text:
22.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 462/5
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. oktober 2014 — Europa-Parlamentet mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-65/13) (1)
 ((Annullationssøgsmål - forordning (EU) nr. 492/2011 - gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU - Eures-nettet - Europa-Kommissionens gennemførelsesbeføjelser - rækkevidde - artikel 291, stk. 2, TEUF))
 (2014/C 462/07)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Parlamentet (ved A. Tamás og J. Rodrigues, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Enegren og C. Zadra, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 13.4.2013.


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/5
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 15. juni 2006 — Heintz van Landewijck SARL mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene))
 (Sag C-494/04) (1)
 (Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - direktiv 92/12/EØF - punktafgift - toldbanderoler - sjette momsdirektiv - artikel 2 og 27 - forsvundne afgiftsmærker)
 (2006/C 212/09)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Heintz van Landewijck SARL
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën
 Sagens genstand
 Præjudiciel — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 27, stk. 1 og 5, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), som ændret ved Rådets niende direktiv 78/583/EØF (EFT L 194, s. 16) — fortolkning af Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (EFT L 76, s. 1) — spørgsmål om den nationale lovgivnings forenelighed med fællesskabsretten — afgiftsmærker for tobaksprodukter — bortkommet inden ibrugtagning
 Konklusion
 1)
 Hverken Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed eller proportionalitetsprincippet er til hinder for, at medlemsstaterne vedtager bestemmelser, hvorefter der ikke er adgang til godtgørelse af det erlagte punktafgiftsbeløb, når afgiftsmærker er forsvundet, inden de er blevet påført tobaksvarer, hvis mærkernes forsvinden ikke skyldes force majeure eller en ulykke, og det ikke er godtgjort, at mærkerne er blevet ødelagt eller er blevet gjort definitivt uanvendelige, hvorved det økonomiske ansvar for afgiftsmærkernes forsvinden således påhviler den, som har erhvervet dem.
 2)
 Artikel 27, stk. 5, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at tilsidesættelse af fristen for meddelelse ikke udgør en væsentlig procedurefejl, der medfører, at den undtagelsesforanstaltning, hvorom der er blevet givet meddelelse for sent, ikke kan finde anvendelse.
 3)
 Artikel 27, stk. 1 og 5, i sjette direktiv 77/388 skal fortolkes således, at en procedure med henblik på momsopkrævning ved hjælp af afgiftsmærker som den, der er fastsat i artikel 28 i lov om omsætningsafgift af 28. juni 1968 (Wet op de omzetbelasting), som fraviger den fælles ordning, er forenelig med de betingelser, der er fastsat ved disse bestemmelser i direktivet, og ikke går videre end nødvendigt for at forenkle afgiftsopkrævningen.
 4)
 Den omstændighed, at der ikke gælder en pligt til at godtgøre de beløb svarende til merværdiafgift, der er betalt ved erhvervelsen af afgiftsmærker, når disse mærker er forsvundet, inden de er blevet påført tobaksvarer, hvis deres forsvinden ikke skyldes force majeure eller en ulykke, og det ikke er godtgjort, at mærkerne er blevet ødelagt eller er blevet gjort definitivt uanvendelige, er ikke uforenelig med sjette direktiv 77/388, og navnlig dets artikel 27, stk. 1 og 5.
 (1) EUT C 45 af 19.2.2005.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
4.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/40
 Sag anlagt den 16. februar 2016 — Sartour mod Parlamentet
 (Sag T-78/16)
 (2016/C 118/47)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Sartour (Beveren, Belgien) (ved avocat M. Cherchi)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold.
 Parlamentets afgørelse, der er indeholdt i skrivelsen af 18. december 2015, hvorved Parlamentet underrettede sagsøgeren om afslag på det tilbud, som selskabet havde afgivet inden for rammerne af udbudsprocedure nr. 06B40/2015/M073 om koncessionen om levering af mad fra middelhavsområdet i Altiero Spinelli-bygningen, annulleres.
 —
 Parlamentets afgørelse af ukendt dato om tildeling af koncessionen om levering af mad fra middelhavsområdet i Altiero Spinelli-bygningen annulleres
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes sagsøgte at betale alle sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører en tilsidesættelse af det princip, der regulerer kriterierne for kvalitativ udvælgelse vedrørende de minimumstærskelværdier, der skal anvendes af udbyderne af tjenesteydelser, af konkurrenceprincippet og af princippet om ligebehandling af ansøgerne.
 2.
 Andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af princippet om begrundelse af afgørelser, der træffes af Den Europæiske Unions institutioner.
 3.
 Tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, lighedsprincippet og princippet om åbenhed i udbudsprocedurer, et åbenbart urigtigt skøn, tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og af overholdelsen af princippet om den fri konkurrence mellem ansøgerne.


