text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/43
 Sag anlagt den 2. november 2010 — Trentea mod FRA
 (Sag F-112/10)
 ()
 2011/C 13/88
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Cornelia Trentea (Wien, Østrig) (ved lawyers L. Levi og M.Vandenbussche)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (FRA)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 For det første en påstand om annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning til en stilling som administrativ assistent inden for områderne indkøb og finansielle anliggender og af afgørelsen om udnævnelse af en anden ansøger. For det andet en påstand om erstatning for lidt økonomisk og ikke-økonomisk skade.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 5. juni 2010 om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning til stillingen (ref. TAADMIN-AST4-2009) og af afgørelsen om udnævnelse af en anden ansøger.
 —
 Om fornødent: annullation af afgørelsen af 22. juli 2010 om afvisning af sagsøgerens klage og af afgørelsen af 27. september 2010 om afvisning af sagsøgerens anmodning om fornyet behandling af sagen og af hendes tillæg til klagen.
 —
 Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder tilpligtes at erstatte den af sagsøgeren lidte økonomiske skade svarende til forskellen mellem hendes nuværende løn og lønnen som AST4 indtil pensionsalderen, inklusiv alle tillæg og godtgørelser og kompensation for pensionsrettigheder.
 —
 Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder tilpligtes at erstatte den af sagsøgeren lidte ikke-økonomiske skade, som ex aequo et bono fastsættes til 10 000 EUR.
 —
 Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
9.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 325/25
 Rettens dom af 16. september 2013 — Mamoli Robinetteria mod Kommissionen
 (Sag T-376/10) (1)
 (Konkurrence - karteller - belgiske, tyske, franske, italienske, nederlandske og østrigske markeder for badeværelsesudstyr og -inventar - afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 - koordinering af prisforhøjelser og udveksling af følsomme kommercielle oplysninger - ret til forsvar - samarbejdsmeddelelsen af 2002 - ulovlighedsindsigelse - begrebet kartel - beregningen af bøden - retningslinjer for beregningen af bøder af 2006 - grovhed - koefficient for ekstrabeløb)
 2013/C 325/42
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Mamoli Robinetteria SpA (Milano, Italien) (ved advokaterne F. Capelli og M. Valcada)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis og L. Malferrari, som befuldmægtigede, først bistået af advokaterne F. Ruggeri Laderchi og A. De Matteis, derefter af F. Ruggeri Laderchi)
 Sagens genstand
 Principalt en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 4185 endelig af 23. juni 2010 om procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.092 — Badeværelsesudstyr og -inventar), for så vidt som den vedrører sagsøgeren, og subsidiært en påstand om nedsættelse af den bøde, sagsøgeren er blevet pålagt
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Mamoli Robinetteria SpA bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 288 af 23.10.2010.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
3.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/7
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 13. oktober 2011 — Waypoint Aviation SA mod État belge — SPF Finances (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Bruxelles — Belgien)
 (Sag C-9/11) (1)
 (Fri udveksling af tjenesteydelser - skattelovgivning - skattegodtgørelse på indkomst af lån ydet til erhvervelse af aktiver, som benyttes i indlandet - udelukkelse af aktiver, hvis brugsret er overdraget til en tredjemand, der er etableret i en anden medlemsstat)
 2011/C 355/11
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour d'appel de Bruxelles
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Waypoint Aviation SA
 Sagsøgt: État belge — SPF Finances
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour d’appel de Bruxelles — fortolkning af artikel 10 EF (artikel 4, stk. 3, EU), og artikel 49 EF (artikel 56 TEUF) — national bestemmelse om indrømmelse af en skattegodtgørelse til modtagere af indkomst af fordringer eller lån ydet til et koordinationscenter — brugsret til aktiver erhvervet ved hjælp af lånte midler udøvet af et hjemmehørende selskab tilhørende samme koncern som koordinationscentret — udelukkelse af ikke hjemmehørende selskaber i samme koncern — begrænsninger for den frie udveksling af tjenesteydelser
 Konklusion
 Artikel 49 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en bestemmelse i en medlemsstat som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter indrømmelse af en skattegodtgørelse på indkomst af lån ydet til visse selskaber med henblik på erhvervelse af nye aktiver, som benyttes i indlandet, er underlagt en betingelse om, at brugsretten ikke må overdrages til tredjemand af det selskab, som har erhvervet nævnte aktiv ved hjælp af det lån, der giver ret til skattegodtgørelsen, eller af ethvert andet selskab, der indgår i samme koncern, medmindre overdragelsen sker til andre koncernmedlemmer, der er etableret i denne medlemsstat.
 (1) EUT C 95 af 26.3.2011.


text:
21.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 429/2
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 29. oktober 2015 — BBVA SA, tidligere Unnim Banc SA mod Pedro Peñalva López, Clara López Durán og Diego Fernández Gabarro (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de Primera Instancia no 4 de Martorell — Spanien)
 (Sag C-8/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 93/13/EØF - aftale om lån med pant i fast ejendom - urimelige kontraktvilkår - procedure med henblik på realisering - indsigelse - præklusive frister))
 (2015/C 429/02)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de Primera Instancia no 4 de Martorell
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: BBVA SA, tidligere Unnim Banc SA
 Sagsøgte: Pedro Peñalva López, Clara López Durán og Diego Fernández Gabarro
 Konklusion
 Artikel 6 og 7 i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, de er til hinder for en national overgangsbestemmelse, såsom den i hovedsagen omhandlede, der undergiver forbrugere — over for hvilke der er blevet indledt en procedure med henblik på realisering af pant i fast ejendom, der ikke er blevet afsluttet på datoen for ikrafttrædelsen af den lov, som denne overgangsbestemmelse indgår i — en præklusiv frist på en måned, beregnet fra dagen efter denne lovs offentliggørelse, til at fremsætte indsigelse mod tvangsfuldbyrdelsen på det grundlag, at kontraktvilkår hævdes at være urimelige.
 (1) EUT C 102 af 7.4.2014.


text:
14.9.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 219/13
 Slettelse af sag C-450/01 (1) Slettelse af sag C-490/01 (1)
 (2002/C 219/30) (2002/C 219/33)
 Ved kendelse af 11. juni 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 7. maj 2002 har præsidenten for De Europæi-
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-450/01, ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-490/01, Kommis-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sveri-
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret. ge, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 17 af 19.1.2002. (1) EFT C 56 af 2.3.2002.
 Slettelse af sag C-451/01 (1) Slettelse af sag C-16/02 (1)
 (2002/C 219/31) (2002/C 219/34)
 Ved kendelse af 11. juni 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 26. juni 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-451/01, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-16/02,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret. Franske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 17 af 19.1.2002. (1) EFT C 56 af 2.3.2002.
 Slettelse af sag C-453/01 (1) Slettelse af sag C-17/02 (1)
 (2002/C 219/32) (2002/C 219/35)
 Ved kendelse af 11. juni 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 18. juni 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-453/01, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-17/02,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret. Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 17 af 19.1.2002. (1) EFT C 68 af 16.3.2002.


text:
14.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/2
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 15. maj 2017 — C og A mod Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 (Sag C-257/17)
 (2017/C 269/03)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Raad van State
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: C og A
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Har Domstolen, henset til artikel 3, stk. 3, i Rådets direktiv 2003/86/EF af 22. september 2003 om ret til familiesammenføring (EUT 2003, L 251, som berigtiget i EUT 2012, L 71) og Nolan-dommen (EU:C:2012:638), kompetence til at besvare præjudicielle spørgsmål fra en nederlandsk ret vedrørende fortolkningen af bestemmelser i dette direktiv i en sag angående opholdsret til familiemedlemmer til referencepersoner, der er nederlandske statsborgere, såfremt dette direktiv i nederlandsk ret er erklæret for direkte og ubetinget anvendelig på disse familiemedlemmer?
 2)
 Skal artikel 15, stk. 1 og 4, i Rådets direktiv 2003/86/EF [...] fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagerne omhandlede, hvorefter en ansøgning om en selvstændig opholdstilladelse fra en udlænding, der i medfør af en familiesammenføring har opholdt sig lovligt i mere end fem år på en medlemsstats område, kan afslås på det grundlag, at integrationsbetingelserne efter national ret ikke er opfyldt?
 3)
 Skal artikel 15, stk. 1 og 4, i Rådets direktiv 2003/86/EF [...] fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagerne omhandlede, hvorefter en selvstændig opholdstilladelse ikke kan meddeles tidligere end fra ansøgningens dato?


text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/27
 Sag anlagt den 8. august 2012 — Harper Hygienics mod KHIM — Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
 (Sag T-363/12)
 2012/C 355/59
 Stævningen er affattet på polsk
 Parter
 Sagsøger: Harper Hygienics S.A. (Warszawa, Polen) (ved juridisk rådgiver R. Rumpel)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Clinique Laboratories LLC (New York, Amerikas Forende Stater)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen, der blev truffet den 25. maj 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1134/2011-2), hvormed der blev givet afslag på registrering af EF-varemærket »CLEANIC natural beauty« for varer i klasse 3, 5 og 16, annulleres.
 —
 Den anfægtede afgørelse ændres således, at varemærket registreres for alle de ansøgte varer og tjenesteydelser.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Harper Hygienics S.A.
 Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke med ordbestanddelen »CLEANIC natural beauty« for varer i klasse 3, 5 og 16
 Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Clinique Laboratories LLC
 De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: EF-varemærke nr. 54 429 for varer i klasse 3, 14, 25 og 42, EF-varemærke nr. 2 294 429 for varer i klasse 35 og 42 og det nationale (polske) varemærke nr. 51 732 for varer i klasse 3 og 5
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 (1), idet det fastslås, at varemærkerne ligner hinanden og at der for offentligheden består en risiko for forveksling, samt tilsidesættelse af samme forordnings artikel 8, stk. 5.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78 af 24.3.2009, s. 1).


text:
15.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 389/3
 Appel iværksat den 10. februar 2012 af Noscira, SA til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 28. november 2011 i sag T-307/11 — Noscira, SA mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-69/12 P)
 2012/C 389/03
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Noscira, SA (ved advocate A. Sirimarco)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Domstolen (Sjette Afdeling) har ved kendelse af 21. september 2012 afvist appellen.


