1) ved ikke at have undersøgt, om støtten har et velafgrænset mål.
 2)
 Med det andet anbringende hævdes, at Kommissionen ikke har vurderet de planlagte foranstaltningers forholdsmæssighed i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF og punkt 51 og 79 i retningslinjerne for bredbånd, og at den skulle have indledt den formelle undersøgelsesprocedure.
 3)
 Med det tredje anbringende hævdes Kommissionen at skulle have indledt den formelle undersøgelsesprocedure, fordi den planlagte støtte har indvirkning på andre markeder end markedet for NGA, der ikke udviser et markedssvigt, og at Kommissionen ikke undersøgte de andre markeder.
 4)
 Med det fjerde anbringende hævdes, at den anfægtede afgørelse ved at stille krav om, at den valgte operatør skal »give alle de former for netværksadgang, som operatører måtte ønske«, har »fjernet incitamentet« og er i strid med artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF og retningslinjerne for bredbånd.
 5)
 Med det femte anbringende hævdes Kommissionen at have tilsidesat artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF og retningslinjerne for bredbånd ved at have godkendt, at der kan ydes statsstøtte til fordobling af allerede eksisterende faste kredsløb i målområdet.
 6)
 Med det sjette anbringende hævdes, at den anfægtede afgørelse ved at stille krav om, at det nye netværk skal »give alle de former for netværksadgang, som operatører måtte ønske«, er uforholdsmæssig og ikke i overensstemmelse med EU-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation.
 7)
 Med det syvende anbringende hævdes, at den anfægtede afgørelse er behæftet med faktiske fejl og åbenbart urigtige skøn, og at Kommissionen har tilsidesat sine forpligtelser i forbindelse med den indledende undersøgelse til at angive fyldestgørende grunde, som dens afgørelse bygger på.
 (1) Meddelelse fra Kommissionen — EF-retningslinjer for statsstøttereglernes anvendelse i forbindelse med hurtig etablering af bredbåndsnet (EUT 2009 C 235, s. 7).


text:
8.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 144/59
 Sag anlagt den 17. marts 2017 — Laboratoire Nuxe mod EUIPO — Camille og Tariot (NYOUX)
 (Sag T-179/17)
 (2017/C 144/80)
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: Laboratoire Nuxe (Paris, Frankrig) (ved advokaterne P. Wilhelm og J. Roux)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 De andre parter i sagen for appelkammeret: Elisabeth Camille (Alicante, Spanien) og Jean Yves Tariot (Alicante, Spanien)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger om det omtvistede varemærke: Elisabeth Camille og Jean Yves Tariot
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke indeholdende ordbestanddelen »NYOUX« — registreringsansøgning nr. 12 931 739
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 16. januar 2017 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 718/2016-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
8.7.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 192/19
 afgiftspligtigt. Ifølge sagsøgeren er der tale om et intermediær- — Overtrædelse af artikel 37 EF: Forordningens anmeldelse-
 produkt, der ikke kan ryges, uden at det forarbejdes yderligere, sordning er i strid med de formål, der forfølges med artikel
 og at det derfor ikke kan være afgiftspligtigt. Der findes ingen 37, i det omfang ordningens gennemførelse indebærer, at
 offentliggjorte beslutninger om resultatet af og baggrunden et stort antal erhvervsdrivende må ophøre, og samtidigt at
 for den valgte klassificering. Følgelig begærede sagsøgeren forsyningskilderne for plantebeskyttelsesmidler koncentre-
 aktindsigt i de fuldstændige referater af møderne i Udvalget for res på nogle få multinationale virksomheder, hvilket gør
 Forbrugsafgifter den 29. og 30. april 1998 og den 28. og 29. det muligt for disse at begrænse forsyningen og som følge
 oktober 1999, hvor spørgsmålet om, hvorledes ekspanderet heraf forhøje priserne.
 tobak skulle behandles i afgiftsmæssig henseende, skulle være
 blevet afgjort. Begæringen blev definitivt afslået ved skrivelse — Tilsidesættelse af direktiv 91/414/EØF: Den omtvistede
 af 8. marts 2000 fra Kommissionens generalsekretær. forordning ændrer de betingelser, der skal opfyldes for at
 anmode om tilladelse til markedsføring af et plantebeskyt-
 Sagsøgeren har anfægtet afgørelsens gyldighed. Søgsmålsgrun- telsesmiddel, set i forhold til de betingelser, der er fastsat i
 dene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, det ovennævnte direktiv, som udgør dens hjemmel.
 sagsøgeren fremførte i sag T-41/00.
 — Overtrædelse af retssikkerhedsprincippet, princippet om
 beskyttelse af den berettigede forventning og princippet
 (1) EFT L 291, s. 40.
 om god forvaltningsskik: Den nye anmeldelsesordning
 hindrer sagsøgerne i at markedsføre visse stoffer, som de
 har opnået markedsføringstilladelser til inden for rammer-
 ne af ordningen i direktiv 91/414/EØF, uden at dette kan
 begrundes i noget alment hensyn.
 — Overtrædelse af Aftalen om handelsrelaterede intellektuelle
 Sag anlagt den 2. maj 2000 af Iberotam SA og 7 andre ejendomsrettigheder (WTO) (3): Den omtvistede forordning
 sagsøgere mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- giver indehaverne af de fortrolige oplysninger, der skal
 skaber afgives for at opnå en tilladelse til markedsføring af
 plantebeskyttelsesmidler, en eksklusiv beskyttelse, som
 (Sag T-112/00) går videre end den, der følger af de principper, som
 bestemmelserne i den ovenfor nævnte aftale er baseret på,
 (2000/C 192/35) navnlig aftalens artikel 8, stk. 2, og artikel 39, stk. 3.
 (Processprog: fransk) (1) EFT L 55, s. 25.
 (2) EFT L 230, s. 1.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der (3) EFT L 336 af 23.12.1994, s. 214.
 den 2. maj 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Iberotam SA, Barcelona (Spanien),
 og 7 andre sagsøgere, ved advokaterne Miquel Roca Junyent
 og Joan Roca Sagarra, Barcelona.
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 451/
 2000 af 28. februar 2000 om de nærmere bestemmelser
 for iværksættelsen af anden og tredje fase af det arbejdspro-
 gram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv Sag anlagt den 2. maj 2000 af Aktionsgemeinschaft Recht
 91/414/EØF. und Eigentum e.V. (ARE) mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Sag T-114/00)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (2000/C 192/36)
 Sagsøgerne anfægter Kommissionens forordning (EF) nr.
 451/2000 af 28. februar 2000 (1) om de nærmere bestemmel-
 ser for iværksættelsen af anden og tredje fase af det arbejdspro-
 (Processprog: tysk)
 gram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv
 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler
 (2), hvis formål er foretagelse af en gradvis undersøgelse af Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 aktive stoffer, som udbydes på markedet, så de kan blive den 2. maj 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 vurderet med henblik på eventuel optagelse i bilag I til Europæiske Fællesskaber af Aktionsgemeinschaft Recht und
 direktivet. Sagsøgerne har gjort følgende søgsmålsgrunde Eigentum e.V. (ARE), Borken (Forbundsrepublikken Tyskland),
 gældende: ved professor dr. Matthias Pechstein, Berlin.
 ---pagebreak--- C 192/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.7.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 3. maj 2000 af Benthe Hørbye-Möller mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Kommissionens beslutning SG (2000) D/100623 af
 22. december 1999 (1) erklæres for ugyldig i henhold til
 artikel 231, stk. 1, EF. (Sag T-116/00)
 — Kommissionen tilpligtes at godtgøre sagsøgeren de sags-
 omkostninger, som det har været nødvendigt at afholde. (2000/C 192/37)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Processprog: fransk)
 I den anfægtede beslutning har Kommissionen betegnet den
 tyske regerings udkast til lov om ændring af loven om
 visse formuerettigheder (»Vermögensrechtsänderungsgesetz«), Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 hvorom Kommissionen har modtaget meddelelse, som en den 3. maj 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 støtte, der er forenelig med EF-traktaten. Udkastet ændrer Europæiske Fællesskaber af Benthe Hørbye-Möller, Igel (For-
 programmet i den tyske lov om erstatning (»Ausgleichslei- bundsrepublikken Tyskland), ved advokat Louis Tinti, Luxem-
 stungsgesetz«) for erhvervelse af arealer, hvorefter ejendomme, bourg.
 som ejes af staten, sælges i de nye forbundsdelstater under
 deres handelsværdi til forskellige grupper af erhververe.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren anfører at repræsentere mere end 100 tidligere
 ejere, som ikke er berettiget til restitutioner, og som ifølge
 erstatningsloven stilles ringere end andre grupper af erhververe. — Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 16. januar 2000
 Sagsøgeren selv, respektive dennes medlemmer, er umiddelbart om afvisning af sagsøgerens klage nr. 516/99, og hvorved
 og individuelt berørt af den anfægtede beslutning. sagsøgeren blev meddelt afslag på at blive optaget på listen
 over de tjenestemænd, som Publikationskontoret foreslog
 Søgsmålet støttes navnlig på følgende søgsmålsgrunde: forfremmet til lønklasse B2 i 1999, annulleres.
 — Den anfægtede beslutning strider mod begrundelsespligten
 i henhold til artikel 253 EF. — Om nødvendigt annulleres den afgørelse, hvorved tjeneste-
 mænd ved Publikationskontoret blev forfremmet til løn-
 klasse B2 i 1999.
 Kommissionens begrundelse for, at den forskelsbehandling
 på grundlag af nationalitet, som Kommissionen selv har
 påtalt i beslutning K (1999) 42 af 20. januar 1999 (2),
 bringes af vejen ved lovudkastet, er ikke overbevisende. — Det tages til efterretning, at sagsøgeren forbeholder sig ret
 Kommissionens hovedargument om, at forskelsbehandlin- til i rette tid og på rette sted at rejse krav om erstatning for
 gen på grundlag af nationalitet bringes af vejen ved, at økonomisk og ikke-økonomisk skade.
 bestemmelserne om skæringsdatoen ophæves, er ikke
 tilstrækkeligt dokumenteret.
 — Beslutningen strider mod EF-traktaten. Kommissionen har Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 en urigtig opfattelse af anvendelsesområdet for forbuddet
 mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.
 § 3a i erstatningsloven i dennes ændrede affattelse er i Sagsøgeren anfægter ansættelsesmyndighedens afslag på at
 modsætning til det af Kommissionen hævdede ikke i optage sagsøgeren på listen over de tjenestemænd, som
 overensstemmelse med fællesskabsretten. Et efterkrav for foresloges forfremmet til lønklasse B2 i regnskabsåret 1999.
 købesummen kan ikke godkendes som ligestillet med et
 krav om tilbagebetaling af støtte. Det er efter fællesskabsret-
 ten nødvendigt på ny at afhænde alle de arealer, som er
 Til støtte for sit krav gør sagsøgeren gældende, at vedtægtens
 blevet frie på grund af ugyldigheden af de beslutninger om
 artikel 5, stk. 3, samt artikel 25 og 45 er blevet tilsidesat.
 afhændelse, som er truffet i strid med gennemførelsesfor-
 Sagsøgeren anfører i den forbindelse, at ansættelsesmyndighe-
 buddet i artikel 88, stk. 3, tredje punktum, EF.
 den har begået et åbenbart fejlskøn og har handlet i strid med
 tjenestens interesse.
 (1) EFT C 46 af 19.2.2000, s. 2.
 (2) EFT L 107 af 24.4.1999, s. 21.