text:
11.8.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 227/15
 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle (»fugledirektivet«). Sag anlagt den 3. juli 2001 af Kommissionen for De
 Fra den samme dato erstattedes forpligtelserne i henhold til Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 artikel 4, stk. 4, første led, i fugledirektivet af kravene i artikel 6,
 stk. 2, 3 og 4, i Rådets direktiv 92/43/EØF om bevaring af (Sag C-259/01)
 naturtyper samt vilde dyr og planter (»levestedsdirektivet«) i
 overensstemmelse med artikel 7 i sidstnævnte direktiv. (2001/C 227/27)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. juli
 For så vidt angår artikel 4, stk. 4, første led, i fugledirektivet og 2001 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen
 henvisningen deri til artikel 6, stk. 3 og 4, i levestedsdirektivet, for De Europæiske Fællesskaber ved Roland Tricot, som
 har den svenske regering anset det for nødvendigt at foretage befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 en række lovændringer for at kunne garantere direktivets
 gennemførelse. Kommissionen gør gældende, at de nødvendige Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 foranstaltninger ikke er blevet truffet ved udløbet af den frist følgende påstande:
 på to måneder, som var fastsat i den begrundede udtalelse. a) Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets
 Hvad angår samrådskravet i artikel 6, stk. 3, i fugledirektivet, direktiv 98/30/EF af 22. juni 1998 om fælles regler for
 gør Kommissionen gældende, at de nødvendige foranstalt- det indre marked for naturgas (1), særligt direktivets
 ninger ikke er blevet truffet ved udløbet af den frist på to artikel 29, idet den ikke har vedtaget de love og admi-
 måneder, som var fastsat i den begrundede udtalelse. nistrative bestemmelser, som er nødvendige for at efter-
 komme direktivet eller under alle omstændigheder ikke
 har underrettet Kommissionen om disse bestemmelser.
 Hvad endelig den mangelfulde gennemførelse af fugledirekti-
 vets artikel 9 angår, indeholder de lovbestemmelser, som efter b) Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 det af Sverige anførte inkorporerer artikel 9 i svensk ret, ninger.
 nemlig § 23a i jagtbekendtgørelsen, der inkorporerer artikel 9,
 stk. 1, litra a), § 9 i jagtloven, som inkorporerer artikel 9, Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 stk. 1, litra c), og § 31 i jagtbekendtgørelsen, som inkorporerer
 artikel 9, stk. 1, litra b), ikke de særlige angivelser, som kræves I henhold til 249, stk. 3, EF og artikel 10, stk. 1, EF, skulle
 ifølge fugledirektivets artikel 9, stk. 2. De andre undtagelser, Frankrig træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på
 som findes i den svenske jagtbekendtgørelse (§ 14, 15, 20, 21, at gennemføre direktiv 98/30/EF senest den 10. august 2000,
 27 og 29), i § 12 i fredningsbekendtgørelsen (SFS 1998, som er den dato, der er fastsat i direktivets artikel 29.
 s. 1790) samt i § 5 i Naturfredningsstyrelsens beskyttelsesbe-
 stemmelser (NFS 1997, s. 5) angår ikke de oplysninger, som (1) EFT L 204 af 21.7.1998, s. 1.
 kræves ifølge fugledirektivets artikel 9, stk. 2. Desuden angiver
 § 9b i jagtbekendtgørelsen ikke risikovilkårene i overensstem-
 melse med kravene herom i fugledirektivets artikel 9, stk. 2,
 tredje led.
 Slettelse af sag C-216/00 (1)
 (2001/C 227/28)
 (1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1. Ved kendelse af 28. maj 2001 har præsidenten for De
 (2) EFT L 223 af 13.8.1997, s. 9. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-216/00,
 (3) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 233 af 12.8.2000.


text:
10.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 233/9
 Rettens dom af 3. juli 2013 — Warsteiner Brauerei Haus Cramer mod KHIM — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)
 (Sag T-243/12) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket ALOHA 100 % NATURAL - det ældre nationale ordmærke ALOA - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2013/C 233/15
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Warsteiner Brauerei Haus Cramer KG (tidligere International Brands Germany GmbH & Co. KG) (Warstein, Tyskland) (ved advokaterne B. Hein og M.-H. Hoffmann)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, derefter A. Schifko, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Stuffer SpA (Bolzano, Italien) (ved advokat F. Jacobacci)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. marts 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1058/2011-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Stuffer SpA og Warsteiner Brauerei Haus Cramer KG, tidligere International Brands Germany GmbH & Co. KG.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Warsteiner Brauerei Haus Cramer KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 217 af 21.7.2012.