text:
14.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 419/37
 Rettens dom af 5. oktober 2016 — European Children’s Fashion Association og Instituto de Economía Pública mod EACEA
 (Sag T-724/14) (1)
 ((Voldgiftsbestemmelse - tilskudsaftale indgået inden for rammerne af handlingsprogrammet »Lifelong Learning (2007-2013)« - projektet »Brand & Merchandising manager for SMEs in the children’s product sector« - annullationssøgsmål - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål - retsakt, som er en uadskillelig del af et rent kontraktforhold - afvisning - ikke-støtteberettigede omkostninger - refusion af udbetalt beløb - revisionsrapport))
 (2016/C 419/46)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: European Children’s Fashion Association (Valencia, Spanien) og Instituto de Economía Pública, SL (Valencia) (ved advokat A. Haegeman)
 Sagsøgt: Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (EACEA) (ved H. Monet og A. Jaume, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Principal påstand støttet på artikel 272 TEUF om, at det fastslås, at den første af sagsøgerne ikke er forpligtet til at tilbagebetale det beløb, som EACEA har udbetalt til denne i henhold til den aftale, som blev indgået med henblik på gennemførelse af projektet »Brand & Merchandising manager for SMEs in the children’s product sector«, og en subsidiær påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation dels af EACEA’s forhåndsmeddelelse af 1. august 2014, hvorved den første sagsøger blev meddelt, at denne skulle tilbagebetale et beløb på 82 378,81 EUR som følge af revisionen af det nævnte projekt, dels af debetnota nr. 3241401420, der blev udstedt af EACEA den 5. august 2014 med henblik på tilbagebetaling af det nævnte beløb.
 Konklusion
 1)
 Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur frifindes.
 2)
 European Children’s Fashion Association og Instituto de Economía Pública, SL betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 7 af 12.1.2015.


text:
17.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 94/63
 Sag anlagt den 20. februar 2004 af Anheuser-Busch, Incorporated mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).
 ((Sag T-71/04))
 (2004/C 94/159)
 Processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets artikel 131, stk. 2 – det sprog, stævningen er affattet på: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 20. februar 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Anheuser-Busch, Incorporated, St. Louis, Missouri (USA), ved lawyers Dr. V. von Bomhard, Dr. A. Renck og Dr. A. Pohlmann. Den anden part i sagen for appelkammeret var Budějovický Budvar, národni podnik.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet den 3. december 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1000/2001-2 annulleres, for så vidt som den afslog det anfægtede mærke »AB GENUINE BUDWEISER KING OF BEERS« for varer i klasse 32.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 Anheuser-Busch Inc.
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Figurmærket »AB GENUINE BUDWEISER KING OF BEERS« for varer i klasse 32 (øl m.v.).
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Budějovický Budvar.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Det nationale ordmærke »BUDWEISER«.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Registrering afslået.
 Appelkammerets afgørelse:
 Klagen afslået.
 Søgsmålsgrunde:
 Tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning nr. 40/94 (1). I forbindelse med denne søgsmålsgrund har sagsøgeren gjort gældende, at indsigeren ikke havde ført tilstrækkeligt bevis for, at der var gjort reel brug af varemærket.
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94. I den forbindelse har sagsøgeren gjort gældende, at der ikke er risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT L af 14.1.1994, s. 1).


text:
3.6.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 131/24
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 23. februar 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (Sag C-46/05) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2000/79/EF - arbejdsvilkår - tilrettelæggelse af arbejdstiden - mobile arbejdstagere i civil luftfart - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2006/C 131/42)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved N. Yerrell, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Irland (ved O'Hagan, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist af Rådets direktiv 2000/79/EF af 27. november 2000 om iværksættelse af den europæiske aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for mobile arbejdstagere i civil luftfart, som er indgået af Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber (AEA), European Transport Workers' Federation (ETF), European Cockpit Association (ECA), Den Europæiske Organisation for Regionale Luftfartsselskaber (ERA) og Den Internationale Charterflysammenslutning (IACA) (EFT L 302, s. 57)
 Konklusion
 1)
 Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2000/79/EF af 27. november 2000 om iværksættelse af den europæiske aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for mobile arbejdstagere i civil luftfart, som er indgået af Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber (AEA), European Transport Workers' Federation (ETF), European Cockpit Association (ECA), Den Europæiske Organisation for Regionale Luftfartsselskaber (ERA) og Den Internationale Charterflysammenslutning (IACA), idet Irland ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 2)
 Irland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 93 af 16.4.2005.


text:
10.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/32
 Sag anlagt den 28. april 2017 — Casino, Guichard-Perrachon og EMC Distribution mod Kommissionen
 (Sag T-249/17)
 (2017/C 221/45)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Casino, Guichard-Perrachon (Saint-Étienne, Frankrig) og EMC Distribution (Vitry-sur-Seine, Frankrig) (ved advokaterne D. Théophile, I. Simic, O. de Juvigny og T. Reymond)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Inden der træffes afgørelse, tilpligtes Kommissionen i henhold til artikel 89 og 90 i Rettens procesreglement at fremlægge alle dokumenter, akter og andre oplysninger, på grundlag af hvilke den på tidspunktet for afgørelse C(2017) 1054 fandt, at der forelå tilstrækkeligt seriøse indicier til at begrunde, at der blev foretaget en kontrolundersøgelse i sagsøgernes lokaler.
 —
 Det fastslås, at artikel 20 i forordning nr. 1/2003 i henhold til artikel 277 TEUF ikke finder anvendelse på denne sag, og følgelig annulleres Kommissionens afgørelse C(2017) 1054 af 9. februar 2017.
 —
 I henhold til artikel 263 TEUF annulleres Europa-Kommissionens afgørelse C(2017) 1054 af 9. februar 2017.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at Europa-Kommissionens afgørelse af 9. februar 2017, hvorved sagsøgerne blev pålagt at underkaste sig en kontrolundersøgelse i henhold til artikel 20, stk. 1 og 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EUT 2003, L 1, s. 1), er ulovlig, hvilken afgørelse anfægtes i nærværende sag (herefter »den anfægtede afgørelse«). Sagsøgerne har i denne henseende gjort følgende gældende:
 —
 Den anfægtede afgørelse er støttet på en bestemmelse, der i sig selv er ulovlig og dermed ikke finder anvendelse i nærværende sag i henhold til artikel 277 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (herefter »TEUF«).
 —
 Artikel 20 i forordning nr. 1/2003 er i strid med den grundlæggende ret til en adgang til effektive retsmidler, som er fastsat i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og i artikel 6 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (herefter »EMRK«), idet den ikke giver de virksomheder, der er adressater for Kommissionens kontrolundersøgelsesafgørelse, mulighed for en adgang til effektive retsmidler i forhold til kontrolundersøgelsens afvikling.
 —
 Bestemmelsen er ligeledes i strid med princippet om ligestilling af parterne og retten til forsvar, som er sikret i chartrets artikel 47 og 48 og i EMRK’s artikel 6, for så vidt som den ikke giver parterne mulighed for aktindsigt i de sagsakter, der understøtter Kommissionens beslutning om at foretage en kontrolundersøgelse.
 2.
 Andet anbringende om en skade på den grundlæggende ret til hjemmets ukrænkelighed, der er fastsat i chartrets artikel 7 og EMRK’s artikel 8, idet den anfægtede afgørelse har en ubegrænset gyldighedsperiode og et anvendelsesområde, der både er upræcist og uforholdsmæssigt, af følgende årsager:
 —
 Den anfægtede afgørelse angiver alene den dato, hvor kontrolundersøgelsen kan begynde, men fastsætter hverken en dato for kontrolundersøgelsens afslutning eller dens maksimale varighed.
 —
 Den anfægtede afgørelse vedrører alle selskaberne i Casino-koncernen, uanset deres aktiviteter og geografiske placering, uden at andre end moderselskabet identificeres individuelt.
 —
 Den anfægtede afgørelse tillader kontrolundersøgelsen i alle koncernens lokaler.
 3.
 Tredje anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat begrundelsespligten, idet den anfægtede afgørelse hverken angiver typen, arten, oprindelsen eller indholdet af de oplysninger, som foranledigede Kommissionen til at beslutte at gennemføre en kontrolundersøgelse.
 4.
 Fjerde anbringende om den skade, som den anfægtede afgørelse har påført den grundelæggende ret til hjemmets ukrænkelighed, som er fastsat i chartrets artikel 7 og EMRK’s artikel 8, idet den blev vedtaget, uden at Kommissionen besad tilstrækkeligt seriøse indicier til at begrunde, at der foretoges en kontrolundersøgelse i sagsøgernes lokaler.
 5.
 Femte anbringende om, at der ved vedtagelsen af den anfægtede afgørelse blev begået en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, idet denne afgørelse fastsatte kontrolundersøgelsens begyndelse til en dato, som var ekstremt skadelig for sagsøgernes aktiviteter, selv om en anden dato, som var klart mindre skadelig for disse, kunne fastsættes, uden at det var til gene for Kommissionen. Sagsøgerne har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede afgørelse, selv om den udtrykkeligt vedrører lokalerne for den enhed i Casino-koncernen, der varetager forhandlingerne med leverandørerne, har fastsat kontrolundersøgelsens begyndelse til den 20. februar 2017 eller kort tid herefter, dvs. den sidste uge i forhandlingerne af de årlige aftaler med leverandørerne, som i henhold til den franske handelslovs artikel L. 441-7 skal være afsluttet inden den 1. marts i det indeværende år, hvilket Kommissionen havde fuldt kendskab til.