text:
19.6.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 195/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte costituzionale (Italien) den 26. januar 2017 — M.A.S. og M.B.
 (Sag C-42/17)
 (2017/C 195/14)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte costituzionale
 Parter i hovedsagen
 M.A.S. og M.B.
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 325, stk. 1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fortolkes således, at straffedomstolene skal undlade at anvende nationale bestemmelser om forældelse, som i et betragteligt antal tilfælde forhindrer bekæmpelse af grov svig, der skader Unionens finansielle interesser, eller der fastsætter kortere forældelsesfrister for svig, der skader Unionens finansielle interesser, end for svig, der skader den pågældende medlemsstats interesser, selv om denne manglende anvendelse savner en tilstrækkeligt præcis lovhjemmel?
 2)
 Skal artikel 325, stk. 1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fortolkes således, at straffedomstolene skal undlade at anvende nationale bestemmelser om forældelse, som i et betragteligt antal tilfælde forhindrer bekæmpelse af grov svig, der skader Unionens finansielle interesser, eller der fastsætter kortere forældelsesfrister for svig, der skader Unionens finansielle interesser, end for svig, der skader den pågældende medlemsstats interesser, selv om forældelse ifølge medlemsstatens retsorden er omfattet af den materielle strafferet og underlagt legalitetsprincippet?
 3)
 Skal Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015, C-105/14, Taricco, fortolkes således, at straffedomstolene skal undlade at anvende nationale bestemmelser om forældelse, som i et betragteligt antal tilfælde forhindrer bekæmpelse af grov svig, der skader Unionens finansielle interesser, eller der fastsætter kortere forældelsesfrister for svig, der skader Unionens finansielle interesser, end for svig, der skader den pågældende medlemsstats interesser, selv om denne manglende anvendelse er i strid med de overordnede principper i medlemsstatens forfatningsorden eller de umistelige menneskerettigheder, der er anerkendt i medlemsstatens forfatning?


text:
5.3.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 57/28
 Sag anlagt den 6. december 2004 af Georgios Karatzoglou mod Det Europæiske Genopbygningsagentur
 (Sag T-471/04)
 (2005/C 57/48)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 6. december 2004 anlagt sag mod Det Europæiske Genopbygningsagentur af Georgios Karatzoglou, Ioannina (Grækenland), ved lawyer S.A. Pappas.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Den stiltiende afvisning af sagsøgerens klage annulleres og dermed afgørelsen om at opsige hans kontrakt.
 —
 Agenturet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren var midlertidigt ansat hos Det Europæiske Genopbygningsagentur i henhold til artikel 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne. Den 7. maj 2003 blev hans kontrakt forlænget på ubestemt tid. Sagsøgeren har anfægtet den efterfølgende opsigelse af hans kontrakt i medfør af ansættelsesvilkårenes artikel 47, stk. 2.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren påberåbt sig den manglende begrundelse for beslutningen om at opsige kontrakten. Ifølge sagsøgeren havde Agenturet forpligtet sig til ikke at opsige kontrakten, medmindre der var behov for en begrænsning eller afvikling af dets opgaver. Sagsøgeren har anført, at dette ikke er tilfældet, og at det end ikke er bestridt. Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at der foreligger tilsidesættelse af hans berettigede forventninger, at ansættelsesvilkårenes artikel 47 er blevet tilsidesat, og at der er sket magtfordrejning. Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at princippet om god forvaltningsskik er tilsidesat, eftersom det påståede behov for at nedsætte antallet af ansatte skyldtes dårlig forvaltning.


text:
27.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/42
 Appel iværksat den 28. januar 2010 af Carlo De Nicola til prøvelse af dom afsagt den 30. november 2009 af Personaleretten i sag F-55/08, De Nicola mod EIB
 (Sag T-37/10 P)
 2010/C 80/67
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (ved avvocato L. Isola)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Investeringsbank
 Appellantens påstande
 —
 Den appellerede dom ophæves.
 —
 Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger med tillæg af renter, og det tilkendte beløb opskrives som følge af inflationen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Denne appel er iværksat til prøvelse af Personalerettens dom af 30. november 2009. Ved denne dom frifandtes Den Europæiske Investeringsbank i appellantens søgsmål med påstand om dels annullation af den afgørelse, hvorved Investeringsbanken afslog hans ansøgning om en fornyet vurdering af den analytiske bedømmelse, som han var blevet tildelt for 2006, dels annullation af Investeringsbankens afgørelse vedrørende forfremmelser i 2006, for så vidt som appellanten ikke var indstillet til forfremmelse. Appellantens bedømmelsesrapport for 2006 bør annulleres. Det fastslås, at han har været udsat for psykisk chikane. Investeringsbanken bør tilpligtes at betale erstatning for den skade, som appellanten har lidt som følge af denne chikane. Endelig annulleres afslaget på at afholde visse udgifter til laserterapi.
 Til støtte for påstandene har appellanten fremsat følgende anbringender:
 —
 Personaleretten har retsstridigt undladt at pådømme flere punkter og har bevidst valgt kun at behandle visse indsigelser, når den ikke ligefrem totalt har glemt sagsgenstanden (eksempelvis andet og tredje argument vedrørende annullationspåstanden, appeludvalgets afvisning af at tage stilling til sagen osv.).
 —
 Personaleretten har ikke udtalt sig vedrørende appellantens krav om stillingtagen til de foresattes adfærd i lyset af de kriterier, appelindstævnte selv har fastsat. Retten har desuden søgt urigtigt at tillægge de ansatte den krænkende adfærd, appellanten har protesteret imod, men som han direkte og udelukkende tilskriver Den Europæiske Investeringsbank.
 —
 Sagen blev ikke korrekt oplyst i første instans, Retten vendte bevisbyrden om, og dommen savner begrundelse. I den forbindelse gøres det gældende, at Personaleretten undlod at begrunde adskillige af de afgørende argumenter, eller har afgivet en selvmodsigende og/eller ulogisk begrundelse, hvilket medfører, at der i det væsentlige savnes begrundelse. Særligt skal nævnes afvisningen af at anvende personaleregulativets artikel 4, samt afvisningen af at annullere bedømmelsesrapporten for 2006.
 —
 Endelig gør appellanten gældende, at der er tale om en privatretlig ansættelseskontrakt, hvorfor der i sagen ikke er grundlag for en analog anvendelse af de regler og formforskrifter, der gælder for tjenestemænd ved Unionen.