text:
25.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 199/2
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 28. juni 2007 — Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft mbH mod Land Baden-Württemberg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Baden-Baden — Tyskland)
 (Sag C-466/03) (1)
 (Direktiv 69/355/EØF - kapitaltilførselsafgifter - national lovgivning, hvorefter der opkræves notargebyrer for attestering af overførsler af anparter i anpartsselskaber - gebyrafgørelse - betegnelse som »lignende afgift som kapitaltilførselsafgift« - forudgående formalitet - børsomsætningsskat - afgifter, der har karakter af vederlag)
 (2007/C 199/02)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landgericht Baden-Baden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft mbH
 Sagsøgt: Land Baden-Württemberg
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landgericht Baden-Baden — fortolkning artikel 10, litra c), i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter (EFT 1969 II, s. 405), som ændret ved Rådets direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985 (EFT L 156, s. 23) — kapitalforhøjelse i et anpartsselskab ved apportindskud af en anpart i et andet selskab — gebyrer opkrævet for oprettelse af et notarialdokument, hvorved overførslen af anparten attesteres
 Konklusion
 Artikel 10, litra c), i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter, som ændret ved Rådets direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985, er til hinder for opkrævning af notargebyrer for attestering af en overførsel af anparter i et selskab, der er gennemført som et indskud i forbindelse med en kapitalforhøjelse i et kapitalselskab, under en ordning, som er kendetegnet ved, at notarerne er tjenestemandsansatte, og at gebyrerne, i det mindste delvist, betales til staten til dækning af offentlige udgifter.
 (1) EUT C 21 af 24.1.2004.


text:
23.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/13
 Rettens kendelse af 18. december 2012 — Ungarn mod Kommissionen
 (Sag T-320/11) (1)
 (Annullationssøgsmål - søgsmålsfrist - begyndelsestidspunkt - for sent anlagt søgsmål - afvisning)
 2013/C 55/23
 Processprog: ungarsk
 Parter
 Sagsøger: Ungarn (ved M. Fehér, K. Szíjjártó og K. Veres, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. von Rintelen og A. Sipos, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2011/192/EU af 28. marts 2011 om udelukkelse af visse udgifter afholdt af Ungarn under programmet for støtte til førtiltrædelsesforanstaltninger for landbruget og udvikling af landdistrikterne (Sapard) i 2004 fra EU-finansiering (EUT L 81, s. 14)
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Ungarn betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 252 af 27.8.2011.


text:
22.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 287/38
 Sag anlagt den 30. juli 2012 — El Hogar Perfecto del Siglo XXI mod KHIM — Wenf International Advisers (Sacacorchos)
 (Sag T-337/12)
 2012/C 287/68
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL (Madrid, Spanien) (ved advokaterne C. Ruiz Gallegos og E. Veiga Conde)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Wenf International Advisers Ltd (Tortola, De Britiske Jomfruøer)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 1. juni 2012 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) i sag R 89/2011-3 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret og Wenf International Advisers tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: Proptrækker — EF-design nr. 0 0083 0831-0001
 Indehaver af EF-designet: El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL
 Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Wenf International Advisers Ltd
 Begrundelse for begæringen om ugyldighedserklæring: Nationalt design af flaskeåbner
 Ugyldighedsafdelingens afgørelse: Medhold i begæringen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 4 og artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 6/2002
 —
 Tilsidesættelse af artikel 4 og artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 6/2002.