text:
C 289/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.11.2002
 affattelse, på hvilket tidspunkt de faktiske omstændigheder Den Hellenske Republik bestrider ikke, at den er forpligtet til
 fandt sted, og ikke i den affattelse, der efterfølgende blev at træffe foranstaltninger med henblik på at efterkomme det
 vedtaget ved lovdekret 486/99 af 13. november 1999, foreneli- ovennævnte direktiv.
 ge med artikel 11 og 12 i direktiv 69/335/EØF (1), for så vidt
 som de indfører et gebyr til Commissão do Mercado de Valores
 Mobiliários (den portugisiske kommission for tilsyn med Kommissionen konstaterer, at Den Hellenske Republik hidtil
 værdipapirmarkedet) af dispositioner vedrørende aktier, der ikke har truffet egnede foranstaltninger med henblik på
 gennemføres uden for børsen, idet gebyret varierer i forhold fuldstændigt at inkorporere det omhandlede direktiv i græsk
 til transaktionens værdi og ikke er undergivet nogen begræns- ret.
 ning?
 ( 1) Rådets direktiv 69/335/EØF af 17.7.1969 om kapitaltilførselsaf- (1 ) EFT L 127 af 9.5.2001, s. 38.
 gifter, EFT 1969 II, s. 405.
 Sag anlagt den 9. oktober 2002 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik Sag anlagt den 14. oktober 2002 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-364/02)
 (Sag C-369/02)
 (2002/C 289/31)
 (2002/C 289/32)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 9. okto-
 ber 2002 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 Maria Kondou-Durande, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 14. okto-
 med valgt adresse i Luxembourg. ber 2002 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 Maria Kondou-Durande, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: med valgt adresse i Luxembourg.
 — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, i Kommissio- Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 nens direktiv 2001/32/EF (1) af 8. maj 2001 om an-
 erkendelse af beskyttede zoner, som er udsat for særlige
 plantesundhedsrisici i Fællesskabet, og om ophævelse — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 af direktiv 92/76/EØF, idet den ikke har vedtaget de forpligtelser i henhold til artikel 2 i Kommissionens
 nødvendige love og administrative bestemmelser for at direktiv 2001/33/EF ( 1) af 8. maj 2001 om ændring af
 efterkomme direktivet. bilagene til Rådets direktiv 2000/29/EF om foranstalt-
 ninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på
 — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- planter eller planteprodukter og mod deres spredning
 ninger. inden for Fællesskabet, idet den ikke har vedtaget de
 nødvendige love og administrative bestemmelser for at
 efterkomme direktivet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 I henhold til artikel 249, stk. 3, i traktaten om oprettelse af
 Det Europæiske Fællesskab er direktiver med hensyn til det
 tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som de rettes
 til. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I henhold til traktatens artikel 10, stk. 1, skal medlemsstaterne
 træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er I henhold til artikel 249, stk. 3, i traktaten om oprettelse af
 egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af Det Europæiske Fællesskab er direktiver med hensyn til det
 traktaten eller af retsakter foretaget af Fællesskabets institu- tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som de rettes
 tioner. til.
 ---pagebreak--- 23.11.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 289/19
 I henhold til traktatens artikel 10, stk. 1, skal medlemsstaterne Slettelse af sag C-335/01 ( 1)
 træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er
 egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af
 traktaten eller af retsakter foretaget af Fællesskabets institu- (2002/C 289/35)
 tioner.
 Den Hellenske Republik bestrider ikke, at den er forpligtet til
 at træffe foranstaltninger med henblik på at efterkomme det Ved kendelse af 23. september 2002 har præsidenten for De
 ovennævnte direktiv. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-335/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 Kommissionen konstaterer, at Den Hellenske Republik hidtil
 ikke har truffet egnede foranstaltninger med henblik på
 fuldstændigt at inkorporere det omhandlede direktiv i græsk (1 ) EFT C 317 af 10.11.2001.
 ret.
 ( 1) EFT L 127 af 9.5.2001, s. 42.
 Slettelse af sag C-43/02 (1)
 Slettelse af sag C-141/01 P (1) (2002/C 289/36)
 (2002/C 289/33)
 Ved kendelse af 29. august 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-43/
 Ved kendelse af 24. juli 2002 har præsidenten for De 02, Landesbausparkasse Baden-Württemberg mod Elisabeth
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-141/01
 Huttenlocher (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landge-
 P, Confederazione generale dell’industria italiana (Confindu-
 richt Stuttgart), skal slettes af registeret.
 stria) m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber, skal slettes af registeret.
 (1 ) EFT C 109 af 4.5.2002.
 ( 1) EFT C 186 af 30.6.2001.
 Slettelse af sag C-295/01 (1) Slettelse af sag C-59/02 (1)
 (2002/C 289/34)
 (2002/C 289/37)
 Ved kendelse af 24. juli 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-295/ Ved kendelse af 12. juli 2002 har præsidenten for De
 01, Fontaneto Industria Alimentare Srl mod ASL 21 — Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-59/02,
 Dipartimento di Prevenzione Servizio Igiene Alimenti e Nutri- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 zione (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Giudice di pace Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 di Casale Monferrato), skal slettes af registeret.
 (1 ) EFT C 97 af 20.4.2002.
 ( 1) EFT C 289 af 13.10.2001.


text:
9.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/32
 Personalerettens kendelse (Tredje Afdeling) af 12. december 2012 — Lebedef mod Kommissionen
 (Sag F-70/11) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - bedømmelsesåret 2008 - tjenestefrihed på halv tid med henblik på faglig repræsentation - bedømmelsesrapport, som dækker det udførte arbejde i den tjenestegren, tjenestemanden er tilknyttet - høring af ad hoc gruppen - vedtægtsbestemt udpegning - faglig udpegning - søgsmål, der er åbenbart ugrundet)
 2013/C 38/62
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembourg) (ved advokat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Berardis-Kayser og G. Berscheid, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. januar til den 31. december 2008.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Giorgio Lebedef bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 282 af 24.9.2011, s. 52.


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/26
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Session (Scotland), Edinburgh (Det Forenede Kongerige) den 14. juli 2009 — Macdonald Resorts Limited mod Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
 (Sag C-270/09)
 2009/C 267/48
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Court of Session (Scotland), Edinburgh
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Macdonald Resorts Limited
 Sagsøgt: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Når MRL i overensstemmelse med bestemmelserne i Klubbens statut og hermed forbundne kontrakter leverer kontraktuelle rettigheder (»pointrettigheder«), som giver køberen ret til point, som kan indløses årligt til benyttelse og brug af timeshareboliger på MRL’s ferieanlæg, er der så tale om levering, der skal karakteriseres:
 a)
 som bortforpagtning og udlejning af fast ejendom i den i sjette momsdirektivs artikel 13, punkt B, omhandlede forstand [nu artikel 135, stk. 1, litra l), i direktiv 2006/112 (1)], eller
 b)
 som medlemskab af en klub, eller
 c)
 på anden måde?
 2)
 Har det betydning for besvarelsen af spørgsmål 1, at:
 a)
 de kontraktuelle rettigheder i visse tilfælde erhverves af kunden som vederlag for, at kunden hos MRL deponerer allerede eksisterende rettigheder til benyttelse af timeshareboliger på et bestemt sted i en eller flere faste uger, som kunden har?
 b)
 kunden i et givet år helt eller delvist kan undlade at indløse sin ret til point for det pågældende år til brugsrettigheder og i stedet vælge at øge sin ret til point i det følgende år, eller i henhold til kontraktvilkårene for ordningen i et hvilket som helst år kan øge det pågældende års ret til point ved at »låne« fra sin ret til point i det følgende år?
 c)
 de faste ejendomme, som boligpuljen omfatter, kan ændre sig fra det tidspunkt, hvor pointrettighederne erhverves, og det tidspunkt, hvor pointene indløses mod retten til at benytte den faste ejendom?
 d)
 leverandøren kan ændre det antal point, som kunden har ret til hvert år, i overensstemmelse med ordningens kontraktvilkår?
 e)
 appellanten fra tid til anden kan give personer, der har pointrettigheder, adgang til en ekstern timeshareordning?
 f)
 appellanten fra tid til anden kan give indehavere, der har pointrettigheder, ret til at ombytte deres point til indkvartering på hoteller, som appellanten driver, eller andre fordele, som appellanten stiller til rådighed?
 3)
 Når en afgiftspligtig leverer de ovenfor i spørgsmål 1 og 2 beskrevne tjenesteydelser,
 a)
 er disse »tjenesteydelser vedrørende fast ejendom« i den i sjette momsdirektivs artikel 9, stk. 2, litra a), omhandlede forstand (nu artikel 45 i direktiv 2006/112)?
 b)
 Såfremt spørgsmål 3a) besvares bekræftende: under omstændigheder, hvor Klubbens medlemmer udøver deres kontraktuelle rettigheder ved at benytte timeshareboliger i mere end en medlemsstat, og det ikke vides på leveringstidspunktet, hvilken bolig, der vil blive benyttet, hvordan fastlægges leveringsstedet da?
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
31.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/2
 Rettens virke mellem den 1. og den 13. september 2010
 2010/C 209/02
 Retten har under sit møde i plenum den 8. juni 2010 noteret sig, at edsaflæggelsen for Domstolen for de fire nye medlemmer af Retten på grund af retsferien først finder sted efter afslutningen af denne ferie, og følgelig
 —
 varetages præsidentembedet ved Retten af præsident Jaeger
 —
 varetages formandskabet for afdelingerne med fem dommere af afdelingsformændene Azizi, Meij, Vilaras, Forwood, Martins Ribeiro, Czúcz, Wiszniewska-Białecka og Pelikánová
 —
 vedbliver beslutning af 19. september 2007 om Rettens organisation og sammensætningen af den store afdeling (EUT C 269, s. 40), beslutning af 16. juni 2009 om retningslinjer for sagernes fordeling mellem afdelingerne og om sammensætningen af appelafdelingen (EUT C 153, s. 2), beslutning af 7. oktober 2009 om afdelingernes sammensætning (EUT C 267, s. 6), og beslutning af 12. maj 2010 om udpegelse af den dommer, der erstatter Rettens præsident i sager om foreløbige forholdsregler (EUT C 148, s. 1) at finde anvendelse,
 i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i statutten for Domstolen, indtil de nye medlemmer af Retten tiltræder.


text:
16.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 11/41
 Sag anlagt den 30. oktober 2009 — Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag F-91/09)
 2010/C 11/79
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved avvocato G. Cipressa)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om at afslå sagsøgerens anmodning om erstatning for den skade, der er forvoldt som følge af en skrivelse, hvorved Kommissionen anmodede en læge om at aflægge sagsøgeren et besøg med henblik på at vurdere, om han reelt er uarbejdsdygtig.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at den stiltiende afgørelse, hvorved Kommissionens afslog sagsøgerens anmodning af 9. juni 2009, er en nullitet, subsidiært annulleres den.
 —
 Om fornødent fastslås, at afslaget af 16. marts 2009, uanset dets grundlag, på sagsøgerens klage over afslaget på anmodningen af 9. september 2008 er en nullitet, subsidiært annulleres det.
 —
 Om fornødent fastslås, at notat ADMIN.B.2/MB/ks/D(09) 16349 af 30. september 2008 er en nullitet, subsidiært annulleres det.
 —
 Om fornødent anerkendes det som et faktum, at en tjenestemand ved Kommissionen: 1) fremsendte, eller lod fremsende, et notat dateret 9. december 2003 med overskriften »lægebesøg i Tricase (Le)« til direktøren for A.S.L.Le 2 — Maglie, 2) anmodede direktøren om, at sagsøgeren modtog et lægebesøg, 3) meddelte direktøren, at der som følge af langvarig sygdom den 14. februar 2003 var blevet indledt en procedure (nedsat et invaliditetsudvalg) med henblik på vurdere, om sagsøgeren var arbejdsdygtig, 4) gav udtryk for den opfattelse — som der overhovedet ikke er belæg for — at sagsøgeren »har iværksat en række forhalingsmanøvrer med henblik på at forsinke indkaldelsen af invaliditetsudvalget, der alle er blevet afvist som grundløse af Kommissionens kompetente tjenestegren«, 5) meddelte ham, at sagsøgeren »er blevet opfordret til at møde op til en lægeundersøgelse i Bruxelles mandag den 8. december 2003«, 6) oplyste ham om navnet på den person, der er udpeget til at repræsentere institutionen i invaliditetsudvalget, 7) meddelte ham, at der pr 9. december 2003»ikke var faxet nogen lægeerklæring til Kommissionens lægetjeneste«, 8) gav udtryk for den opfattelse — som der overhovedet ikke er belæg for — at sagsøgeren havde været forpligtet til at faxe en lægeerklæring til Kommissionens lægetjeneste for at redegøre for, hvorfor han udeblev fra den kontrolundersøgelse, der skulle have fundet sted i Bruxelles den 8. december 2003, 9) til notatet af 9. december 2003 vedlagde to dokumenter, hvoraf det første vedrørte nedsættelse af et invaliditetsudvalg til behandling af sagsøgerens tilfælde, og det andet indeholdt en indkaldelse af sagsøgeren til en kontrolundersøgelse.
 —
 Om fornødent fastslås det for hver af de faktiske omstændigheder, der har forvoldt ovennævnte skade og dennes senere omfang, at de er retsstridige.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning på 300 000 EUR, eller det højere eller lavere beløb, som Personaleretten finder ret og rimeligt, for den ovennævnte skade.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren renter regnet fra den dag, der fulgte efter datoen for Kommissionens modtagelse af sagsøgerens anmodning af 9. september 2008, og indtil den effektive betaling af de 300 000 EUR med 10 % årligt med tillæg af renters rente.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
23.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/56
 Sag anlagt den 20. december 2007 — Nynäs Petroleum og Nynas Petróleo mod Kommissionen
 (Sag T-482/07)
 (2008/C 51/101)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: AB Nynäs Petroleum (Stockholm, Sverige) og Nynas Petróleo, SA (Madrid, Spanien) (ved barrister D. Beard og solicitor M. Dean)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af beslutningens artikel 1 for så vidt som den angår Nynas i perioden 1991-1996.
 —
 Annullation af beslutningens artikel 1 for så vidt som den angår Nynas med hensyn til priskoordinering.
 —
 Annullation af beslutningens artikel 2 for så vidt som den pålægger Nynas SA en bøde på 10 642 500 EUR og AB Nynäs en bøde på 10 395 000 EUR, eller subsidiært nedsættelse af bøderne til et passende beløb.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved denne stævning har sagsøgerne i henhold til artikel 230 EF nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 4441 endelig udg. af 3. oktober 2007 om en procedure efter artikel 81 EF (sag COMP/38.710 — Bitumen, Spanien), i hvilken Kommissionen har fastslået, at sagsøgerne Nynäs Petroleum og Nynas Petroleo (»Nynas«) sammen med en række andre virksomheder har deltaget i en samling af aftaler og samordnet praksis vedrørende bitumen til vejbyggeri, der dækkede det spanske marked, og som nærmere bestemt bestod i aftaler om markedsopdeling og om koordinering af priser; og/eller påstand om nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgerne i henhold til artikel 229 EF.
 Følgende anbringender gøres gældende:
 i)
 Kommissionen har foretaget en urigtig vurdering med hensyn til varigheden af Nynas deltagelse i de påståede markedsopdelinger, særligt ved at antage, at Nynas har deltaget i de påståede overtrædelser i tidsrummet 1991-1996.
 ii)
 Kommissionen har fejlagtigt vurderet, at Nynas har deltaget i de påståede ulovlige koordineringer af priser.
 iii)
 Kommissionen har skønnet forkert med hensyn til graden af Nynas' deltagelse i ulovlighederne og med hensyn til fastsættelsen af et passende niveau for den bøde, der er pålagt Nynas.