text:
18 . 10 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 318/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved skri 1 ) Kan et direktiv, der er udstedt i medfør af Rom-trakta
 velse af 6. august 1997 af Landskrona Tingsrätt i sagen tens artikel 100 A, få direkte virkning ?
 Anklagemyndigheden mod Antoine Kortas
 2 ) Såfremt spørgsmålet besvares bekræftende, kan
 ( Sag C-319/97) sådanne direktiver få direkte virkning, selv om staten
 ( 97/C 318/24) har givet meddelelse i henhold til Rom-traktatens
 artikel 100 A, stk. 4 ?
 Ved skrivelse af 6. august 1997, indgået til Domstolens 3 ) Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, hvorledes
 Justitskontor den 16 . september 1997, har Landskrona påvirker statens meddelelse da bedømmelsen af spørgs
 Tingsrätt i sagen Anklagemyndigheden mod Antoine målet om den direkte virkning i følgende tidsrum:
 Kortas forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en a ) mellem meddelelsen og svaret
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 mål : b ) fra og med svaret ?
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 4 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 den 18. september 1997
 H EFT C 318 af 26. 10. 1996 og
 i de forenede sager T-121/96 og T-151/96, Mutual Aid EFT C 40 af 8 . 2 . 1997.
 Administration Services NV (MAAS ) mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ( 1 )
 (Aktioner i form af gratis levering af landbrugsprodukter
 til befolkningerne i Georgien, Armenien, Aserbajdsjan,
 Kirgistan og Tadsjikistan — forpligtelse for tilslagsmodta
 geren til at betale ekspeditionspræmier (»dispatch «))
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 { 97/C 318/25 )
 den 4. juli 1997
 (Processprog: nederlandsk) i sag T-93/94 ( 92 ), Michael Becker mod Revisionsretten
 for De Europæiske Fællesskaber (')
 (Fastsættelse af sagsomkostninger)
 I de forenede sager T-121/96 og T-151/96, Mutual Aid
 Administration Services NV ( MAAS ), Antwerpen ( Bel ( 97/C 318/26 )
 gien ), ved advokaterne Jan Tritsmans og Koenraad Maen
 hout, Antwerpen, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 advokat René Faltz, 6, rue Heinrich Heine, mod Kommis (Processprog: tysk)
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede :
 Bianca Vilá Costa og Hubert van Vliet), angående
 påstande om annullation af beslutninger fra Kommissio I sag T-93/94 ( 92 ), Michael Becker, tjenestemand i Revisi
 nen, hvorved sagsøgeren pålægges at betale ekspeditions onsretten for De Europæiske Fællesskaber, Luxembourg,
 præmier (» dispatch «), har Retten (Fjerde Afdeling), sam ved advokat Roy Nathan, Luxembourg, og med valgt
 mensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne adresse i Luxembourg hos denne, 18 , rue des Glacis, mod
 R Lindh og J. D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig A. Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber ( befuld
 Mair, den 18 . september 1997 afsagt dom, hvis konklusion mægtigede: Jean-Marie Stenier, Jan Inghelram og Paolo
 lyder således: Giusta ), angående en begæring om fastsættelse af sagsom
 kostninger efter Rettens dom af 6 . marts 1996 i sag T-93/
 94, Becker mod Revisionsretten ( Sml . II, s. 141 ), har Ret
 1 ) Sag T-121 /96 og T-151 /96 forenes med henblik på ten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, A. Sag
 domsafsigelsen. gio, og dommerne V. Tiili og R. M. Moura Ramos; justits
 sekretær: H. Jung, den 4. juli 1997 afsagt kendelse, hvis
 konklusion lyder således:
 2 ) Sag T-121 /96 afvises.
 Det samlede sagsomkostningsbeløb, som sagsøgeren kan
 3 ) I sag T-151 /96 frifindes Kommissionen for De Euro kræve erstattet indtil datoen for afsigelsen af denne ken
 pæiske Fællesskaber. delse, herunder de allerede godtgjorte sagsomkostninger,


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/74
 Rettens dom af 27. juni 2013 — Beifa Group mod KHIM — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (skriveredskaber)
 (Sag T-608/11) (1)
 (EF-design - ugyldighedssag - EF-design, der gengiver et skriveredskab - ældre nationale tredimensionelle figurmærker - ugyldighedsgrund - EF-designets brug af et ældre tegn, hvis indehaver er berettiget til at forbyde brugen - artikel 25, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 6/2002 - afgørelse truffet efter Rettens annullation af en tidligere afgørelse)
 2013/C 225/163
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Beifa Group Co. Ltd (Ningbo, Kina) (ved barrister R. Davis, solicitor N. Cordell og barrister B. Longstaff)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Tyskland) (ved advokaterne H. Gauß og U. Blumenröder)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. august 2011 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1838/2010-3) vedrørende en ugyldighedssag mellem Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG og Ningbo Beifa Group Co., Ltd
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Beifa Group Co. Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 32 af 4.2.2012.


text:
13.12.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 304/23
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. 3) Kommissionen betaler omkostningerne i forbindelse med den
 sag, hvori Retten afsagde dom den 16. maj 2002 (sag T-17/
 01, Rounis mod Kommissionen).
 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler de omkost-
 ninger, der er afholdt af Kommissionen og af intervenienterne,
 KirchPayTV og BSkyB. 4) Kommissionen bærer under denne sag sine egne omkostninger
 og betaler en tredjedel af sagsøgerens omkostninger.
 (1) EFT C 247 af 26.8.2000.
 (1) EFT C 95 af 24.3.2001.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 RETTENS DOM
 den 30. september 2003
 af 30. september 2003
 i sag T-17/01, Georgios Rounis mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 i sag T-26/01, Fiocchi munizioni SpA mod Kommissionen
 (Tjenestemænd — artikel 17, stk. 2, litra a) og b), i bilag VII for De Europæiske Fællesskaber (1)
 til vedtægten — overførsel af en del af en tjenestemands
 indtægter i en valuta for en anden medlemsstat end den, hvor
 institutionen har sæde — betingelser — skade — skaden (»Artikel 296 EF og 298 EF — statsstøtte til en militær
 opgjort i tal) produktionsvirksomhed — klage — passivitetssøgsmål —
 afvisning«)
 (2003/C 304/40)
 (2003/C 304/41)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: italiensk)
 I sag T-17/01, Georgios Rounis, tjenestemand ved Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Bruxelles
 (Belgien), ved avocat É. Boigelot, og med valgt adresse i I sag T-26/01, Fiocchi munizioni SpA, Lecco (Italien), ved
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- avvocati I. Van Bael, E. Raffaelli, F. Di Gianni og R. Antonini,
 skaber (befuldmægtigede: J. Currall og F. Clotuche-Duvieusart), mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 angående en påstand om fastsættelse af den erstatning, som mægtiget: V. Di Bucci), støttet af Kongeriget Spanien (befuld-
 Kommissionen blev dømt til at betale sagsøgeren som følge af mægtiget: S. Ortiz Vaamonde), angående en påstand om, at
 Rettens annullation af Kommissionens afgørelse af 24. februar det fastslås, at Kommissionen retsstridigt har undladt at træffe
 2000, hvorved overførslen af sagsøgerens indtægter til Det afgørelse vedrørende en klage fra sagsøgeren over statsstøtte
 Forenede Kongerige blev begrænset til 19 % af hans nettomå- ydet af Kongeriget Spanien til selskabet Santa Barbara, har
 nedsløn, har Retten (en enkelt dommer: M. Vilaras); justitssek- Retten (Tredje Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 retær: fuldmægtig I. Natsinas, den 30. september 2003 afsagt manden, K. Lenaerts, og dommerne P. Lindh, J. Azizi,
 dom, hvis konklusion lyder således: J.D. Cooke og M. Jaeger; justitssekretær: ekspeditionssekretær
 J. Palacio Gonzalez, den 30. september 2003 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 1) Kommissionen betaler sagsøgeren en erstatning på
 17 394,64 GBP med tillæg af morarenter 5,25 % p.a., til
 betaling sker. 1) Sagen afvises.
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen. 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 ---pagebreak--- C 304/24 DA Den Europæiske Unions Tidende 13.12.2003
 3) Intervenienten bærer sine egne omkostninger. 2) Hver part bærer sine egne omkostninger, herunder omkostnin-
 gerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
 (1) EFT C 108 af 7.4.2001.
 (1) EFT C 289 af 13.10.2001.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 30. september 2003 den 30. september 2003
 i sag T-203/01, Manufacture française des pneumatiques
 i sag T-196/01, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis
 Michelin mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 skaber (1)
 (EUGFL — ophævelse af finansiel støtte — artikel 24 i (Artikel 82 EF — rabatordninger — misbrug)
 forordning (EØF) nr. 4253/88 — fejlskøn — proportionali-
 tetsprincippet — rimelig frist — begrundelse)
 (2003/C 304/43)
 (2003/C 304/42)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: græsk)
 I sag T-203/01, Manufacture française des pneumatiques
 Michelin, Clermont-Ferrand (Frankrig), ved advokaterne
 J.-F. Bellis, M. Wellinger, D. Waelbroeck og M. Johnsson, og
 I sag T-196/01, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis, Thes-
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for
 saloniki (Grækenland), ved advokat D. Nikopoulos, og med
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: oprindeligt
 valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De
 É. Gippini Fournier og A. Barav, herefter R. Wainwright og
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: M. Condou-Duran-
 A. Barav), støttet af Bandag Inc., Muscatine, Iowa (De Forenede
 de), angående en påstand om annullation af Kommissionens
 Stater), ved advokaterne H. Calvet og R. Saint-Esteben, og
 beslutning K(2001) 1284 af 8. juni 2001 om ophævelse af
 med valgt adresse i Luxembourg, angående en påstand om
 den støtte, som var ydet Laboratoriet for Genetisk Skovvækst
 annullation af Kommissionens beslutning af 20. juni 2001
 og Udvikling af Træarter ved Aristoteles-Universitetet, Thessa-
 vedrørende en procedure om anvendelse af artikel 82 EF
 loniki, ved Kommissionens beslutning nr. K (96) 2542 af
 (COMP/E-2/36.041/PO — Michelin) (EFT 2002 L 143, s. 1),
 25. september 1996 om ydelse af støtte fra EUGFL, Udviklings-
 har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 sektionen, i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88 i
 den, K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi og M. Jaeger; justitssek-
 forbindelse med et forsøgsprojekt med henblik på hurtigere
 retær: fuldmægtig J. Plingers, den 30. september 2003 afsagt
 tilplantning af nedbrændte skovområder i Grækenland (projekt
 dom, hvis konklusion lyder således:
 nr. 93.EL.06.015), har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi og
 M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 30. sep- 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 tember 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 2) Sagsøgeren betaler sine egne samt Kommissionens omkost-
 1) Kommissionens beslutning K(2001) 1284 af 8. juni 2001 ninger.
 om ophævelse af den støtte, som var ydet Laboratoriet for
 Genetisk Skovvækst og Udvikling af Træarter ved Aristoteles- 3) Bandag Inc. betaler sine egne omkostninger.
 Universitetet, Thessaloniki, ved Kommissionens beslutning nr. K
 (96) 2542 af 25. september 1996 om ydelse af støtte fra
 EUGFL, Udviklingssektionen, i medfør af Rådets forordning (1) EFT C 331 af 24.11.2001.
 (EØF) nr. 4256/88 i forbindelse med et forsøgsprojekt med
 henblik på hurtigere tilplantning af nedbrændte skovområder i
 Grækenland (projekt nr. 93.EL.06.015), annulleres.