text:
Nr . C 269/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14 . 9 . 96
 a ) Kommissionens direktiv 93/63/EØF ( l ) af 5 . juli Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 1993 om gennemførelsesbestemmelser for overvåg
 ning af og kontrol med leverandører og anlæg i EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn
 henhold til Rådets direktiv 91 /682/EØF ( 2 ) om til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 afsætning af prydplanteformeringsmateriale og som det rettes til, indebærer, at medlemsstaterne er forplig
 prydplanter, og tet til at overholde de frister, der i direktiverne er fastsat for
 gennemførelse . Da fristen ifølge det her omhandlede direk
 b ) Kommissionens direktiv 93/78/EØF af 21 . septem tiv udløb den 1 . januar 1993 , havde Den Italienske Republik
 ber 1993 om supplerende gennemførelsesbestem endnu ikke udstedt de bestemmelser, der er nødvendige for
 melser til listerne over sorter af prydplanteforme at efterkomme direktivet .
 ringsmateriale og prydplanter, der føres af leveran
 dørerne i henhold til Rådets direktiv 91/682/EØF ( 3 ),
 (') EFT nr . L 167 af 22 . 6 . 1992 , s . 17 .
 og/eller ved ikke at have givet Kommissionen med
 delelse om disse bestemmelser har undladt at opfylde
 sine forpligtelser i henhold til artikel 6 i direktiv
 93/63/EØF og artikel 3 i direktiv 93/78/EØF samt i
 henhold til EØF-traktaten .
 — Kongeriget Belgien tilpligtes at afholde sagens omkost Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 ninger. afsagt den 9. juli 1996 af Office of the Industrial Tribunals
 and the Fair Employment Tribunal i sagen Mary Teresa
 Maggorian og Irene Patricia Cunningham mod Eastern
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Health & Social Services Board og Department of Health 8c
 Social Services
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag C-236/93 ( 4 ). De frister, der er fastsat i ( Sag C-246/96 )
 direktiverne, udløb den 30 . juni 1994 . ( 96/C 269/34 )
 (') EFT nr . L 250 af 7. 10 . 1993 , s . 31 . Ved kendelse afsagt den 9 . juli 1996 , indgået til Domstolens
 (2) EFT nr . L 376 af 31 . 12 . 1991 , s . 21 . Justitskontor den 17 . juli 1996 , har Office of the Industrial
 ( 5) EFT nr. L 256 af 14 . 10 . 1993 , s . 19 . Tribunals and the Fair Employment Tribunal i sagen Mary
 (4 ) Se side 11 i denne Tidende . Teresa Maggorian og Irene Patricia Cunningham mod
 Eastern Health & Social Services Board og Department of
 Health & Social Services forelagt De Europæiske Fællesska
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 følgende spørgsmål :
 Sag anlagt den 12 . juli 1996 af Kommissionen for De Når
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 ( Sag C-245/96 ) a ) en arbejdstager har været ansat af en sundhedsmyndig
 ( 96/C 269/33 hed, der er en del af det offentlige, og haft beskæftigelse
 på området for behandling af mentalt syge patienter, for
 hvilket der gælder en erhvervstilknyttet pensionsord
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den ning
 12 . juli 1996 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Anto b ) arbejdstageren i hele det relevante tidsrum har været
 nio Aresu , Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuld medlem af eller været kvalificeret til at være medlem af
 mægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos pensionsordningen
 Gomez de la Cruz, Wagner-Centret, rue Alcide de
 Gasperi . c ) pensionsordningen indeholder en betingelse, hvorefter
 de , som arbejder fuld tid og anvender hele eller i det
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : væsentlige hele deres arbejdstid ( disse betegnes som
 » Mental Health Officers «) på behandling af mentalt
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik har undladt at syge patienter i modsætning til ansatte, der udfører
 opfylde sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv samme arbejde på deltid, har ret til visse tillægsydelser,
 92/42/EØF af 21 . maj 1992 om krav til virkningsgrad i nærmere bestemt således : personer, som er fyldt 50 år
 nye varmtvandskedler, der anvender flydende eller eller mere, og som har været beskæftiget som » Mental
 luftformigt brændsel ( ! ), idet den ikke har givet Kom Health Officer « i 20 år ( herefter benævnt » optjenings
 missionen meddelelse om de ved lov eller administrativt beskæftigelsen «), og som fortsat er beskæftiget som
 fastsatte bestemmelser, hvorved dette direktiv er gen » Mental Health Officer «,
 nemført i Italien , eller ikke har truffet de foranstaltnin
 ger, der er nødvendige for at efterkomme direktivet. i ) får deres efterfølgende beskæftigelse med henblik på
 pensionsberegning anerkendt med det dobbelte af
 — Den Italienske Republik tilpligtes at afholde sagens dennes udstrækning ( herefter benævnt » dobbelt
 omkostninger. tidsbeskæftigelse «)


text:
14 . 6 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 181 /23
 Slettelse af sag T- 187/96 (') Slettelse af sag T-139/95 (')
 97/C 181 /50 ) ( 97/C 181 /53 )
 (Processprog: fransk) (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 19 . marts 1997 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Ved kendelse af 15 . april 1997 har formanden for Anden
 Første Instans besluttet, at sag T- 187/96, Salini Costruttori Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første In
 Spa mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, stans besluttet, at sag T-139/95 , Georges Cantone mod
 skal slettes af registret. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slet
 tes af registret.
 (') EFT nr. C 27 af 25 . 1 . 1997.
 (M EFT nr. C 229 af 2 . 9 . 1995 .
 Slettelse af sag T-l 88/96 (')
 ( 97/C 181 /51 ) Slettelse af sag T-2 13/96 H
 ( 97/C 181 /54 )
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 19 . marts 1997 har formanden for Første (Processprog: fransk)
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Ved kendelse af 18 . april 1997 har formanden for Første
 Første Instans besluttet, at sag T-l 88/96 , Salini Costruttori
 Spa mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første In
 skal slettes af registret. stans besluttet, at sag T-213/96, Giorgio Lebedef mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slet
 (') EFT nr. C 40 af 8 . 2 . 1997 . tes af registret.
 (') EFT nr. C 54 af 22 . 2 . 1997.
 Slettelse af sag T-196/96 (')
 ( 97/C 181 /52 )
 Slettelse af sag T-133/96 (')
 (Processprog: fransk) ( 97/C 181 /55 )
 Ved kendelse af 10. april 1997 har formanden for Første
 (Processprog: nederlandsk)
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første In
 stans besluttet, at sag T-196/96, Giorgio Lebedef mod
 Ved kendelse af 23 . april 1997 har formanden for Første
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slet
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første In
 tes af registret.
 stans besluttet, at sag T-133/96 , Michael Boessen mod Det
 (') EFT nr. C 54 af 22 . 2 . 1997.
 Økonomiske og Sociale Udvalg, skal slettes af registret.
 (') EFT nr. C 318 af 26 . 10 . 1996 .