text:
C 331 /18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 1 . 11 . 97
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS terne Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure, Véronique
 den 16. september 1997 Leclercq og Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse
 i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de
 i sag T-220/95 , Christophe Gimenez mod Regionsudvalget Cessange, mod Rådet for Den Europæiske Union ( befuld
 for Den Europæiske Union (') mægtigede: Diego Canga Fano og Aidan Patrick Feeney),
 (Tjenestemænd — Det Økonomiske og Sociale Udvalg — angående en påstand om annullation af Rådets afgørelse
 Regionsudvalget — fælles organisatorisk struktur — intern af 29 . januar 1996 om ikke at forlænge sagsøgerens årlige
 udvælgelsesprocedure — udvælgelseskomitéens afslag på ferie med et yderligere tidsrum i form af rejsedage, har
 deltagelse i en udvælgelsesprøve — annullationssøgsmål) Retten ( Første Afdeling), sammensat af præsidenten, A.
 Saggio, og dommerne V. Tiili og R. M. Moura Ramos;
 ( 97/C 331 /37 ) justitssekretær: fuldmægtig A. Mair, den 23 . september
 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (Processprog: fransk)
 1 ) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 I sag T-220/95 , Christophe Gimenez, midlertidigt ansat
 ved Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Bruxelles, ved
 advokat Eric Boigelot, Bruxelles, og med valgt adresse i 2 ) Hver part bærer sine omkostninger.
 Luxembourg hos advokat Louis Schiltz, 2, rue du Fort
 Rheinsheim, mod Den Europæiske Unions Regionsudvalg (M EFT C 9 af 11 . 1 . 1997.
 ( befuldmægtiget: Dominique Lagasse ), hvori der er nedlagt
 påstand om annullation af en afgørelse, truffet af udvæl
 gelseskomitéen for den interne udvælgelsesprøve CdR A/
 03/95 den 27. november 1995 , om ikke at give sagsøgeren
 adgang til den nævnte udvælgelsesprøve, har Retten
 (Femte Afdeling), sammensat af den fungerende afdelings
 formand, C. W. Bellamy, og dommerne J. Azizi og M. Jae DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 ger; justitssekretær: H. Jung, den 16 . september 1997
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: den 25 . september 1997
 i sag T-150/95 , UK Steel Association mod Kommissionen
 1 ) Afgørelsen fra udvælgelseskomitéen for den interne for De Europæiske Fællesskaber ( ] )
 udvælgelsesprøve CdR A/03/95 om ikke at give sag
 søgeren adgang til den nævnte udvælgelsesprøve (Annullationssøgsmål — statsstøtte — EKSF-traktaten —
 annulleres. femte kodeks for støtte til jern- og stålindustrien — nyt
 anlæg — fællesskabsrammebestemmelser for støtte til mil
 jøbeskyttelse)
 2 ) Regionsudvalget betaler sine egne samt sagsøgerens
 omkostninger, herunder omkostningerne vedrørende ( 97/C 331 /39 )
 behandlingen af begæringen om foreløbige forholds
 regler.
 (Processprog: engelsk)
 (») EFT C 16 af 20 . 1 . 1996 .
 I sag T-150/95 , UK Steel Association, tidligere British Iron
 and Steel Producers Association ( BISPA ), London, ved soli
 citors John Boyce og Philip Raven, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokaterne Wagner & Rukavina, 10a,
 boulevard de la Foire, mod Kommissionen for De Europæ
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS iske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Nicholas Khan og
 Paul Nemitz ), støttet af Storhertugdømmet Luxembourg
 den 23 . september 1997 ( befuldmægtigede : Georges Schmit, Bernard van de Walle
 i sag T-l 72/96, Yannick Chevalier-Delanoue mod Rådet de Ghelcke og Koen Platteau ) og ARBED SA, Luxem
 for Den Europæiske Union ( ! ) bourg, ved advokat Alexandre Vandencasteele, Bruxelles,
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Paul Ehmann, 19,
 (Tjenestemænd — årlig ferie — rejsedage — hjemsted avenue de la Liberté, angående påstand om annullation af
 uden for Europa — ligebehandling) den beslutning, som er indeholdt i meddelelse fra Kommis
 ( 97/C 331 /38 ) sionen 94/C 400/02 i henhold til artikel 6 , stk . 4 , i beslut
 ning nr. 3 855/9 l/EKSF til de øvrige medlemsstater og
 andre interesserede parter angående den støtte, som
 (Processprog: fransk) Luxembourg påtænker at yde til ProfilARBED SA
 ( ARBED ) ( statsstøtte C 25/94 ( ex N 11 /94 ), EFT C 400 af
 I sag T-l 72/96, Yannick Chevalier-Delanoue, tjenestemand 31 . 12 . 1994, s. 10 ), hvori det fastslås, at den støtte , som
 i Rådet for Den Europæiske Union, Bruxelles, ved advoka Storhertugdømmet Luxembourg påtænker at yde til Profil
 ---pagebreak--- 1 . 11 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 331 /19
 ARBED SA er i overensstemmelse med artikel 3 i beslut Sag anlagt den 24. juli 1997 af H & R. Ecroyd Holdings
 ning nr. 3855/91/EKSF og dermed forenelig med fælles Ltd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 markedet, har Retten (Femte Udvidede Afdeling), sammen
 (Sag T-220/97)
 sat af afdelingsformanden, R. Garía-Valdecasas, og dom
 merne V. Tiili, J. Azizi, R. M. Moura Ramos og M. ( 97/C 331 /41 )
 Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig A. Mair, den 25 . sep
 tember 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (Processprog: engelsk)
 1 ) Den beslutning, der er indeholdt i meddelelse fra Kom
 missionen 94/C 400/02 i henhold til artikel 6, stk. 4, i
 beslutning nr. 3855/91 /EKSF til de øvrige medlemssta Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 ter og andre interesserede parter angående den støtte, der den 24 . juli 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 som Luxembourg påtænker at yde til ProfilARBED De Europæiske Fællesskaber af H & R Ecroyd Holdings
 SA (ARBED) (statsstøtte C 25/94 (ex N 11 /94)), Ltd ved William Neville, Peter Duffy og Philippa Watson,
 annulleres.
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokatfirmaet
 Elvinger Hoss og Prussen, 2, place Winston Churchill .
 2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 3 ) Storhertugdømmet Luxembourg og ARBED SA bærer Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 deres egne omkostninger.
 (') EFT C 248 af 23 . 9 . 1995 . — Annullation af Kommissionens afgørelse i henhold til
 dens skrivelse til sagsøgerens advokat af den 16 . maj
 1997.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens sagsom
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS kostninger.
 den 9. juli 1997
 i sag T-63/96, Augusto Fichtner mod Kommissionen for Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 De Europæiske Fællesskaber (')
 (Tjenestemænd — bedømmelse — klage — stiltiende afvis
 ning — åbenbart at sagen må afvises) Sagsøgeren har henvist til Domstolens præjudicielle afgø
 relse af 6 . juni 1996 i sag C-127/94 (The Queen mod
 (:97/C 331/40)
 Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte : H
 & R Ecroyd Holdings Ltd og John Rupert Ecroyd, Sml. I,
 (Processprog: italiensk) s . 2731 ; herefter » dommen «), hvori det blev fastslået, at
 producenter såsom sagsøgeren ulovligt var blevet udeluk
 I sag T-63/96, Augusto Fichtner, tjenestemand ved Kom ket fra at få tildelt en specifik referencemængde i henhold
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i til artikel 3a, stk . 1 , i forordning ( EØF ) nr. 857/84 af
 Besozzo (Italien ), ved advokat Vincenzo Salvatore, Pavia, 31 . marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber den i artikel 5c i forordning ( EØF ) nr. 804/68 omhandlede
 ( befuldmægtigede: Gianluigi Valsesia og Alberto dal afgift på mælk og mejeriprodukter, som ændret ved Rådets
 Ferro ), angående en påstand dels om annullation af Kom forordning ( EØF) nr. 764/89 af 20 . marts 1989 .
 missionens afgørelse af 12 . februar 1996 om udtrykkelig
 afvisning af sagsøgerens klage af 14 . februar 1995 vedrø
 rende hans bedømmelse for perioden 1 . juli 1991—30 . juni Sagsøgeren anfægter Kommissionens afgørelse af 16 . maj
 1993 , dels om erstatning for økonomisk og ikke-økono 1997, hvori det anføres, at Kommissionen ikke har pligt
 misk skade, har Retten ( Femte Afdeling ), sammensat af til at sikre, at dommen bliver opfyldt. Som følge af dette
 afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne P. Lindh afslag er sagsøgeren berøvet en kvote siden 1989 , og sag
 og J. D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 9 . juli 1997 søgeren lider herved betydelige og løbende tab.
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1 ) Sagen afvises, da det er åbenbart, at den ikke kan rea Sagsøgeren gør gældende, at EF-traktatens artikel 155 og
 litetspåkendes. 176 samt grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat.
 Artikel 155 og 176 pålægger Kommissionen pligt til at
 gennemføre » nødvendige foranstaltninger « til opfyldelse af
 2 ) Hver part betaler sine omkostninger.
 en afgørelse fra Domstolen, og ifølge Domstolens praksis
 har Kommissionen pligt til » at foretage en ny undersø
 H EFT C 233 af 10 . 8 . 1996 . gelse « af den særlige situation for en person, der har været
 udsat for ulovlig behandling. Kommissionens holdning er
 udtryk for en alvorlig misforståelse af dens klare pligter.