text:
28.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 25/27
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Obersten Gerichtshof (Østrig) den 12. oktober 2011 — Amazon.com International Sales Inc. m.fl. mod Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH
 (Sag C-521/11)
 (2012/C 25/46)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Gerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Amazon.com International Sales Inc., Amazon EU Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon.com GmbH under likvidation og Amazon Logistik GmbH
 Sagsøgt: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Foreligger der en »rimelig kompensation« som omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra b), i direktiv 2001/29/EF, når
 a)
 rettighedshaverne som omhandlet i artikel 2 i direktiv 2001/29/EF over for den, der som den første i erhvervsøjemed mod vederlag markedsfører medier, der er egnede til reproduktion af deres værker, i indlandet, har krav på et passende vederlag og dette krav udelukkende kan gøres gældende gennem et administrationsselskab
 b)
 dette krav ikke afhænger af, om markedsføringen sker til mellemleverandører, til fysiske eller juridiske personer med henblik på anvendelse til ikke-private formål eller til naturlige personer med henblik på anvendelse til private formål
 c)
 mens den, der anvender medierne til reproduktion på grundlag af en tilladelse fra rettighedshaveren eller atter eksporterer disse, inden de sælges til den endelige forbruger, over for administrationsselskabet har krav på tilbagebetaling af vederlaget?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende:
 2.1.
 Ville der foreligge en »rimelig kompensation« som omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra b), i direktiv 2001/29/EF, såfremt det i spørgsmål 1 (a) nævnte krav kun består ved markedsføring til fysiske personer, der anvender medierne til reproduktion til private formål?
 2.2.
 Såfremt spørgsmål 2.1 besvares bekræftende:
 Skal det ved markedsføring til fysiske personer lægges til grund, at de vil anvende medierne til private formål, indtil det modsatte er bevist?
 3)
 Såfremt spørgsmål 1 eller spørgsmål 2.1 besvares bekræftende:
 Følger det af artikel 5 i direktiv 2001/29/EF eller andre bestemmelser i EU-retten, at et krav på en rimelig kompensation, der skal gøres gældende af et administrationsselskab, ikke består, såfremt administrationsselskabet ved lov er forpligtet til ikke at udbetale halvdelen af provenuet til rettighedshaverne, men derimod skal lade denne halvdel tilfalde sociale og kulturelle institutioner?
 4)
 Såfremt spørgsmål 1 eller spørgsmål 2.1 besvares bekræftende:
 Er artikel 5, stk. 2, litra b), i direktiv 2001/29/EF eller en anden bestemmelse i EU-retten til hinder for et krav på en rimelig kompensation, der skal gøres gældende af et administrationsselskab, såfremt der allerede i en anden medlemsstat — om end muligvis på et grundlag, der er i strid med EU-retten — er blevet betalt et passende vederlag for markedsføringen af medierne?


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/31
 Sag anlagt den 29. juni 2006 — Alrosa mod Kommissionen
 (Sag T-170/06)
 (2006/C 212/57)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Alrosa Company Ltd. (Mirny, Rusland) (ved solicitors R. Subiotto, S. Mobley og K. Jones)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Beslutningen annulleres i sin helhed.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale Alrosas omkostninger i forbindelse med sagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning af 22. februar 2006, hvorved et tilsagn fra De Beers om, at De Beers skulle udfase alle direkte og indirekte køb af rådiamanter hos sagsøgeren mellem 2006 og 2008 og helt ophøre hermed fra 1. januar 2009, blev gjort bindende af Kommissionen.
 Til støtte for sin stævning gør sagsøgeren for det første gældende, at kontradiktionsprincippet blev tilsidesat i forbindelse med den procedure, der førte til beslutningen. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen var forpligtet til at forklare, hvilke oplysninger fra tredjemand og hvilke dele af Kommissionens gennemgang, der kunne berettige tilsidesættelsen af de tilsagn, som oprindeligt blev foreslået af De Beers og sagsøgeren i fællesskab, og vedtagelsen af de endelige tilsagn, som blev foreslået af De Beers.
 Sagsøgeren gør for det andet gældende, at artikel 9 i forordning 1/2003 tilsidesattes, da de tilsagn, der blev gjort bindende ved de anfægtede beslutning, kun blev fremsat af De Beers, snarere end af de berørte virksomheder, nemlig De Beers og sagsøgeren. Sagsøgeren tilføjer, at den anfægtede beslutning ikke er blevet vedtaget for en angivet periode.
 Endelig gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede beslutnings fuldstændige og potentielt ubegrænset forbud mod De Beers' køb af rådiamanter direkte eller indirekte fra sagsøgeren udgør en tilsidesættelse af artikel 82 EF og artikel 9 i forordning 9/2003 samt de grundlæggende principper om aftalefrihed og proportionalitet.


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/27
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 3. juni 2008 — Google France mod Viaticum og Luteciel
 (Sag C-237/08)
 (2008/C 209/40)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation (Afdelingen for Handel, Finans og Økonomi)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Google France
 Sagsøgte: Viaticum og Luteciel
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (1) fortolkes således, at udbyderen af en søge- og annonceringsydelse mod betaling, som stiller søgeord, der gengiver eller efterligner indregistrerede varemærker, til annoncørernes rådighed, og som i henhold til kontrakten om denne ydelse tilrettelægger en særlig målrettet reklamering ved hjælp af disse søgeord med data om salgsfremmende links til websteder, hvorfra der udbydes varer af samme eller lignende art som dem, det registrerede varemærke betegner, gør brug af disse varemærker på en måde, som indehaveren er berettiget til at forbyde?
 2)
 Kan udbyderen af en søge- og annonceringsydelse mod betaling i tilfælde, hvor en sådan brug ikke udgør en brug, som vil kunne tænkes at kunne forbydes af indehaveren af varemærket i kraft af direktivet eller [Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker] (2), anses for at levere en informationssamfundstjeneste, som består i at lagre oplysninger tilvejebragt af en tjenestemodtager i den forstand, som artikel 14 i direktiv 2000/31 af 8. juni 2000 (3) omhandler, således at selskabet først vil kunne drages til ansvar, når det er blevet underrettet af indehaveren af varemærket om annoncørens ulovlige brug af tegnet?
 (1) EFT 1989 L 40, s. 1.
 (2) EFT 1994 L 11, s. 1.
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8.6.2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»Direktivet om elektronisk handel«) (EFT L 178, s. 1).


text:
30.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 191/27
 Rettens dom af 13. april 2016 — Facchinello mod EUIPO — Olimpia Splendid (Synthesis)
 (Sag T-81/15) (1)
 ((EU-varemærker - fortabelsessag - EU-figurmærke Synthesis - manglende reel brug af varemærket - artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 - beviser, der for første gang er fremlagt for Retten))
 (2016/C 191/35)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Daniela Facchinello (Molinella, Italien) (ved advokat F. Torlontano)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved M. Capostagno og A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Olimpia Splendid SpA (Gualtieri, Italien) (ved advokaterne A. Ferrarese og G. Ferrarese)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 21. november 2014 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2169/2013-1) vedrørende fortabelsessag mellem Olimpia Splendid SpA og Danila Facchinello.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret frifindes.
 2)
 Danila Facchinello betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 118 af 13.4.2015.