text:
21.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 170/43
 Sag anlagt den 21. maj 2007 — Bøhmer mod Parlamentet
 (Sag F-47/07)
 (2007/C 170/82)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Joachim Bøhmer (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Parlamentets Informationskontors afgørelse vedrørende »forfremmelsespolitik og karriereplanlægning« af 6. juli 2005 og »fremgangsmåden ved tildeling af points for fortjeneste og ved forfremmelse« af 25. juli 2005 erklæres ugyldige.
 —
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse A* 13 med virkning fra den 1. januar 2005 i forbindelse med forfremmelsesåret 2005 annulleres.
 —
 Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, der er tjenestemand i Europa-Parlamentet i lønklasse AD 12 og i øjeblikket viceformand for Union syndicale i Luxembourg, har for det første gjort gældende, at de ovenfor under påstandene nævnte afgørelser er ugyldige. Sagsøgeren kvalificerer disse afgørelser som almindelige gennemførelsesbestemmelser som omhandlet i artikel 10 i vedtægten for tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber (herefter »vedtægten«), hvis vedtagelse således burde have fulgt den i bestemmelsen fastsatte procedure.
 Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45, af princippet om ret til en karriere, af princippet om ligebehandling, af begrundelsespligten, samt at der foreligger et åbenbart fejlskøn. Han har navnlig anført, at administrationen — efter at den som følge af hans første klage annullerede afgørelsen om at tildele ham to points for fortjeneste — burde have forfremmet ham til lønklasse AD 13.
 Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at han har været udsat for forskelsbehandling som følge af hans aktiviteter som fagforeningsrepræsentant i strid med vedtægtens artikel 1d, og artikel 24b, med artikel 1, stk. 6, i bilag II til vedtægten samt med artikel 17 i rammeaftalen mellem Europa-parlamentet og institutionens fagforeninger og andre faglige sammenslutninger af 12. juli 1990.


text:
C 48/22 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.1999
 Slettelse af de forenede sager C-388/97 og C-389/97 (1) Slettelse af sag C-409/97 (1)
 (1999/C 48/40) (1999/C 48/44)
 Ved kendelse af 11. november 1998 har prñsidenten for Ved kendelse af 19. november 1998 har formanden for
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at de Fùrste Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 forenede sager C-388/97 og C-389/97 (anmodninger om besluttet, at sag C-409/97, Kommissionen for De Europñ-
 prñjudiciel afgùrelse fra Frankrigs Conseil d'EÂtat), Froma- iske Fñllesskaber mod Hertugdùmmet Luxembourg, skal
 gerie Philipona SA m.fl. mod Republikken Frankrig, skal slettes af registeret.
 slettes af registeret.
 (1) EFT C 41 af 7.2.1998.
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998.
 Slettelse af sag C-415/97 (1)
 Slettelse af sag C-253/98 (1) (1999/C 48/45)
 (1999/C 48/41)
 Ved kendelse af 24. november 1998 har prñsidenten for
 Ved kendelse af 11. november 1998 har prñsidenten for De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-415/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 C-253/98, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber mod Den Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 41 af 7.2.1998.
 ( ) EFT C 278 af 5.9.1998.
 1
 Slettelse af sag C-167/98 (1)
 Slettelse af sag C-397/97 ( )
 1
 (1999/C 48/46)
 (1999/C 48/42)
 Ved kendelse af 2. december 1998 har prñsidenten for De
 Ved kendelse af 13. november 1998 har prñsidenten for Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-167/98, Westdeutsche Landesbank Girozentrale mod
 C-397/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber Johannes Leon (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registeret. Oberster Gerichtshof), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 26 af 24.1.1998. (1) EFT C 209 af 4.7.1998.
 Slettelse af sag C-274/94 (1) Slettelse af sag C-305/98 P (1)
 (1999/C 48/43) (1999/C 48/47)
 Ved kendelse af 17. november 1998 har prñsidenten for Ved kendelse af 7. december 1998 har prñsidenten for De
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-274/94, Det Forenede Kongerige Storbritannien og C-305/98 P, David T. Keeling mod Harmoniseringskonto-
 Nordirland mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- ret for det Indre Marked (varemñrker og mùnstre), skal
 skaber, skal slettes af registeret. slettes af registeret.
 (1) EFT C 351 af 10.12.1994. (1) EFT C 312 af 10.10.1998.