text:
7.12.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 305/17
 bringes i fare, og uden at der anvendes fremgangsmåder eller économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne
 metoder, som vil kunne skade miljøet; navnlig må der ikke (CERAFEL) mod François Faou og GAEC de Kerlidou forelagt
 skabes risiko for hverken vand, luft eller jord, eller for fauna De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 og flora, ligesom der ikke må forårsages gener ved støj eller præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 lugt eller påføres landskaber eller områder af særlig interesse
 skade.
 Kan en medlemsstat uden at tilsidesætte princippet om forbud
 mod forskelsbehandling anvende bestemmelserne i artikel 15b,
 stk. 1 og 8, i Rådet for De Europæiske Fællesskabers forordning
 I denne sag har Den Italienske Republik ikke truffet nogen af 18. maj 1972 ( 1) således, at visse regler om produktion og
 foranstaltning, der er egnet til at sikre, at affald deponeret i markedsføring gøres bindende for producenter, der er etableret
 affaldsdepotet i Via Granciara i Castelliri blev nyttiggjort eller i en Comité économique’s område, men som ikke er tilsluttet
 bortskaffet uden fare for menneskets sundhed og uden at comité, og således, at de pågældende producenter pålægges at
 anvende fremgangsmåder eller metoder, som vil kunne skade betale hele eller en del af de bidrag, de tilsluttede producenter
 miljøet. Følgelig har Den Italienske Republik tilsidesat sine betaler, uden at der sondres efter, om disse ikke-tilsluttede
 forpligtelser i henhold til direktivets artikel 4. producenter deltager i en ved lov reguleret produktionsmåde,
 som f.eks. økologisk produktion, og Comité économique’s
 tiltag herved bliver uden interesse eller kun har en lejlighedsvis
 Direktivets artikel 8 bestemmer, at medlemsstaterne træffer de og marginal interesse for dem?
 foranstaltninger, der er nødvendige for, at enhver indehaver af
 affald overlader dette til en privat eller offentlig indsamler eller
 til en virksomhed, som varetager bortskaffelse af affald som
 (1 ) Rådets forordning (EØF) nr. 1035/72 af 18.5.1972 om den fælles
 nævnt i bilag II A eller II B til direktivet, eller selv sørger
 markedsordning for frugt og grøntsager (EFT 1972 II, s. 423).
 for dets nyttiggørelse eller bortskaffelse under iagttagelse af
 direktivets bestemmelser. Med henblik herpå anses ejere af
 eller de, som driver affaldsdepotet, for indehavere i henhold til
 artikel 8.
 Den Italienske Republik har undladt at træffe de nødvendige
 foranstaltninger med henblik på, at indehaveren af affald
 deponeret i affaldsdepotet i Castelliri (Frosinone) overlader
 dette til en privat eller offentlig indsamler eller til en virksom-
 hed, som varetager operationerne efter bilag II A eller II B i Sag anlagt den 24. oktober 2002 af Kommissionen for De
 direktivet. Følgelig har Den Italienske Republik tilsidesat sine Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 forpligtelser i medfør af direktivets artikel 8.
 (Sag C-383/02)
 ( 1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.
 ( 2) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32.
 (2002/C 305/32)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 18. okto-
 ber 2002 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved Minas Konstantini-
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom dis og Roberto Amorosi, som befuldmægtigede.
 afsagt den 17. oktober 2002 af Cour d’appel de Caen,
 Forenede Afdelinger, i sagen Sammenslutningen Comité
 économique régional agricole fruits et légumes de Breta- Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 gne (CERAFEL) mod François Faou og GAEC de Kerlidou
 1. Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine
 (Sag C-381/02) forpligtelser i henhold til artikel 4 og artikel 8 i Rådets
 direktiv 75/442/EØF (1) af 15. juli 1975 om affald, som
 ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF (2), da den ikke
 (2002/C 305/31)
 har truffet de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at
 affald deponeret i depoterne i Rodano (Milano) blev
 nyttiggjort eller bortskaffet uden fare for menneskers
 sundhed og uden at benytte fremgangsmåder eller meto-
 Ved dom afsagt den 17. oktober 2002, indgået til Domstolens der, som kan skade miljøet, og da den ikke har truffet de
 Justitskontor den 23. oktober 2002, har Cour d’appel de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at indehave-
 Caen, Forenede Afdelinger, i sagen Sammenslutningen Comité ren af affald deponeret i affaldsdepotet i Rodano (Milano)
 ---pagebreak--- C 305/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.12.2002
 overlod affaldet til en privat eller offentlig indsamler eller Slettelse af sag C-246/99 ( 1)
 til et selskab, der foretager de operationer, som omhandles
 i bilag II A eller II B i direktivet, eller sørgede for selv at
 nyttiggøre eller bortskaffe affaldet. (2002/C 305/33)
 2. Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Ved kendelse af 11. september 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-246/
 99, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Kongeriget Danmark, skal slettes af registeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (1 ) EFT C 246 af 28.8.1999.
 Direktivets artikel 4, stk. 1, fastsætter, at medlemsstaterne
 træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at affaldet
 nyttiggøres eller bortskaffes, uden at menneskets sundhed
 bringes i fare, og uden at der anvendes fremgangsmåder eller
 metoder, som vil kunne skade miljøet; navnlig må der ikke
 skabes risiko for hverken vand, luft eller jord, eller for fauna
 og flora, ligesom der ikke må forårsages gener ved støj eller
 lugt eller påføres landskaber eller områder af særlig interesse Slettelse af sag C-434/00 ( 1)
 skade.
 (2002/C 305/34)
 I denne sag har Den Italienske Republik ikke truffet nogen
 foranstaltning, der er egnet til at sikre, at affald deponeret i
 affaldsdepotet i Rodano blev nyttiggjort eller bortskaffet uden
 fare for menneskets sundhed og uden at anvende fremgangs- Ved kendelse af 24. september 2002 har præsidenten for De
 måder eller metoder, som vil kunne skade miljøet. Følgelig har Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-434/00,
 Den Italienske Republik tilsidesat sine forpligtelser i henhold G. Cuomo (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge
 til direktivets artikel 4. Raad der Nederlanden), skal slettes af registeret.
 (1 ) EFT C 28 af 27.1.2001.
 Direktivets artikel 8 bestemmer, at medlemsstaterne træffer de
 foranstaltninger, der er nødvendige for, at enhver indehaver af
 affald overlader dette til en privat eller offentlig indsamler eller
 til en virksomhed, som varetager bortskaffelse af affald som
 nævnt i bilag II A eller II B til direktivet, eller selv sørger
 for dets nyttiggørelse eller bortskaffelse under iagttagelse af
 direktivets bestemmelser. Med henblik herpå anses ejere af
 eller de, som driver affaldsdepotet, for indehavere i henhold til
 artikel 8.
 Slettelse af sag C-120/01 ( 1)
 Den Italienske Republik har undladt at træffe de nødvendige (2002/C 305/35)
 foranstaltninger med henblik på, at indehaveren af affald
 deponeret i affaldsdepotet i Rodano (Milano) overlader dette
 til en privat eller offentlig indsamler eller til en virksomhed,
 som varetager operationerne efter bilag II A eller II B i
 direktivet. Følgelig har Den Italienske Republik tilsidesat sine Ved kendelse af 9. september 2002 har præsidenten for De
 forpligtelser i medfør af direktivets artikel 8. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-120/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland,
 skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.
 ( 2) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32.
 (1 ) EFT C 150 af 19.5.2001.


text:
11.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 60/5
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 12. januar 2006
 i sag C-173/04 P, Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (Appel - EF-varemærker - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 - tredimensionale former på stående poser til frugtdrikke og frugtsaft - absolut registreringshindring - fornødent særpræg)
 (2006/C 60/09)
 Processprog: tysk
 I sag C-173/04 P, angående appel i henhold til artikel 56 i Domstolens statut, iværksat den 6. april 2004, Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG, Eppelheim (Tyskland) (ved Rechtsanwälte H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner og B. Ertle), den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtiget: G. Schneider), har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne K. Schiemann, K. Lenaerts, E. Juhász og M. Ilešič (refererende dommer); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: fuldmægtig K. Sztranc, den 12. januar 2006 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 156 af 12.6.2004.