text:
18.12.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 366/15
 Endelig havde Kommissionen allerede skullet frigive de Skal artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 3295/94 af 22. de-
 anmeldte foranstaltninger ifølge bestemmelsen i EF- cember 1994 om foranstaltninger med henblik på at forbyde
 traktatens artikel 87, stk. 2, litra c). På trods af, at den har overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel og henførsel
 haft kendskab til alle relevante omstændigheder, forbigår under en suspensionsprocedure af varemærkeforfalskede og
 Kommissionen denne bestemmelse uden nogen form for piratkopierede varer (De Europæiske Fællesskabers Tidende L 341
 begrundelse. af 30.12.1994) fortolkes således, at denne forordning også
 finder anvendelse i den situation, hvor varer af den i forordnin-
 — Retsvildfarelse i forbindelse med, at der foreligger statsstøt- gen nærmere angivne art, som er under transit fra en stat, der
 te ved privatisering: Kommissionen antager under henvis- ikke hører til Det Europæiske Fællesskab, til en stat, der heller
 ning til Domstolens praksis (4) med urette, at der ved en ikke hører til Det Europæiske Fællesskab, på anmodning fra
 sammenlignende opstilling af salg over for likvidation alene en rettighedsindehaver, hvis virksomhed har hjemsted i et
 skal tages hensyn til den revisionsmæssigt konstaterede tredjeland, og som gør gældende, at hans rettigheder er blevet
 likvidationsværdi. Ifølge tysk ret hæfter ejeren imidlertid krænket, foreløbig standses i en medlemsstat af medlemssta-
 for såvel likvidationsomkostningerne som for sanering af tens toldmyndigheder under henvisning til den nævnte forord-
 grunden og anlægget og i det konkrete tilfælde kan ning?
 aktionærindskud ikke kræves udtaget af insolvensmassen.
 Den kritik af privatiseringen, som Kommissionen frem-
 kommer med i den anfægtede beslutning, strider mod
 forbuddet mod inkonsekvent forvaltning, idet Kommissio-
 nen i talrige andre sammenlignelige privatiseringssager
 ikke er fremkommet med indsigelser. Desuden beror de
 krav, som Kommissionen opstiller, ikke på en realistisk
 vurdering af den også i den private sektor sædvanlige
 fremgangsmåde ved overdragelse af kapitalandele gennem
 medvirken af investeringsbanker. Forbundsregeringen er
 følgelig af den opfattelse, at privatiseringen ikke i sig selv Sag anlagt den 4. oktober 1999 af Den Portugisiske
 indeholder statsstøtte. Dette bestrides dog af Kommissio- Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 nen. Hertil kommer, at beslutningen på dette punkt ikke er skaber
 tilstrækkeligt begrundet (overtrædelse af EKSF-traktatens
 artikel 5, stk. 2, fjerde led, og artikel 15 samt af EF-
 traktatens artikel 253). (Sag C-365/99)
 ( 1) EFT C 320 af 13.12.1988, s. 3. (1999/C 366/24)
 ( 2) EFT L 198 af 30.7.1999, s. 1.
 ( 3) EFT L 128 af 21.5.1999, s. 1.
 ( 4) Sag C-278/92, Sml. I 1994, s. 4103. Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. okto-
 ber 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber af Den Portugisiske Republik ved direktør Luis
 Fernandes, Juridisk Tjeneste, Direktoratet for EF-spørgsmål,
 Udenrigsministeriet, og Maria João Abecassis, tilforordnet
 kabinettet under ministeren for landbrug, udvikling af landdi-
 strikter og fiskeri, som befuldmægtiget, og af advokaterne
 Carlos Aguiar og Tiago Ferreira de Lima, Lissabon, og advokat
 Gerard van der Wal, Bruxelles, og med valgt adresse i
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Luxembourg på Portugals Ambassade, 33, allé Scheffer.
 se afsagt den 17. september 1999 af Landesgericht Kor-
 neuburg (Østrig) i sagen SEIKO Kabushiki Kaisha mod
 Mohammed Ibrahim
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag C-362/99)
 a) Sagen antages til realitetsbehandling.
 (1999/C 366/23)
 b) Kommissionens beslutning 1999/517/EF (1) annulleres, for
 Ved kendelse afsagt den 17. september 1999, indgået til så vidt som denne i artikel 4 i beslutning 98/653/EF (2)
 Domstolens Justitskontor den 30. september 1999, har Lan- ændrer ordene 1. august 1999 til 1. februar 2000.
 desgericht Korneuburg (Østrig) i sagen SEIKO Kabushiki
 Kaisha mod Mohammed Ibrahim forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse c) Kommissionen tilpligtes at afholde Den Portugisiske Re-
 af følgende spørgsmål: publiks udgifter.
 ---pagebreak--- C 366/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.12.1999
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslut-
 ning truffet den 28. juli 1999 af det franske Conseil d’État
 i sagen Joseph Griesmar mod Ministre de l’économie, des
 Portugal anfægter den afgørelse, som Kommissionen har truffet finances et de l’industrie og Ministre de la fonction
 ved beslutning 1999/517/EF, om at forlænge eksportrestriktio- publique, de la réforme de l’État et de la décentralisation
 nen i artikel 4 i beslutning 98/653/EF indtil den 1. februar
 2000, med følgende begrundelse: (Sag C-366/99)
 — Manglende faktisk eller retlig hjemmel: Kommissionen var (1999/C 366/25)
 forpligtet til at godtgøre, at forlængelsen af fristen er
 begrundet, og at omstændighederne begrunder en undta-
 gelse til EF-traktatens artikel 28. Under hensyn til rappor- Ved beslutning truffet den 28. juli 1999, indgået til Domstol-
 ten vedrørende kontrollen på stedet den 14. til den 18. juni ens Justitskontor den 4. oktober 1999, har det franske Conseil
 1999 har Kommissionen ikke gjort dette. d’État i sagen Joseph Griesmar mod Ministre de l’économie,
 des finances et de I’industrie og Ministre de la fonction
 publique, de la réforme de l’Etat et de la décentralisation
 — Beslutningen er i strid med Det Internationale Kontor for forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 Epizootiers dyresundhedskodeks: Kommissionen har ikke om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 overholdt kodeksen i sine beslutninger 98/653/EF og
 1999/517/EF. I strid med artikel 3.2.13.8 er portugisiske 1) Hører de pensioner, der udbetales efter den franske
 udførsler af kød og kødprodukter fuldstændig forbudt pensionsordning for tjenestemænd, til de former for løn,
 indtil den 1. februar 2000, selv om Portugal, der hører til der er nævnt i Rom-traktatens artikel 119 (artikel 141 i
 landene med ringe BSE-incidens, har overholdt betingelser- traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab)?
 ne i artikel 3.2.13.8.
 I bekræftende fald, er princippet om lige løn, når henses til
 artikel 6, stk. 3, i den aftale, der er bilagt protokol nr. 14
 — Tilsidesættelse af proceduremæssige krav og af princippet
 om socialpolitikken, tilsidesat af artikel L. 12, litra b), i
 om en forskriftsmæssig forvaltning: Den Stående Veteri-
 code des pensions civiles et militaires de retraite?
 nærkomité har ikke haft adgang til alle relevante og nye
 oplysninger (navnlig til »udkastet« til en rapport vedrørende
 kontrol på stedet foretaget af Veterinærkomitéen for 2) Såfremt Rom-traktatens artikel 119 ikke finder anvendel-
 Levnedsmidler (FVO-GD XXIV) fra den 14. til den 18. juni se, er bestemmelserne i direktiv 79/7/EØF af 19. december
 1999 med Portugals bemærkninger), som blev stillet til 1978 (1) til hinder for, at Frankrig opretholder bestemmel-
 rådighed for Kommissionen og/eller skulle have været ser som artikel L. 12, litra b), i code des pensions civiles et
 stillet til rådighed inden høringen af Den Stående Veteri- militaires de retraite?
 nærkomité, og inden beslutningen om at forlænge fristen i
 artikel 4 i beslutning 98/653/EF blev vedtaget.
 (1) Om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af
 mænd og kvinder med hensyn til social sikring (EFT L 6 af
 — Tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet: Forlængelsen 10.1.1979, s. 24).
 af fristen i artikel 4 i beslutning 98/653/EF overskrider
 grænserne for, hvad der forekommer hensigtsmæssigt og
 nødvendigt under hensyn til de faktiske omstændigheder
 og formålene med beslutning 98/653/EF, når henses til
 situationen i Portugal, omfanget af udførslerne af oksekød
 og kødprodukter samt Kommissionens og Fællesskabets
 politik i forbindelse med Det Forenede Kongerige og
 Schweiz.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 1. september 1999 af Landesgericht Korneu-
 burg (Østrig) i sagen La Chemise Lacoste SA mod Coalle
 Fa-93
 (1) Kommissionens beslutning 1999/517/EF af 28. juli 1999 om
 ændring af beslutning 98/653/EF om hasteforanstaltninger som
 følge af forekomsten af bovin spongiform encephalopati (BSE) i (Sag C-368/99)
 Portugal — EFT L 197 af 29.7.1999, s. 45.
 (2) Kommissionens beslutning 98/653/EF af 18. november 1998
 om hasteforanstaltninger som følge af forekomsten af bovin (1999/C 366/26)
 spongiform encephalopati i Portugal — EFT L 311 af 20.11.1998,
 s. 23.
 Ved kendelse afsagt den 1. september 1999, indgået til Dom-
 stolens Justitskontor den 4. oktober 1999, har Landesgericht
 Korneuburg (Østrig) i sagen La Chemise Lacoste SA mod
 Coalle Fa-93 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:


text:
28.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 160/7
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 7. april 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-20/09) (1)
 (Traktatbrud - realitetspåkendelse af søgsmålet - frie kapitalbevægelser - artikel 56 EF - EØS-aftalens artikel 40 - statsobligationer - skattemæssig præferencebehandling - begrundelse - bekæmpelse af skattesvig - bekæmpelse af skatteunddragelse)
 2011/C 160/03
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og A. Caeiros, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes, C. Guerra Santos og J. Menezes Leitão, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 56 EF og 40 EØS — statsobligationer — skattemæssig præferencebehandling af obligationer udstedt af den portugisiske stat
 Konklusion
 1)
 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56 EF og artikel 40 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992, idet den inden for rammerne af særordningen for skattemæssig berigtigelse af formuegoder, der befandt sig uden for det portugisiske område den 31. december 2004 (»regime excepcional de regularização tributária de elementos patrimoniais que não se encontrem no território português em 31 de Dezembro de 2004«), der blev indført ved lov nr. 39-A/2005 af 29. juli 2005, fastsatte en skattemæssig præferencebehandling, der alene gjaldt for statsobligationer udstedt af den portugisiske stat.
 2)
 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 82 af 4.4.2009.