text:
C 233/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12.8.2000
 Sag anlagt den 24. maj 2000 af Laurent Bal mod Kommis- — Kommissionen har foretaget et åbenbart fejlskøn i relation
 sionen for De Europæiske Fællesskaber til varigheden af arbejdsopgaverne på B-niveau og har
 tilsidesat pligten til at udvise den fornødne omhu.
 (Sag T-139/00)
 — Begrundelsespligten er tilsidesat.
 (2000/C 233/56)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Sag anlagt den 25. maj 2000 af Zapf Creation AG mod
 den 24. maj 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemær-
 Europæiske Fællesskaber af Laurent Bal, Walhain (Belgien), ved ker, mønstre og modeller)
 advokat Isabelle Cooreman, Bruxelles.
 (Sag T-140/00)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (2000/C 233/57)
 — Kommissionens afgørelse af 28. januar 2000 annulleres.
 — Den interne udvælgelsesprøve med referencenummeret (Processprog: tysk)
 KOM/TB/99 for lønklasserne B5/B4 annulleres.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Subsidiært: den 25. maj 2000 anlagt sag mod Harmoniseringskontoret for
 det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller) af
 — Kommissionen tilpligtes at betale et beløb på Zapf Creation AG, Rödental/Coburg (Forbundsrepublikken
 300 000 BEF til sagsøgeren som erstatning for økono- Tyskland), ved advokat Axel Kockläuner, advokatfirmaet
 misk og ikke-økonomisk skade. Meissner, Bolte & Partner, München.
 Mere subsidiært, og forud for afgørelsen af realiteten: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Den af Tredje Appelkammer ved Harmoniseringskontoret
 — Der gives sagsøgeren tilladelse til, at han med et hvilket for det Indre Marked trufne afgørelse R348/1999-3 af
 som helst bevismiddel søger at føre bevis for, at de 21. marts 2000 annulleres.
 stillinger, som han besatte som vikar, havde karakter af
 ansættelser på niveau »B«, og at han i forbindelse med — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens
 sine vikariater udførte opgaver på et niveau, der svarede omkostninger.
 til niveau B.
 Mest subsidiært: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i Det omhandlede vare- Ordmærket »New Born Baby« —
 overensstemmelse med artikel 87 i procesreglementet. mærke: ansøgning nr. 650234
 Vare eller tjenesteydelse: Varer i klasse 28 (dukker til lege-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter formål samt tilbehør til disse duk-
 ker i form af legetøj)
 Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har overtrådt Den for appelkammeret Undersøgerens afslag på registre-
 meddelelsen om udvælgelsesprøven og artikel 5, stk. 1, i bilag påklagede afgørelse: ring
 III til vedtægten. Kommissionen vurderede fejlagtigt, at kun
 den erfaring, der er erhvervet som ansat i lønklasse B, skal Søgsmålsgrunde: — Urigtig anvendelse af artikel 7,
 tages i betragtning for at opnå tilladelse til at deltage i prøven. stk. 1, litra b), i forordning
 Formuleringen af meddelelsen om udvælgelsesprøven skal (EF) nr. 40/94
 imidlertid fortolkes således, at det kun er niveauet for ansøge-
 — Urigtig anvendelse af artikel 7,
 rens faktiske erfaring, der er afgørende.
 stk. 1, litra c), i forordning (EF)
 nr. 40/94
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort gældende: — Tilsidesættelse af princippet
 om kontradiktion
 — Kommissionen har foretaget et åbenbart fejlskøn i relation
 til det erfaringsniveau, som er opnået ved varetagelse af
 arbejdsopgaver på B-niveau.


text:
18.8.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 250/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Hannover (Tyskland) den 4. juni 2012 — Samantha Elrick mod Bezirksregierung Köln
 (Sag C-275/12)
 2012/C 250/16
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgericht Hannover
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Samantha Elrick
 Sagsøgt: Bezirksregierung Köln
 Præjudicielt spørgsmål
 Er artikel 20 og 21 TEUF til hinder for en ordning i national ret, hvorefter en tysk statsborger, som har fast bopæl i Tyskland, og som studerer ved en uddannelsesinstitution i en af Den Europæiske Unions medlemsstater, nægtes uddannelsesstøtte i henhold til Bundesausbildungsförderungsgesetz (herefter »BAföG«) under studier ved denne uddannelsesinstitution, fordi den udenlandske uddannelse kun varer ét år, mens hun i henhold til BAföG kunne have modtaget uddannelsesstøtte under en tilsvarende uddannelse, der ligeledes varer ét år, i Tyskland?