text:
12.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 337/44
 Sag anlagt den 21. august 2015 — SGP Rechtsanwälte mod KHIM — Verlag Friedrich Oetinger (tolino)
 (Sag T-490/15)
 (2015/C 337/49)
 Stævningen affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB (München, Tyskland) (ved advokat K. Köklü)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Verlag Friedrich Oetinger GmbH (Hamburg, Tyskland)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Ansøger af det omtvistede varemærke: SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »tolino« — registreringsansøgning nr. 11 651 288
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 11. juni 2015 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2042/2014-1)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
21.6.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 158/25
 Sag anlagt den 14. februar 2008 — Wybranowski mod Kommissionen
 (Sag F-17/08)
 (2008/C 158/44)
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Andrzej Wybranowski (Warszawa, Polen) (ved avocat Z. Wybranowski)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Forandring af udvælgelseskomitéens afgørelse (EPSO/AD/60/06) af 15. november 2007 om tildeling af 20/50 points til sagsøgeren ved den mundtlige prøve og følgelig om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten samt af samme udvælgelseskomités afgørelse af 20. december 2007 om efter en kontrol af den mundtlige prøve ikke at forhøje antallet af tildelte point ved at opføre sagsøgeren på reservelisten. Subsidiært annullation af nævnte afgørelser og påstand om at tilpligte sagsøgte og/eller udvælgelseskomitéen at vedtage en ny afgørelse, hvorved sagsøgeren opføres på reservelisten.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Forandring af udvælgelseskomiteens afgørelse (EPSO/AD/60/06) af 15. november 2007 om tildeling af 20/50 points til sagsøgeren ved den mundtlige prøve og følgelig om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten samt ændring af samme udvælgelseskomités afgørelse af 20. december 2007 om efter en kontrol af den mundtlige prøve ikke at forhøje antallet af tildelte point ved at opføre sagsøgeren på reservelisten.
 —
 Subsidiært annulleres nævnte afgørelser og sagsøgte og/eller udvælgelseskomitéen tilpligtes at vedtage en ny afgørelse, hvorved sagsøgeren opføres på reservelisten.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
5.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 148/40
 Sag anlagt den 30. marts 2010 — Meda Pharma mod KHIM — Nycomed (ALLERNIL)
 (Sag T-147/10)
 2010/C 148/68
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Meda Pharma GmbH & Co. KG (Bad Homburg, Tyskland) (ved Rechtsanwälte G. Würtenberger og R. Kunze)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Nycomed GmbH (Konstanz, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 29. september 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 697/2007-4) vedrørende indsigelsessagen mod EF-varemærkeansøgning nr. 4 066 452»ALLERNIL« under påberåbelse af det tyske varemærke nr. 1 042 583»ALLERGODIL« annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Nycomed GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ALLERNIL« for varer i klasse 5 (ansøgning nr. 4 066 452)
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Meda Pharma GmbH & Co. KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske ordmærke nr. 1 042 583»ALLERGODIL« for varer i klasse 5
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), da de varemærkeretlige principper for, om der foreligger risiko for forveksling, ikke er anvendt korrekt
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning nr. 207/2009, da begrundelsespligten ikke er opfyldt.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
C 95/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.3.2001
 DOMSTOLENS DOM 3) Når en medlemsstat ved den lønmæssige indplacering af
 overenskomstansatte lærere og assistenter er forpligtet til at
 godskrive beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt ved visse
 (Femte Afdeling) institutioner i andre medlemsstater, der svarer til de østrigske
 institutioner, der er opregnet i § 26, stk. 2, i Vertragsbedienste-
 tengesetz 1948, skal sådanne perioder godskrives uden tidsbe-
 af 30. november 2000
 grænsning.
 i sag C-195/98; Österreichischer Gewerkschaftsbund, Ge-
 werkschaft öffentlicher Dienst mod Republikken Østrig
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Ge- (1) EFT C 234 af 25.7.1998.
 richtshof) (1)
 (EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) — begrebet
 »ret i en medlemsstat« — fri bevægelighed for personer —
 ligebehandling — oprykning på grundlag af anciennitet —
 karriere delvis tilbagelagt i udlandet)
 (2001/C 95/02) DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling)
 (Processprog: tysk)
 af 30. november 2000
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) i sag C-348/99: Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Kongeriget Belgien (1)
 I sag C-195/98, angående en anmodning, som Oberster
 (»Traktatbrud — telekommunikation — samtrafik mellem
 Gerichtshof (Østrig) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu
 netværkene — tjenesternes interoperabilitet — forsynings-
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i de(n) for
 pligtydelser«)
 nævnte ret verserende sag, Österreichischer Gewerkschafts-
 bund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst mod Republikken
 Østrig, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolknin- (2001/C 95/03)
 gen af EF-traktatens artikel 48 (efter ændring nu artikel 39 EF)
 og artikel 177 (nu artikel 234 EF) samt af artikel 7 i Rådets
 forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om
 arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT (Processprog: fransk)
 1968 II, s. 467), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat
 af D.A.O. Edward (refererende dommer) som fungerende
 formand for Femte Afdeling og dommerne P. Jann og L. Sevón; (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den gjort i Samling af Afgørelser)
 30. november 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 I sag C-384/99, Kommission for De Europæiske Fællesskaber
 1) Når Oberste Gerichtshof udøver funktioner som dem, der er (befuldmægtiget: B. Doherty) mod Kongeriget Belgien (befuld-
 fastsat i § 54, stk. 2-5, i Arbeits- und Sozialgerichtsgesetz (lov mægtiget: A. Snoecx), angående en påstand om, at det fastslås,
 om arbejds- og socialretlige retsinstanser), er den en ret i EF- at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold
 traktatens artikel 177’s (nu artikel 234 EF) forstand. til EF-traktaten og artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets
 direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområ-
 2) EF-traktatens artikel 48 (efter ændring nu artikel 39 EF) og det med henblk på at sikre forsyningspligtydelser og interope-
 artikel 7, stk. 1 og 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 rabilitet ved anvendelse af ONP-principperne (EFT L 199,
 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed s. 32), sammenholdt med bestemmelserne i bilag I og III til
 inden for Fællesskabet er til hinder for en national bestemmelse direktivet, idet det ikke har gennemført direktivets artikel 5,
 som f.eks. § 26 i Vertragsbedienstetengesetz 1948 (forbundslo- sammenholdt med bestemmelserne i bilag I til direktivet,
 ven af 1948 om overenskomstansatte), der omhandler godskriv- korrekt og ikke har truffet alle nødvendige foranstaltninger til
 ning af tidligere beskæftigelsesperioder med henblik på den iværksættelse af direktivets artikel 5, sammenholdt med bilag I
 lønmæssige indplacering af overenskomstansatte lærere og og III til direktivet, har Domstolen (Tredje Afdeling) sammensat
 assistenter, såfremt de betingelser, der gælder med hensyn til af afdelingsformanden, C. Gulmann (refererende dommer),
 perioder, der er tilbagelagt i andre medlemsstater, er strengere og dommerne J.-P. Puissochet og F. Macken;generaladvokat:
 end dem, der gælder med hensyn til perioder, der er tilbagelagt F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass den 30. november 2000
 ved tilsvarende institutioner i den berørte medlemsstat. afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 ---pagebreak--- 24.3.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/3
 1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til (Sjette Afdeling), sammensat af formanden for Anden Afdeling,
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30. juni V. Skouris (referenrende dommer), som fungerende formand
 1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre for Sjette Afdeling, og dommerne J.-P. Puissochet og F. Macken;
 forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af generaladvokat: N. Fennelly; justitssekretær; fuldmægtig
 ONP-principperne, idet det ikke inden for den fastsatte frist har L. Hewlett, den 7. december 2000 afsagt dom, hvis konklusion
 sat de nødvendige love eller administrative bestemmelser i kraft lyder således:
 for at efterkomme bestemmelserne i artikel 5, sammenholdt
 med bestemmelserne i bilag I og III til direktivet.
 1) — En gensidigt bebyrdende aftale, der indgås skriftligt
 2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger. mellem på den ene side en virksomhed, der i medfør af
 lovgivningen i en medlemsstat særligt er gjort ansvarlig
 for driften af en teletjeneste, og hvis kapital ejes 100 % af
 (1) EFT C 6 af 8.1.2000. de offentlige myndigheder i denne medlemsstat, og på den
 anden side en privat virksomhed, og som indebærer, at
 den førstnævnte virksomhed overlader fremstilling og
 udgivelse af trykte og elektronisk brugbare abonnentforteg-
 nelser (telefonbøger) med henblik på udsendelse til offent-
 ligheden til den sidstnævnte virksomhed, er omfattet af
 Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om
 samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning
 inden for vand- og energiforsyning samt transport og
 DOMSTOLENS DOM telekommunikation.
 (Sjette Afdeling)
 — Selv om en sådan aftale er omfattet af direktiv 93/38,
 er den på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin
 af 7. december 2000 udelukket fra anvendelsesområdet for dette direktiv, navn-
 lig fordi den modydelse, som den førstnævnte virksomhed
 leverer til den anden, består i, at sidstnævnte virksomhed
 i sag C-324/98, Telaustria Verlags GesmbH, Telefonadress med henblik på at opnå betaling får ret til at udnytte sin
 GmbH mod Telekom Austria AG, tidligere Post & Tele- egen ydelse.
 kom Austria AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 Bundesvergabeamt) (1)
 2) Selv om de pågældende aftaler på fællesskabsrettens nuværende
 (Offentlige tjenesteydelsesaftaler — direktiv 92/50/EØF udviklingstrin er udelukket fra anvendelsesområdet for direktiv
 offentlige tjenesteydelsesaftaler inden for telekommunika- 93/38, er de ordregivende myndigheder, der indgår aftalerne,
 tionssektoren — direktiv 93/38/EØF — koncessionskontrakt forpligtet til at overholde traktatens grundlæggende regler i
 om offentlige tjenesteydelser) almindelighed og princippet om forbud mod forskelsbehandling
 på grundlag af nationalitet i særdeleshed, hvilket princip
 (2001/C 95/04) navnlig indebærer en gennemsigtighedsforpligtelse, således at
 den ordregivende myndighed kan sikre sig, at princippet
 overholdes.
 (Processprog: tysk)
 3) Denne gennemsigtighedsforpligtelse, der påhviler den ordregi-
 vende myndighed, består i at sikre en passende grad af
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- offentlighed til fordel for enhver potentiel tilbudsgiver, der gør
 gjort i Samling af Agførelser) det muligt at åbne markedet for tjenesteydelserne for konkurren-
 ce og at kontrollere, at udbudsprocedurerne er upartiske.
 I sag C-324/98, angående en anmodning, som Bundesvergabe-
 amt (Østrig) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu arti-
 kel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret 4) Det tilkommer den nationale ret at træffe afgørelse vedrørende
 verserende sag, Telaustria Verlags GesmbH, Telefonadress spørgsmålet om, hvorvidt denne forpligtelse blev overholdt i
 GmbH mod Telekom Austria AG, tidligere Post & Telekom hovedsagen, og at bedømme relevansen af de bevismidler, der er
 Austria AG, procesdeltager: Herold Business Data AG, at opnå fremlagt i relation hertil.
 en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets
 direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af
 fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelses- (1) EFT C 327 af 24.10.1998.
 aftaler (EFT L 209, s. 1) og Rådets direktiv 93/38/EØF af
 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne vid
 tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt tran-
 sport og telekommunikation (EFT L 199, s. 84), har Domstolen


text:
20150731018616702015/C 270/162342015CJC27020150817DA01DAINFO_JUDICIAL20150521141411Sag C-234/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Constanţa (Rumænien) den 21. maj 2015 — SC Doris Spedition SRL mod Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați
 ---documentbreak--- C2702015DA1410120150521DA0016141141Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Constanţa (Rumænien) den 21. maj 2015 — SC Doris Spedition SRL mod Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați
 (Sag C-234/15)2015/C 270/16Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Constanţa
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SC Doris Spedition SRL
 Sagsøgt: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați — Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța — Serviciul fiscal orășenesc Hârșova
 Procesdeltager: Administrația Fondului pentru Mediu București
 Præjudicielt spørgsmål
 Er artikel 110 TEUF til hinder for, at der indføres en forpligtelse til at betale en afgift på luftforureningsemissioner fra brugte motorkøretøjer fra andre EU-medlemsstater som omhandlet i artikel 4, litra a), i lov nr. 9/2012, når erhvervelse af ejendomsretten til et motorkøretøj fra den første ejer i Rumænien indregistreres ved den kompetente myndighed som omhandlet i denne lov, og der udstedes registreringsattest og registreringsnummer, idet denne afgift også skal betales ved overdragelse af ejendomsretten til nationale motorkøretøjer, medmindre denne afgift eller en lignende afgift allerede er blevet betalt?