text:
11.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 39/4
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 15. december 2011 — Jan Voogsgeerd mod Navimer SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van Cassatie van België — Belgien)
 (Sag C-384/10) (1)
 (Romkonventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser - arbejdsaftale - parternes lovvalg - ufravigelige bestemmelser i den lov, der finder anvendelse i mangel af parternes lovvalg - fastlæggelse af denne lov - arbejdstager, der udfører sit arbejde i mere end én kontraherende stat)
 2012/C 39/06
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van Cassatie van België
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jan Voogsgeerd
 Sagsøgt: Navimer SA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van Cassatie van België — fortolkning af artikel 6, stk. 2, litra b), i konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser åbnet for undertegnelse i Rom den 19. juni 1980 (EFT L 266, s. 1) — lovvalget i mangel af aftale herom, arbejdsaftale — arbejdstager, som ikke sædvanligvis udfører sit arbejde i et bestemt land — førstemaskinmester
 Konklusion
 1)
 Artikel 6, stk. 2, i konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser, der blev åbnet for undertegnelse i Rom den 19. juni 1980, skal fortolkes således, at den nationale ret, for hvem sagen er indbragt, først skal fastlægge, om arbejdstageren ved opfyldelsen af aftalen sædvanligvis udfører sit arbejde i et bestemt land, som er det land, hvor eller hvorfra arbejdstageren i betragtning af samtlige de forhold, der karakteriserer den nævnte virksomhed, i det væsentlige opfylder sine forpligtelser over for arbejdsgiveren.
 2)
 I tilfælde af, at den forelæggende ret finder, at den i den for retten indbragte sag ikke kan træffe afgørelse efter denne konventions artikel 6, stk. 2, litra a), skal den nævnte konventions artikel 6, stk. 2, litra b), fortolkes på følgende måde:
 —
 Begrebet »(arbejdsgiverens) forretningssted, som har antaget arbejdstageren« skal forstås således, at det udelukkende henviser til det forretningssted, som har foretaget antagelsen af arbejdstageren, og ikke det forretningssted, hvortil arbejdstageren er tilknyttet i kraft af den faktiske udførelse af sit arbejde.
 —
 Besiddelse af retsevne udgør ikke et krav, som arbejdsgiverens forretningssted i denne bestemmelses forstand skal opfylde.
 —
 Forretningsstedet for en anden virksomhed end den, som formelt optræder som arbejdsgiver, og med hvem denne virksomhed opretholder forbindelser, kan klassificeres som »forretningssted« som omhandlet i den nævnte konventions artikel 6, stk. 2, litra b), såfremt objektive omstændigheder gør det muligt at fastslå, at der foreligger en faktisk situation, der er forskellig fra den situation, som fremgår af aftalens ordlyd, og dette selv om instruktionsbeføjelsen ikke formelt er blevet overdraget til denne anden virksomhed.
 (1) EUT C 317 af 20.11.2010.


text:
7.11.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 340/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM for tobak i baller, referencekvaliteter og produktionsområ-
 (Femte Afdeling) der samt de maksimale garantimñngder og om ñndring af
 forordning (EéF) nr. 1331/90.
 af 17. september 1998
 i sag C-372/96, Antonio Pontillo mod Donatab Srl (1) EFT C 40 af 8.2.1997.
 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Pretura circonda-
 riale di Caserta) (1)
 (Fñlles markedsordning Ð råtobak Ð pris- og prñmieord-
 ning Ð gyldigheden af Rådets forordning (EéF) nr. 1738/
 91)
 (98/C 340/01) DOMSTOLENS DOM
 af 22. september 1998
 (Processprog: italiensk) i sag C-61/97, Foreningen af danske Videogramdistributù-
 rer som mandatar for Egmont Film A/S m.fl. mod Laserdis-
 ken (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra retten i
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive lborg) (1)
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Ophavsret og beslñgtede rettigheder Ð udlejning af laser-
 discs)
 I sag C-372/96, angående en anmodning, som Pretura cir-
 condariale di Caserta (Italien) i medfùr af EF-traktatens (98/C 340/02)
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte
 ret verserende sag, Antonio Pontillo mod Donatab Srl, at
 opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende gyldigheden af (Processprog: dansk)
 Rådets forordning (EéF) nr. 1738/91 af 13. juni 1991 om
 fastsñttelse for 1991-hùsten af målpriser, interventionspri-
 ser og prñmier til kùbere af tobak i blade, afledte inter- I sag C-61/97, angående en anmodning, som retten i
 ventionspriser for tobak i baller, referencekvaliteter og lborg i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 produktionsområder samt de maksimale garantimñngder til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende sag, For-
 og om ñndring af forordning (EéF) nr. 1331/90 (EFT eningen af danske Videogramdistributùrer som mandatar
 L 163 af 26.6.1991, s. 13), har Domstolen (Femte Afde- for Egmont Film A/S, Buena Vista Home Entertainment
 ling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og A/S, Scanbox Danmark A/S, Metronome Video A/S, Poly-
 dommerne M. Wathelet, J. C. Moitinho de Almeida (refe- gram Records A/S, Nordisk Film Video A/S, Irish Video
 rerende dommer), D. A. O. Edward og J.-P. Puissochet; A/S, Warner Home Video Inc. mod Laserdisken, biinterve-
 generaladvokat: J. Mischo; justitssekretñr: assisterende nienter: Sammenslutningen af Danske Filminstruktùrer,
 justitssekretñr H. von Holstein, den 17. september 1998 Michael Viuf Christiansen, Pioneer Electronics Denmark
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: A/S, Videoforhandler Ove Jensen, at opnå en prñjudiciel
 afgùrelse vedrùrende fortolkningen af EF-traktatens
 artikel 30, 36, 85 og 86 og af Rådets direktiv 92/100/EéF
 Gennemgangen af de stillede spùrgsmål har intet frem- af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder
 bragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Rådets forord- samt om visse andre ophavsretsbeslñgtede rettigheder i
 ning (EéF) nr. 1738/91 af 13. juni 1991 om fastsñttelse forbindelse med intellektuel ejendomsret (EFT L 346 af
 for 1991-hùsten af målpriser, interventionspriser og prñ- 27.11.1992, s. 61), har Domstolen, sammensat af prñsi-
 mier til kùbere af tobak i blade, afledte interventionspriser denten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformñndene C.
 ---pagebreak--- C 340/2 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 7.11.98
 Gulmann, M. Wathelet og R. Schintgen samt dommerne mñnd og kvinder for så vidt angår adgang til beskñfti-
 G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Murray, gelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår
 J.-P. Puissochet (refererende dommer), G. Hirsch, L. Sevón forpligter medlemsstaterne til i deres nationale retsordener
 og K. M. Ioannou; generaladvokat: A. La Pergola justitsse- at indfùre de nùdvendige foranstaltninger til at sikre en
 kretñr: assisterende justitssekretñr H. von Holstein, den beskyttelse i form af en domstolsprùvelse for arbejdsta-
 22. september 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder gere, hvis arbejdsgiver efter arbejdsforholdets ophùr nñg-
 således: ter at give en anbefaling, som reaktion på et sùgsmål ind-
 bragt med det formål at udvirke, at det ved direktivet
 knñsatte princip om ligebehandling overholdes.
 EF-traktatens artikel 30 og 36 og Rådets direktiv 92/100/
 EéF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsret-
 tigheder samt om visse andre ophavsretsbeslñgtede rettig- (1) EFT C 212 af 12.7.1997.
 heder i forbindelse med intellektuel ejendomsret er ikke til
 hinder for, at indehaveren af en eneret til udlejning kan
 forbyde udlejning af eksemplarer af et filmvñrk i en med-
 lemsstat, selv om der er givet tilladelse til udlejning af
 disse eksemplarer i en anden medlemsstat.
 (1) EFT C 108 af 5.4.1997. DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 24. september 1998
 i sag C-319/96, Brinkmann Tabakfabriken GmbH mod
 Skatteministeriet (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra
 DOMSTOLENS DOM éstre Landsret) (1)
 af 22. september 1998
 (Forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak Ð direktiv 79/
 i sag C-185/97, Belinda Jane Coote mod Granada Hospi- 32/EéF Ð cigaretter Ð rùgtobak Ð begreb Ð en med-
 tality Ltd (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra lemsstats ansvar uden for kontraktforhold for overtrñdelse
 Employment Appeal Tribunal, London) (1) af fñllesskabsretten)
 (Rådets direktiv 76/207/EéF Ð en arbejdsgivers beslut- (98/C 340/04)
 ning om at nñgte at give en anbefaling til en afskediget,
 tidligere ansat)
 (98/C 340/03) (Processprog: dansk)
 (Processprog: engelsk)
 I sag C-319/96, angående en anmodning, som éstre
 Landsret i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende sag,
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) Brinkmann Tabakfabriken GmbH mod Skatteministeriet,
 at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen
 af artikel 3, stk. 1, og artikel 4, nr. 1, i Rådets direktiv 79/
 I sag C-185/97, angående en anmodning, som 32/EéF af 18. december 1978 om forbrugsbeskatning af
 Employment Appeal Tribunal, London (Det Forenede forarbejdet tobak bortset fra omsñtningsafgift (EFT L 10
 Kongerige), i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har ind- af 16.1.979, s. 8) og vedrùrende fortolkningen af princip-
 givet til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende pet om statens ansvar for tab, der er forvoldt borgerne ved
 sag, Belinda Jane Coote mod Granada Hospitality Ltd, at en overtrñdelse af fñllesskabsretten, som må tilregnes sta-
 opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af ten, har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afde-
 Rådets direktiv 76/207/EéF af 9. februar 1976 om gen- lingsformanden, R. Schintgen, og dommerne G. F. Mancini
 nemfùrelse af princippet om ligebehandling af mñnd og og G. Hirsch (refererende dommer); generaladvokat: F. G.
 kvinder for så vidt angår adgang til beskñftigelse, Jacobs; justitssekretñr: assisterende justitssekretñr H. von
 erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (EFT Holstein, den 24. september 1998 afsagt dom, hvis kon-
 L 39 af 14.2.976, s. 40), har Domstolen, sammensat af klusion lyder således:
 prñsidenten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformñn-
 dene H. Ragnemalm og R. Schintgen samt dommerne G. F.
 Mancini, J. C. Moitinho de Almeida (refererende dom-
 1) Artikel 3, stk. 1, og artikel 4, nr. 1, i Rådets andet
 mer), J. L. Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G.
 direktiv 79/32/EéF af 18. december 1978 om for-
 Hirsch, P. Jann og K. M. Ioannou; generaladvokat: J. Mis-
 brugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra
 cho; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr D. Louterman-
 omsñtningsafgift, i den affattelse, der var gñldende i
 Hubeau, den 22. september 1998 afsagt dom, hvis konklu-
 maj 1990, skal fortolkes således, at en tobaksrulle, der
 sion lyder således:
 er indhyllet i et porùst omslag af cellulose, og som, for
 at kunne ryges, skal skydes ind i et cigaretpapirhylster,
 Artikel 6 i Rådets direktiv 76/207/EéF af 9. februar 1976 skal betragtes som rùgtobak som omhandlet i direkti-
 om gennemfùrelse af princippet om ligebehandling af vets artikel 4, nr. 1.