text:
C 355/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9.12.2000
 Bruxelles) og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat vidt denne beslutnings artikel 3 og 4 kender visse støtteforan-
 J. Loesch, 11, Rue Goethe, mod Kommissionen for De staltninger ulovlige og uforenelige med fællesmarkedet og
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Kreuschitz og kræver dem tilbagebetalt, har Retten (Tredje Udvidede Afde-
 N. Kahn), angående en påstand om, at Kommissionen tilpligtes ling), sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dom-
 at erstatte det erhvervsmæssige tab, som sagsøgeren påstår at merne J. Azizi, R.M. Moura Ramos, M. Jaeger og P. Mengozzi;
 have lidt som følge af vedtagelsen af Kommissionens forord- justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den 29. sep-
 ning (EF) nr. 2529/97 af 16. december 1997 om indførelse af tember 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 en midlertidig antidumping- og udligningstold på importen af
 opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge (EFT 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 L 346, s. 63), har Retten (Tredje Udvidede Afdeling), sammen-
 sat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi, 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 R.M. Moura Ramos, M. Jaeger og P. Mengozzi; justitssekretær:
 fuldmægtig J. Palacio González, den 24. oktober 2000 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således: (1) EFT C 174 af 19.6.1999.
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagsøge-
 ren 431 000 NOK i erstatning.
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen.
 3) Kommissionen bærer sine egne og tre fjerdedele af sagsøgerens
 omkostninger.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 4) Sagsøgeren bærer en fjerdedel af sine egne omkostninger.
 den 3. oktober 2000
 (1) EFT C 160 af 5.6.1999.
 i sag T-130/99, David Crabbe mod Det Europæiske Center
 for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop) (1)
 (Tjenestemænd — oprettelse af en sprogtjeneste — stillingta-
 gen til sagen ufornøden)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (2000/C 355/50)
 den 29. september 2000
 (Processprog: fransk)
 i sag T-55/99, Confederación Española de Transporte de
 Mercancı́as (CETM) mod Kommissionen for De Euro-
 pæiske Fællesskaber (1) I sag T-130/99, David Crabbe, tjenestemand ved Det Europæi-
 ske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop),
 Thessaloniki (Grækenland), ved advokat M.-A. Lucas, Liège, og
 (»Statsstøtte — begrebet støtte i EF-traktatens artikel 92, med valgt adresse i Luxembourg hos Société de gestion
 stk. 1’s forstand (efter ændring nu artikel 87, stk. 1, EF) — fiduciaire SARL, 13, avenue du Bois, mod Det Europæiske
 begrundelse — forpligtelse til tilbagesøgning af støtte — Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop) (befuld-
 støttemodtagernes berettigede forventning — proportionali- mægtiget: B. Wägenbaur), hvori der er nedlagt påstand om
 tetsprincippet«) annullation af Cedefop’s stiltiende afgørelse om ikke at oprette
 en egen sprogtjeneste, har Retten (Femte Afdeling), sammensat
 (2000/C 355/49) af afdelingeformanden, R. Garcı́a-Valdecasas, og dommerne
 P. Lindh og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio
 González, den 3. oktober 2000 afsagt dom, hvis konklusion
 (Processprog: spansk) lyder således:
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 I sag T-55/99, Confederación Española de Transporte de
 Mercancı́as (CETM), Madrid, ved advokat J. Pérez Villar, Calle
 López de Hoyos 322, Madrid, mod Kommissionen for De 2) Cedefop betaler sagens omkostninger.
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Guerra Fernán-
 dez og D. Triantafyllou), angående en påstand om annullation
 af Kommissionens beslutning 98/693/EF af 1. juli 1998 om (1) EFT C 226 af 7.8.1999.
 den spanske ordning for støtte til indkøb af erhvervskøretøjer
 »Plan Renove Industrial« (den industrielle fornyelsesplan)
 (august 1994 — december 1996) (EFT L 329, s. 23), for så


text:
28.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 227/19
 Rettens dom af 19. juni 2012 — H.Eich mod KHIM — Arav (H.EICH)
 (Sag T-557/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgningen om EF-ordmærket H.EICH - det ældre nationale figurmærke H SILVIAN HEACH - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2012/C 227/29
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: H.Eich Srl (Signa, Italien) (ved advokaterne D. Mainini, T. Rubin, A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli, G. Petrocchi og B. Passaretti)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Mannucci og R. Pethke, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Arav Holding Srl (Palma Campania, Italien) (ved advokat R. Bocchini)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. september 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1411/2009-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Arav Holding Srl og H.Eich Srl.
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen truffet den 9. september 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1411/2009-1) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler de af H.Eich Srl afholdte omkostninger under sagen for Retten.
 3)
 Harmoniseringskontoret betaler de nødvendige afholdte omkostninger i forbindelse med sagen for Første Appelkammer.
 4)
 Arav Holding Srl bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 30 af 29.1.2011.