text:
3 . 6 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 137/37
 Sagsøgeren anfører endvidere, at hans prøvetid ikke er Slettelse af sag T-5 19/93 ( )
 forløbet under normale omstændigheder, idet hans umid ( 95/C 137/79 )
 delbart overordnede ikke har sørget for, at han fik den
 specielle oplæring, der er uomgængelig nødvendig for at
 bestride den pågældende stilling, eller bare passende rådgiv (Processprog: engelsk)
 ning eller de nødvendige instrukser. Hans umiddelbart
 overordnede har derved åbenbart undladt at opfylde deres Ved kendelse af 20 . marts 1995 har formanden for Anden
 omsorgspligt over for ham.
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-519/93 , Comafrica SpA,
 Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at der foreligger et Dole Fresh Fruit Europa Ltd og Co. og Dole Fresh Fruit
 åbenbart urigtigt skøn, at begrundelsen ikke hænger sam International Limited mod Rådet for Den Europæiske
 men, og at det er umuligt at bedømme dens rigtighed . Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 skal slettes af registret.
 (M EFT nr . C 188 af 10 . 7 . 1993 .


text:
22.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 134/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Município de Barcelos (Portugal) den 23. oktober 2009 — Município de Barcelos mod Estado português
 (Sag C-408/09)
 2010/C 134/22
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Município de Barcelos
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Município de Barcelos
 Sagsøgt: Estado português
 Ved kendelse af 12. februar 2010 har Domstolen (Syvende Afdeling) fastslået, at den ikke har kompetence til at besvare det spørgsmål, som Município de Barcelos har forelagt.


text:
15.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 144/45
 2) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler sagsø- 26. oktober 2001 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 gerens omkostninger. således:
 3) Kongeriget Danmark bærer sine egne omkostninger. 1) Kommissionens beslutning af 3. juli 2001 om en procedure i
 henhold til artikel 82 EF (sag COMP D3/38.044 - NDC
 Health/IMS Health: foreløbige forholdsregler) udsættes, indtil
 Retten har truffet afgørelse i hovedsagen.
 (1) EFT C 4 af 6.1.2001.
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 FØRSTE INSTANS RETTEN I FØRSTE INSTANS’ KENDELSE
 den 26. oktober 2001 af 21. marts 2001
 i sag T-235/01, Georgios Caravelis mod Europa-Parlamen-
 i sag T-184/01 R, IMS Health Inc. mod Kommissionen for tet (1)
 De Europæiske Fællesskaber.
 (Annullationssøgsmål — tilbagetrækning af den anfægtede
 (Særlige rettergangsformer — konkurrenceret — klage — retsakt — ufornødent at træffe afgørelse)
 påstået misbrug af ophavsrettigheder — Kommissionens
 beslutning om beskyttelsesforanstaltninger — betingelser
 for at træffe foreløbige forholdsregler — Fumus boni juris (2002/C 144/95)
 — uopsættelighed — interesseafvejning)
 (Processprog: græsk)
 (2002/C 144/94)
 (Processprog: engelsk) I sag T-235/01, Georgios Caravelis, tjenestemand ved Europa-
 Parlamentet, Bruxelles, ved avocat C. Tagaras, mod Europa-
 Parlamentet (befuldmægtigede: J.F. De Wachter, C. Karamarcos
 og N. Korogiannakis), angående en påstand om annullation af
 stillingsopslag nr. 9186 om besættelse af en stilling A3 som
 I sag T-184/01 R, IMS Health Inc., Fairfield, Connecticut (USA), chef for Informationskontoret i Athen, har Retten (Femte
 ved solicitors N. Levy og J. Temple-Lang og barrister R. Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.D. Cooke, og
 O’Donoghue, og med valgt adresse i Luxembourg, mod dommerne R. Garcı́a-Valdecasas og P. Lindh; justitssekretær:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti- H. Jung, den 21. marts 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion
 gede: E. Gippini Fournier, A. Whelan og F. Siredney-Garnier), lyder således:
 støttet af: AzyX Deutschland GmbH Geopharma Information
 Services, Neu-Isenburg (Tyskland), ved avocats G. Vandersan-
 den, L. Levi og D. Dugois, og med valgt adresse i Luxembourg, 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 National Data Corporation, Atlanta, Georgia (USA), ved I.
 Forrester, QC, solicitor F. Fine og avocats C. Price og A. F.
 Gagliardi, og med valgt adresse i Luxembourg, NDC Health 2) Hver part bærer sine omkostninger.
 GmbH & Co. KG, Bad Camberg (Tyskland), ved I. Forrester,
 QC, solicitors F. Fine og M. Powell og avocats C. Price og A. F.
 Gagliardi, og med valgt adresse i Luxembourg, angående en
 (1) EFT C 331 af 24.11.2001.
 anmodning om foreløbige forholdsregler vedrørende Kommis-
 sionens beslutning af 3. juli 2001 om en procedure i henhold
 til artikel 82 EF (sag COMP D3/38.044 - NDC Health/IMS
 Health: foreløbige forholdsregler), har Rettens præsident den


text:
C 372/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.12.2000
 Sag anlagt den 17. oktober 2000 af ICAT FOOD SpA mod De pågældende myndigheder har hævdet, at ART.1-certifika-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber terne er gyldige, idet der ikke ses at foreligge nogen vildledning
 i forbindelse med de eksporterende selskabers erklæringer.
 Således kan der ikke lægges vægt på Kommissionens principale
 (Sag T-327/00) indsigelse, hvorefter der i det konkrete tilfælde ikke kan antages
 at foreligge nogen »aktiv fejl« fra de pågældende myndigheders
 side.
 (2000/C 372/28)
 Opfyldelsen af de to andre betingelser i artikel 222 har
 Kommissionen alene anfægtet indirekte.
 (Processprog: italiensk)
 Da der foreligger den angivelige fejl ved fortolkningen af
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der »kumulationsreglen«, gør sagsøgeren gældende, at Kommissio-
 den 20. oktober 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De nens overbevisning om, at »kumulationen« af tyrkiske varer og
 Europæiske Fællesskaber af ICAT FOOD SpA ved advokaterne EF-varer ikke var aftalt, har betydet, at EF’s inspektører undlod
 Roberto Delfino, Genova, Massimo Merolo, Rom, Flora Santa- at beregne procentdelen af råvarer fra tredjelande og at
 niello, Lecce, og Daniele P. Domenicucci, Pescara, og med valgt bedømme, i hvilket omfang denne procentdel eventuelt over-
 adresse i Luxembourg hos advokat Alain Lorang, 51, rue steg tolerancegrænsen (på 10 %), der er fastsat i Associeringsrå-
 Albert I. det EF-Tyrkiet.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af beslutning C(2000) 1612 af 19. juni
 2000, hvorved Kommissionen afslog ansøgningen om
 undladelse af i medfør af EF-toldkodeksens artikel 220,
 stk. 2, litra b), at efteropkræve told ved indførsel af tre
 partier tun fra Tyrkiet, idet efteropkrævning blev foretaget Sag anlagt den 24. oktober 2000 af Mario Costacurta mod
 ved skrivelserne IM4 548/P af 8. september 1995, 866/E Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 af 9. januar 1996 og 2656/H af 24. januar 1996.
 — Sagsøgte, Europa-Kommissionen, tilpligtes at betale sa- (Sag T-328/00)
 gens omkostninger.
 (2000/C 372/29)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Processprog: fransk)
 Grundlaget for denne sag er EF-myndighedernes anfægtelse af
 de ATR.1-certifikater, der er blevet udstedt af Tyrkiet, i Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 forbindelse med overgangen til fri omsætning ekspederet af den 24. oktober 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Genova Toldkammer af tre partier dåseemballeret tun indkøbt Europæiske Fællesskaber af Mario Costacurta, Luxembourg,
 hos det tyrkiske firma Kervitas. Anfægtelsen var begrundet ved advokat Marc Petit, Luxembourg.
 med, at en stor del af de råvarer, der var blevet anvendt til
 fremstilling af de eksporterede produkter, ikke udelukkende Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 havde oprindelse i Tyrkiet, og at de pågældende firmaer ikke
 havde foretaget fysisk adskillelse af de tyrkiske råvarer og af
 råvarer med anden oprindelse. — Det stiltiende afslag på hans ansøgning af 6. juni 2000
 annulleres.
 Til støtte for påstanden gør sagsøgeren gældende, at der — Det fastslås, at sagsøgeren i overensstemmelse med
 foreligger en overtrædelse af EF-toldkodeksens artikel 220, artikel 3 i vedtægtens bilag X skal ansættes i et tredjeland
 stk. 2, litra b), af proportionalitetsprincippet og af begrundel- med virkning fra den 1. september 2000.
 sespligten, jf. herved EF-traktatens artikel 153.
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes
 Hvad angår artikel 220 i nævnte kodeks bemærkes, at såfremt at betale alle sagens omkostninger.
 efteropkrævningen af afgifterne måtte være begrundet (hvilket
 i det mindste er tvivlsomt) og såfremt der eventuelt måtte — Det tages til efterretning, at sagsøgeren tager forbehold
 foreligge en fejl fra de tyrkiske myndigheders side i det for sine øvrige rettigheder eller adkomst til at iværksætte
 dokument, hvorved oprindelsescertifikaterne udstedes, må en andre retsskridt, navnlig hvad angår kravet om erstatning
 sådan fejl imidlertid kvalificeres som en »aktiv fejl«. af hans tab.


text:
16.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 381/29
 Rettens kendelse af 25. september 2015 — Kolarova mod REA
 (Sag T-533/14 P) (1)
 ((Appel - personalesag - kontraktansat - REA - ansættelsesmyndighedens beføjelser - delegering til Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder (PMO) - søgsmål rettet mod den delegerende institution - åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet))
 (2015/C 381/31)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Desislava Kolarova (Bruxelles, Belgien) (ved advokat F. Frabetti)
 Den anden part i appelsagen: Forvaltningsorganet for Forskning (REA) (ved S. Payan Lagrou, som befuldmægtiget, bistået af advokat B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af Personaleretten (Tredje Afdeling) den 30. april 2014, Kolarova mod REA (F-88/13, Sml. Pers., EU:F:2014:58), bl.a. med påstand om ophævelse af denne kendelse
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Desislava Kolarova bærer sine egne omkostninger og betaler de af Forvaltningsorganet for Forskning (REA) afholdte omkostninger i appelsagen.
 (1) EUT C 351 af 6.10.2014.