text:
30.6.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 186/3
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. La Pergola, og verserende sag, Vincent Offermanns og Esther Offermanns, at
 dommerne M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann og L. Sevón opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 (refererende dommer); generaladvokat: J. Mischo; justitssekre- artikel 3 og artikel 4, stk. 1, litra h), i Rådets forordning (EØF)
 tær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 15. marts 2001 nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdri-
 vende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for
 1) Kriterierne for afgørelsen af, om en arbejdstager, der er Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning
 grænsearbejder, skal betragtes som delvis arbejdsløs eller helt (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 (EFT 1997 L 28, s. 1),
 arbejdsløs i den forstand, hvori udtrykkene er anvendt i samt af EF-traktatens artikel 6 og 52 (efter ændring nu
 artikel 71, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) artikel 12 EF og 43 EF), har Domstolen (Femte Afdeling),
 nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sammensat af afdelingsformanden, A. La Pergola, og dommer-
 sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdriven- ne M. Wathelet, D.A.O. Edward (refererende dommer), P. Jann
 de og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og L. Sevón; generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: ekspedi-
 som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) tionssekretær H.A. Rühl, den 15. marts 2001 afsagt dom, hvis
 nr. 2001/83 af 2. juni 1983, skal være ensartede og gælde på konklusion lyder således:
 fællesskabsplan. Afgørelsen kan ikke træffes på grundlag af
 kriterier i national ret. En ydelse som det forskud på underholdsbidrag, der er fastsat ved
 2) Hvis en arbejdstager, i en anden medlemsstat end den, på hvis österreichisches Bundesgesetz über die Gewährung von Vorschüssen
 område han er bosat, fortsat er beskæftiget i samme virksomhed, auf den Unterhalt von Kindern (Unterhaltsvorschußgesetz) (den
 men på deltid, og fortsat søger arbejde på fuld tid, er han delvis østrigske forbundslov om udbetaling af forskud til børns underhold),
 arbejdsløs, og ydelserne skal udbetales af den kompetente er en familieydelse i henhold til artikel 4, stk. 1, litra h), i Rådets
 institution i den pågældende medlemsstat. Hvis en grænsearbej- forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af
 der derimod ikke længere har nogen tilknytning til denne stat de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervs-
 og er helt arbejdsløs, udbetales ydelserne af bopælsstedets drivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesska-
 institution og for dennes regning. Det tilkommer den nationale bet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97
 ret, i den sag den skal påkende, og efter disse kriterier, at afgøre, af 2. december 1996. Følgelig har personer, der er bosat på en
 hvilken kategori arbejdstageren hører under. medlemsstats område, og som er omfattet af denne forordning, ret til
 en sådan ydelse i henhold til denne medlemsstats nationale lovgivning
 på samme betingelser som medlemsstatens egne statsborgere i
 (1) EFT C 48 af 20.2.1999. henhold til forordningens artikel 3.
 (1) EFT C 174 af 19.6.1999.
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 DOMSTOLENS KENDELSE
 af 15. marts 2001
 (Tredje Afdeling)
 i sag C-85/99, Vincent Offermanns og Esther Offermanns
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Ge-
 richtshof) (1) af 16. november 2000
 (»Forordning (EØF) nr. 1408/71 — begrebet familieydelse i sag C-289/99 P, Schiocchet SARL mod Kommissionen
 — national lovgivning om udbetaling af forskud på et for De Europæiske Fællesskaber (1)
 underholdsbidrag, som en arbejdstager eller selvstændig
 erhvervsdrivende skal betale til sit mindreårige barn — (»Appel — international transport af rejsende med rutebil
 betingelse om barnets nationalitet«) og bus — appel må åbenbart afvises«)
 (2001/C 186/05) (2001/C 186/06)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-85/99, angående en anmodning, som Oberster Gerichts-
 hof (Østrig) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu arti- I sag C-289/99 P, Schiocchet SARL, Beuvillers (Frankrig), ved
 kel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret advokat P. Barbier, Thionville, og med valgt adresse i
 ---pagebreak--- C 186/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30.6.2001
 Luxembourg hos Borislav Erdeljan, 90, route de Thionville, 2. Følgelig fremmes sagen til behandling i realiteten og
 angående appel af kendelse afsagt den 21. maj 1999 af De hjemvises til Retten til fortsat behandling (eller med
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) henblik på, at den fastslår, at sagen udsættes, indtil
 i forenede sager T-169/98 og T-170/98, Schiocchet mod Domstolen har afsagt dom i sag C-310/99, Italien mod
 Kommissionen (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), Kommissionen).
 hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne kendelse
 og om, at der gives appellanten medhold i de påstande, der blev 3. Kommissionen tilpligtes at betale de yderligere omkost-
 gjort gældende i første instans; den anden part i appelsagen: ninger, appellanterne har afholdt i sagen for Retten og i
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti- forbindelse med appellen, idet afgørelsen om sagens
 get: M. Wolfcarius, bistået af J.-L. Fagnart), har Domstolen omkostninger i hovedsagen dog udsættes.
 (Tredje Afdeling), sammensat af C. Gulmann (refererende
 dommer), formand for Tredje Afdeling, og dommerne
 J.-P. Puissochet og F. Macken; generaladvokat: S. Alber; justits-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 sekretær: R. Grass, den 16. november 2000 afsagt kendelse,
 hvis konklusion lyder således:
 Til støtte for appellen har appellanterne fremført følgende
 anbringender:
 1) Appellen afvises.
 — Tilsidesættelse og fejlagtig anvendelse af artikel 111
 2) Schiocchet SARL betaler sagens omkostninger. og 114 i Rettens procesreglement
 — Tilsidesættelse og urigtig anvendelse af bestemmelserne i
 Rettens procesreglement om beregning af procesfristerne
 (1) EFT C 281 af 2.10.1999.
 i relation til offentliggørelsen af den anfægtede retsakt
 — Manglende begrundelse med hensyn til de retlige argu-
 menter vedrørende anvendelsen af bestemmelserne om
 fristerne, som appellanterne har fremført
 — Subsidiært, urigtig retsanvendelse og manglende begrun-
 delse i forbindelse med spørgsmålet om, hvorvidt der
 foreligger en undskyldelig fejltagelse.
 Appel iværksat den 27. marts 2001 af Confederazione
 generale dell’industria italiana (Confindustria), Rom, Con-
 federazione generale italiana del commercio, del turismo,
 dei servizi e delle PMI (Confcommercio), Rom, Confartigi-
 anato, Associazione bancaria italiana (ABI), Rom, Associ-
 azione nazionale fra le imprese assicuratrici (ANIA),
 Milano, og Banco di Napoli SpA, Napoli, til prøvelse af
 kendelse afsagt den 19. januar 2001 af De Europæiske Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-126/00, Confede- se afsagt den 1. marts 2001 af Bundesfinanzhof i sagen
 razione generale dell’industria italiana (Confindustria) Kyocera Electronics Europe GmbH mod Hauptzollamt
 m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Krefeld
 (Sag C-141/01 P) (Sag C-152/01)
 (2001/C 186/08)
 (2001/C 186/07)
 Ved kendelse afsagt den 1. marts 2001, indgået til Domstolens
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 27. marts Justiskontor den 9. april 2001, har Bundesfinanzhof i sagen
 2001 iværksat appel af Confederazione generale dell’industria Kyocera Electronics Europe GmbH mod Hauptzollamt Krefeld
 italiana (Confindustria) m.fl. til prøvelse af kendelse afsagt den forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 19. januar 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-126/00, Confedera-
 zione generale dell’industria italiana (Confindustria) m.fl. mod 1) Skal artikel 3, stk. 2, litra a), i Kommissionens forordning
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (EØF) nr. 1495/80 (1) af 11. juni 1980 om gennemførelse
 af visse bestemmelser i artikel 1, 3 og 8 i Rådets
 forordning (EØF) nr. 1224/80 (2) om varers toldværdi,
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande: som affattet ved forordning (EØF) nr. 220/85 (3), fortolkes
 således, at betaling af renter er særskilt angivet i forhold
 1. Kendelsen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i til vareprisen, når der ved toldkontorets registrering af
 Første Instans den 19. januar 2001 ophæves. toldangivelsen alene foreligger regningen med hensyn til


text:
14.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 419/11
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. september 2016 — Europa-Parlamentet mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Forenede sager C-14/15 og C-116/15) (1)
 ((Annullationssøgsmål - politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager - elektronisk udveksling af oplysninger - indregistrering af køretøjer - fingeraftryksoplysninger - gældende regler efter Lissabontraktatens ikrafttrædelse - overgangsbestemmelser - afledt retsgrundlag - sondring mellem lovgivningsmæssige retsakter og gennemførelsesforanstaltninger - høring af Europa-Parlamentet - på initiativ af en medlemsstat eller Europa-Kommissionen - afstemningsregler))
 (2016/C 419/13)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Parlamentet (ved F. Drexler, A. Caiola og M. Pencheva, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M.-M. Joséphidès, K. Michoel og K. Pleśniak, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved T. Henze og A. Lippstreu, som befuldmægtigede) og Kongeriget Sverige (ved A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson og L. Swedenborg, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Rådets afgørelse 2014/731/EU af 9. oktober 2014 om Maltas elektroniske udveksling af oplysninger fra køretøjsregistre, Rådets afgørelse 2014/743/EU af 21. oktober 2014 om Cyperns elektroniske udveksling af oplysninger fra køretøjsregistre, Rådets afgørelse 2014/744/EU af 21. oktober 2014 om Estlands elektroniske udveksling af oplysninger fra køretøjsregistre og Rådets afgørelse 2014/911/EU af 4. december 2014 om elektronisk udveksling med Letland af fingeraftryksdata annulleres.
 2)
 Virkningerne af afgørelse 2014/731, 2014/743, 2014/744 og 2014/911 opretholdes indtil ikrafttrædelsen af nye retsakter, der erstatter dem.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union betaler sagsomkostningerne.
 4)
 Forbundsrepublikken Tyskland og Kongeriget Sverige bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 96 af 23.3.2015.
 EUT C 146 af 4.5.2015.