text:
15.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 59/31
 Sag anlagt den 3. december 2015 — Cham og Bena Properties mod Rådet
 (Sag T-708/15)
 (2016/C 059/34)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Cham Holding Co. SA (Damaskus, Syrien) og Bena Properties Co. SA (Damaskus) (ved advokat E. Ruchat)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgernes påstande
 —
 Sagsøgernes søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgerne gives medhold.
 —
 Den Europæiske Union tilpligtes at erstatte den af sagsøgerne lidte skade med et beløb, som Retten fastlægger.
 —
 Der udpeges en sagkyndig med henblik på at fastslå det fulde omfang af den af sagsøgerne lidte skade.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført tre principale anbringender og et subsidiært anbringende vedrørende den skade, som de har lidt, og som Den Europæiske Union bærer ansvaret for.
 1.
 Første anbringende vedrørende ulovligheden af de retsakter, som Rådet har vedtaget, idet Rådet undlod at opfylde sin forpligtelse til at udvise agtpågivenhed, idet det traf sine afgørelser omfattende sagsøgerne med vage og upræcise begrundelser, selv om retspraksis pålægger Rådet at give en nøje begrundelse for dets afgørelser, og ved at se bort fra sin forpligtelse til at høre sagsøgerne forud for fastholdelsen af deres navn på sanktionslisterne. De restriktive foranstaltninger vedtaget over for sagsøgerne er desuden ubegrundede og uforholdsmæssige og tilsidesætter deres ret til omdømme og deres ejendomsret.
 2.
 Andet anbringende vedrørende den ikke-økonomiske skade, som sagsøgerne har lidt, idet opførelsen af deres navne på sanktionslisterne har skadet deres omdømme.
 3.
 Tredje anbringende vedrørende den materielle skade, som sagsøgerne har lidt som følge af deres opførelse på listerne over personer og enheder, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger, idet de har mistet talrige kontrakter og talrige indtægtskilder.
 4.
 Fjerde anbringende, der er anført subsidiært, vedrørende Den Europæiske Unions objektive ansvar for de skader, som sagsøgerne er blevet påført som følge af opførelsen af deres navne på listerne over personer og enheder, der er omfattet af sanktionerne over for Syrien.


text:
C 101/34 DA Den Europæiske Unions Tidende 26.4.2003
 M. van Dam, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska- KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 ber (befuldmægtigede: H. van Vliet og W. Wils), angående en FØRSTE INSTANS
 påstand om annullation af Kommissionens beslutning SG
 (2001) D/286098 af 9. februar 2001, hvorved Kommissionen
 den 31. januar 2003
 afviste anmodningen om, at fartøjet Arizona blev udelukket
 fra anvendelsesområdet for Rådets forordning (EF) nr. 718/
 1999 af 29. marts 1999 om en kapacitetspolitik for Fællesska- i sag T-224/02 R, Miguel Forcat Icardo mod Kommissio-
 bets indlandsflåder til fremme af vandvejstransporten (EFT nen for De Europæiske Fællesskaber
 L 90, s. 1), har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi og (Foreløbige forholdsregler — tjenestemænd — afvisning —
 M. Jaeger; justitssekretær: H. Jung, den 13. december 2002, uopsættelighed — ingen)
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (2003/C 101/63)
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2) Kommissionen bærer sagens omkostninger. (Processprog: fransk)
 ( 1) EFT C 186 af 30.6.2001.
 I sag T-224/02 R, Miguel Forcat Icardo, tjenestemand ved
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles, ved
 avocat M.A. Lucas, mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og H. Tserepa-
 Lacombe), angående en påstand om i det væsentlige, at
 Kommissionen tilpligtes at efterkomme sit tilsagn om at
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS udstationere sagsøgte ved FAO i Rom, og at sagsøgerens
 bedømmelsesrapport for 1999-2001, udfærdiget den
 18. marts 2002, stilles i bero, har præsidenten for Retten den
 den 11. februar 2003 31. januar 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 i sag T-83/02, Jan Pflugradt mod Den Europæiske Central- 1) Anmodningen om foreløbige forholdsregler afvises.
 bank (1)
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (Ansatte i Den Europæiske Centralbank — tjenstlig undersø-
 gelse — bebyrdende retsakt — administrativ procedure —
 afvisning)
 (2003/C 101/62)
 (Processprog: tysk) KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 3. februar 2003
 I sag T-83/02, Jan Pflugradt, Frankfurt am Main (Tyskland),
 ved avocat N. Pflüger, og med valgt adresse i Luxembourg, mod i sag T-253/02, Chafiq Ayadi mod Rådet for Den Europæi-
 Den Europæiske Centralbank (befuldmægtigede: V. Saintot, ske Union og Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 T. Gilliams og B. Wägenbaur), angående en påstand om skaber (1)
 annullation af skrivelsen af 28. februar 2002, hvorved Den
 Europæiske Centralbank meddelte sagsøgeren, at der var
 (Annullationssøgsmål — Rådets forordning — søgsmål
 iværksat en tjenstlig undersøgelse mod ham, har Retten
 anlagt mod Rådet og Kommissionen — delvis afvisning)
 (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. García-
 Valdecasas, samt dommerne P. Lindh og J.D. Cooke; justitssek-
 retær: H. Jung, den 11. februar 2003 afsagt kendelse, hvis (2003/C 101/64)
 konklusion lyder således:
 (Processprog: engelsk)
 1) Sagen afvises.
 2) Hver part bærer sine omkostninger.
 I sag T-253/02, Chafiq Ayadi, Dublin, ved solicitor A. Lyon og
 barrister S. Cox, mod Rådet for Den Europæiske Union
 ( 1) EFT C 118 af 18.5.2002. (befuldmægtigede: M. Vitsentzatos og M. Bishop) og Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede:
 M. Wilderspin og C. Brown), angående en påstand om delvis


text:
20.6.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/55
 Sag anlagt den 10. april 2009 — MRI mod Kommissionen
 (Sag T-154/09)
 2009/C 141/111
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Manuli Rubber Industries SpA (MRI) (Milano, Italien) (ved avvocati L. Radicati di Brozolo, M. Pappalardo og E. Marasà)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 Principalt:
 —
 Beslutningens artikel 1 annulleres delvist, for så vidt som den finder, at sagsøgeren har deltaget i en samlet og vedvarende overtrædelse i lasteslangesektoren i perioden mellem den 1. april 1986 og den 1. august 1992, og mellem den 3. september 1996 og den 2. maj 1997, især for perioden mellem den 3. september 1996 og den 9. maj 2000.
 —
 Den anfægtede beslutnings artikel 2, hvori sagsøgeren som følge af de fejl, som er beskrevet i nærværende søgsmål, blev pålagt en bøde på 4 900 000 EUR, annulleres.
 —
 Enhver indsigelse eller ethvert argument herimod forkastes.
 Subsidiært:
 —
 I overensstemmelse med artikel 229 EF nedsættes den bøde på 4 900 000 EUR, som sagsøgeren er blevet pålagt ved beslutningens artikel 2.
 I alle tilfælde:
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den i denne sag anfægtede beslutning er den samme som i sag T-146/09, Parker ITR og Parker-Hannifin mod Kommissionen.
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande for det første gjort gældende, at ovennævnte beslutning er ugyldig, for så vidt som den overtrædelse, som sagsøgeren anses for at have begået, blev kvalificeret som en samlet og vedvarende kartelaftale, som fandt sted i perioden mellem 1986 og 2007, og især eftersom overtrædelsen anses for at være begået i perioden mellem 1996 og 2000, og derfor omfatter den periode mellem september 1996 og maj 1997, som er genstand for sanktionen.
 Sagsøgeren gør i denne forbindelse gældende, at en overtrædelse ikke kan være samlet og vedvarende, når de enkelte overtrædelsesperioder, som i det foreliggende tilfælde, har været afbrudt i længere tid, frem for alt af positive begivenheder, som er uforenelige med viljen til at forsætte og gentage overtrædelsen, som for eksempel sagsøgerens offentlige og udtrykkelige afbrydelse af deltagelsen i kartellet, hvilket Kommissionen også anerkendte.
 Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at der er begået fejl ved fastsættelsen af bødens størrelse, navnlig henset til overtrædelsens varighed og grovhed og nedsættelsen som følge af sagsøgerens deltagelse i samarbejdsordningen.


text:
4.7.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 153/4
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 28. april 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-518/06) (1)
 (Traktatbrud - ansvarsforsikring for motorkøretøjer - artikel 43 EF og 49 EF - direktiv 92/49/EØF - national lovgivning, hvorefter forsikringsselskaber pålægges en kontraheringspligt - restriktion for etableringsfriheden og for den frie udveksling af tjenesteydelser - social beskyttelse af skadelidte ved motorkøretøjsulykker - proportionalitet - forsikringsselskabers frihed til at fastsætte tariffer - princippet om hjemlandstilsyn)
 2009/C 153/08
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Traversa og N. Yerrell, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved M. Fiorilli, som befuldmægtiget)
 Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Republikken Finland ved J. Himmanen, som befuldmægtiget
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 43 EF og 49 EF — tilsidesættelse af artikel 6, 9, 29 og 39 i Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv) (EFT L 228, s. 1) — beregning af forsikringspræmier — forpligtelser pålagt forsikringsgivere, der har hovedsæde i en anden medlemsstat
 Konklusion
 1)
 Den Italienske Republik frifindes.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Den Italienske Republik og Republikken Finland bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 42 af 24.2.2007.


text:
12.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/5
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 27. januar 2011 — Vandoorne NV mod Belgische Staat (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van Beroep te Gent — Belgien)
 (Sag C-489/09) (1)
 (Sjette momsdirektiv - artikel 11, punkt C, stk. 1, og artikel 27, stk. 1 og 5 - beskatningsgrundlag - forenklende foranstaltninger - forarbejdet tobak - banderoler - enkeltstående opkrævning af moms ved kilden - mellemleverandør - helt eller delvist manglende betaling af prisen - nægtelse af momsrefusion)
 2011/C 80/07
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van Beroep te Gent
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Vandoorne NV
 Sagsøgt: Belgische Staat
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van Beroep te Gent — fortolkning af artikel 11, punkt C, stk. 1, og artikel 27 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — forenklende foranstaltninger — national lovgivning der for importerede tobaksvarer, som er erhvervet eller fremstillet på det nationale område, foreskriver opkrævning af moms ved kilden, idet den udelukker en nedsættelse af beskatningsgrundlaget for afgiftspligtige, der har erlagt afgift af disse produkter
 Konklusion
 Artikel 11, punkt C, stk. 1, og artikel 27, stk. 1 og 5, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 2004/7/EF af 20. januar 2004, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som for at forenkle opkrævningen af merværdiafgift og bekæmpe svig eller unddragelse vedrørende forarbejdet tobak — idet den foreskriver, at denne afgift skal opkræves ved banderolering, på én gang og ved kilden af producenten eller importøren af disse produkter — udelukker de mellemleverandører, der indtræder senere i kæden af successive leveringer, fra retten til at få momsen refunderet i tilfælde af erhververens manglende betaling for disse produkter.
 (1) EUT C 37 af 13.2.2010.