text:
C 289/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.11.2002
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæi- tiérrez Gisbert og J. Branton, og med valgt adresse i Luxem-
 ske Union (befuldmægtigede: J. Carbery, M. Sims, J. Monteiro bourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtige-
 og F.P. Ruggeri Laderchi), støttet af Kommissionen for De de: S. Marquardt og G.M. Berrisch), støttet af Kommissionen
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: P. Oliver, T. Chri- for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Kreu-
 stoforou og K. Fitch), af Republikken Finland (befuldmægtige- schitz og S. Meany), angående en påstand om annullation af
 de: H. Rotkirch, T. Pynnä og E. Bygglin), af Kongeriget Sverige artikel 3, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 173/2000 af
 (befuldmægtigede: A. Kruse og L. Nordling) og af Det Forenede 24. januar 2000 om afslutning af antidumpingprocedurerne
 Kongerige Storbritannien og Nordirland (befuldmægtiget: vedrørende importen af visse store elektrolytkondensatorer
 R. Magrill), angående en påstand om annullation af Rådets med aluminiumplade med oprindelse i Japan, Republikken
 forordning (EF) nr. 2821/98 af 17. december 1998 om Korea og Taiwan (EFT L 22, s. 1), har Retten (Fjerde Udvidede
 ændring af Rådets direktiv 70/524/EØF om tilsætningsstoffer Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Vilaras, og
 til foderstoffer for så vidt angår inddragelse af godkendelsen af dommerne V. Tiili, J. Pirrung, P. Mengozzi og A.W.H. Meij;
 visse antibiotika (EFT L 351, s. 4), har Retten (Tredje Afdeling), justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 12. september 2002
 sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 K. Lenaerts og M. Jaeger; justitssekretær: referendar F. Erlba-
 cher, den 11. september 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således: 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes. 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet
 afholdte omkostninger.
 2) Alpharma bærer sine egne omkostninger samt de af Rådet
 afholdte omkostninger, herunder omkostninger omkostningerne 3) Intervenienten bærer sine egne omkostninger.
 vedrørende sagen om foreløbige forholdsregler.
 3) Kommissionen, Kongeriget Sverige, Republikken Finland og (1 ) EFT C 163 af 10.6.2000.
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer
 deres egne omkostninger, såvel i hovedsagen som i sagen om
 foreløbige forholdsregler.
 ( 1) EFT C 174 af 19.6.1999.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 12. september 2002
 RETTENS DOM i sag T-113/00, DuPont Teijin Films Luxembourg SA m.fl.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 af 12. september 2002
 (Annullationssøgsmål — ordning med generelle toldpræfe-
 i sag T-89/00, Europe Chemi-Con (Deutschland) GmbH rencer (SPG) — afslag på anmodning om iværksættelse af
 mod Rådet for Den Europæiske Union (1) en undersøgelsesprocedure — anfægtelig retsakt — fejlagtig
 fortolkning af forordning (EF) nr. 2820/98 — manglende
 begrundelse)
 (»Antidumping — afslutning af en procedure — ligebehand-
 lingsprincippet — en oprindelig undersøgelse i en procedure,
 der gennemføres samtidig med en fornyet undersøgelse i en (2002/C 289/43)
 anden procedure — artikel 11, stk. 2, i forordning (EF)
 nr. 384/96 — forordning om afslutning af antidumpingpro-
 cedurer — tilbagevirkende gyldighed«) (Processprog: engelsk)
 (2002/C 289/42)
 I sag T-113/00, DuPont Teijin Films Luxembourg SA, Luxem-
 (Processprog: engelsk) bourg, Mitsubishi Polyester Film GmbH, Wiesbaden (Tyskland),
 Toray Plastics Europe SA, Saint-Maurice-de-Beynost (Frankrig),
 ved I. Forrester, QC, og barrister J. Killick, og med valgt
 adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske
 I sag T-89/00, Europe Chemi-Con (Deutschland) GmbH, Fællesskaber (befuldmægtigede: C. Bury og R. Vidal), angående
 Nürnberg (Tyskland), ved avocats K. Adamantopoulos, J.J. Gu- en påstand om annullation af Kommissionens beslutning af


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/30
 Rettens dom af 16. december 2015 — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij mod Kommissionen
 (Sag T-28/11) (1)
 ((Konkurrence - karteller - det europæiske marked for luftfragt - aftaler og samordnet praksis vedrørende flere aspekter af priser for luftfragtydelser (indførelse af brændstoftillæg og sikkerhedstillæg, nægtelse af at betale en kommission af tillæggene) - artikel 101 TEUF, EØS-aftalens artikel 53 og artikel 8 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart - begrundelsespligt))
 (2016/C 048/34)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Nederlandene) (ved advokat M. Smeets)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved S. Noë, N. von Lingen og C. Giolito, derefter ved S. Noë, C. Giolito og A. Dawes, som befuldmægtigede, bistået af barrister B. Doherty)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010 vedrørende en procedure i henhold til artikel 101 TEUF, artikel 53 i EØS-aftalen og artikel 8 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart (sag COMP/39258 — Luftfragt), for så vidt som den vedrører sagsøgeren, og subsidiært nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren er blevet pålagt.
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelse K(2010) 7694 endelig af 9. november 2010 vedrørende en procedure i henhold til artikel 101 TEUF, artikel 53 i EØS-aftalen og artikel 8 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart (sag COMP/39258 — Luftfragt) annulleres, i det omfang den vedrører Luchtvaart Maatschappij NV.
 2)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Koninklijke Luchtvaart Maatschappijs omkostninger.
 (1) EUT C 72 af 5.3.2011.


text:
29.9.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 275/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- for mælk pasteuriseret ved høj temperatur (en mælketype
 se afsagt den 12. juni 2001 af Consiglio di Stato i sagen omhandlet og reguleret alene i direktiv 46/92/EØF og i dekret
 Albacom SpA mod Ministero del tesoro, del bilancio e fra republikkens præsident 54/97) — en holbarhedstid på fire
 della programmazione economica dage efter forarbejdningstidspunktet?
 (Sag C-292/01) (1) EFT L 268 af 14.9.1992, s. 1.
 (2) EFT L 186 af 30.6.1989, s. 17.
 (2001/C 275/18) (3) EFT L 186 af 30.6.1989, s. 21.
 Ved kendelse afsagt den 12. juni 2001, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 23. juli 2001, har Consiglio di Stato i sagen
 Albacom SpA mod Ministero del tesoro, del bilancio e
 della programmazione economica forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse Sag anlagt den 7. august 2001 af Kommissionen for De
 af følgende spørgsmål: Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-312/01)
 Tillægger direktiv 97/13/EF (1) medlemsstaterne en ret til at
 pålægge virksomheder, der er indehavere af individuelle eller (2001/C 275/20)
 generelle tilladelser til at udøve telekommunikationsvirksom-
 hed, afgifter, uanset hvorledes de er betegnet, der adskiller sig
 fra eller opkræves ud over dem, der i henhold til direktivet Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 7. august
 lovligt kan opkræves? 2001 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Elsa Christina Tufves-
 son og Maria Patakia, begge Kommissionens Juridiske Tjeneste.
 (1) EFT L 117 af 7.5.1997, s. 15.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke
 inden for den fastsatte frist har udstedt de love eller
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 se afsagt den 24. maj 2001 af Tribunale Civile di Bologna efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv
 i sagen Granarolo SpA mod Bologna Kommune 98/78/EF (1) af 27. oktober 1998 om supplerende tilsyn
 med forsikringsselskaber i en forsikringsgruppe, subsi-
 (Sag C-294/0l) diært ikke har tilstillet Kommissionen meddelelser om
 sådanne bestemmelser.
 (2001/C 275/19)
 — Den Hellenske Republik tilpligtes at bære sagens omkost-
 ninger.
 Ved kendelse afsagt den 24. maj 2001, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 23 juli 2001, har Tribunale Civil e di Bologna
 i sagen Granarol o SpA mod Bologna Kommune forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 I henhold til EF-traktatens artikel 249 og artikel 10 (tidligere
 Er Rådets direktiv 92/46/EØF(1) af 16. juni 1992 om produk- artikel 189 og artikel 5 i EF-traktaten) skal medlemsstaterne
 tion og afsætning af mælk og mælkebaserede produkter træffe alle foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemfø-
 (gennemført i Italien ved dekret fra republikkens præsident 54 re direktiver i national ret med hensyn til det tilsigtede mål
 af 14.1.1997), sammenholdt med direktiv 89/395/EØF (2) og og straks at tilstille Kommissionen meddelelse om disse
 89/396/EØF (3) om mærkning og præsentationsmåder for foranstaltninger. Fristen for direktivets gennemførelse udløb
 levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler den 5. januar 2000, uden at Den Hellenske Republik har
 (gennemført i Italien ved lovdekret nr. 109 af 27.1.1992), tilstillet Kommissionen meddelelse om bestemmelser til gen-
 begrænset materielt ved en national ordning (navnlig artikel 5, nemførelse af direktivet i national ret.
 stk. 3, i relation til artikel 3 i lov nr. 169 af 3.5.1989), der
 (ifølge den fortolkning heraf, som er givet i sagen) pålægger — (1) EFT L 330 af 5.12.1998, s. 1.