text:
28.8.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/28
 Sag anlagt den 8. juni 2004 af Royal County of Berkshire Polo Club Ltd mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag T-214/04)
 (2004/C 217/50)
 Processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets artikel 131, stk. 2 — det sprog, stævningen er affattet på: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 8. juni 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Royal County of Berkshire Polo Club Ltd, Windsor (Det Forenede Kongerige), ved solicitor J.H. Maitland Walker og barrister D. McFarland.
 Den anden part i sagen for appelkammeret var Polo/Lauren Company LP.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet den 25. marts 2004 af Første Appelkammer i sag R 273/2002-1, hvorved ansøgerens ansøgning blev afvist, annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 Sagsøgeren.
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Figurmærket »ROYAL COUNTY OF BERKSHIRE POLO CLUB« for varer i klasse 3 (rengøringsmidler m.m.).
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Polo/Lauren Company LP.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Nationale figur- og ordmærker, der indeholder ordet »POLO«.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Indsigelsen forkastet.
 Appelkammerets afgørelse:
 Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleret, registrering afslået.
 Søgsmålsgrunde:
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 (1). Sagsøgeren har gjort gældende, at de omhandlede tegn er forskellige.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
6.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 193/3
 DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling)
 af 9. juni 2005
 i sag C-287/02, Kongeriget Spanien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (EUGFL - regnskabsafslutning - regnskabsåret 2001 - gennemførelsesbestemmelser)
 (2005/C 193/04)
 Processprog: spansk
 I sag C-287/02, angående et annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF, anlagt den 9. august 2002, Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: L. Fraguas Gadea) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: M. Niejahr og S. Pardo Quintillán), har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, S. von Bahr og J. Malenovský (refererende dommer); generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 9. juni 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionens beslutning 2002/461/EF af 12. juni 2002 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over udgifter, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, for regnskabsåret 2001, annulleres, for så vidt som den finansielle korrektion af regnskaberne fra betalingsorganet for Castilla-La Mancha, der svarer til størrelsen af de kompenserende godtgørelser i bilag I, er omfattet af det beløb, der skulle tilbagebetales af Kongeriget Spanien.
 2)
 I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 3)
 Kongeriget Spanien og Kommissionen bærer deres egne omkostninger.
 (1) EFT C 233 af 28.9.2002.


text:
7.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 294/27
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 9. juni 2015 — Hecht-Pharma GmbH mod Hohenzollern Apotheke, indehaver Winfried Ertelt
 (Sag C-276/15)
 (2015/C 294/33)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Hecht-Pharma GmbH
 Sagsøgt: Hohenzollern Apotheke, indehaver Winfried Ertelt
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 3, nr. 1) og 2), i direktiv 2001/83/EF (1) til hinder for en national bestemmelse som § 21, stk. 2, nr. 1), i [Gesetz über den Verkehr mit Arzneimitteln (lov om handel med lægemidler, herefter »AMG«)], hvorefter der ikke kræves tilladelse til et lægemiddel, der er beregnet til brug hos mennesker, og som, fordi det påviseligt ofte bliver ordineret af læger eller tandlæger, for så vidt angår de væsentlige produktionstrin og inden for rammerne af normal apoteksdrift fremstilles på et apotek i en mængde på op til ethundrede pakninger om dagen, der er færdige til udlevering, og som er beregnet til at blive udleveret inden for rammerne af den eksisterende tilladelse til apoteksdrift?
 For det tilfælde, at spørgsmål 1 skal besvares bekræftende, spørges:
 2)
 Gælder dette resultat også, såfremt en national bestemmelse som AMG’s § 21, stk. 2, nr. 1), fortolkes således, at der ikke kræves tilladelse til et lægemiddel, der er beregnet til brug hos mennesker, og som, fordi det påviseligt ofte bliver ordineret af læger eller tandlæger, for så vidt angår de væsentlige produktionstrin og inden for rammerne af normal apoteksdrift fremstilles på et apotek i en mængde på op til ethundrede pakninger om dagen, der er færdige til udlevering, og som er beregnet til at blive udleveret inden for rammerne af den eksisterende tilladelse til apoteksdrift, hvis lægemidlet enten efter lægerecept, der ikke nødvendigvis skal være udstedt inden fremstillingen, udleveres til en bestemt patient, eller tilberedes på apoteket ifølge forskrifterne i en farmakopé og er bestemt til direkte udlevering til patienterne?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6.11.2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67).


text:
C 355/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9.12.2000
 Sag anlagt den 5. oktober 2000 af Kommissionen for De Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 1. Det fastslås, at Kongeriget Sverige ikke har truffet de
 nødvendige foranstaltninger for at sikre, at badevandskva-
 (Sag C-367/00) liteten bringes i overensstemmelse med de grænseværdier,
 der er fastsat i Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december
 (2000/C 355/22) 1975 om kvaliteten af badevand (1), og ikke har opfyldt
 de i direktivet fastsatte krav om en vis mindstehyppighed
 med hensyn til prøveudtagninger, og således ikke har
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 5. okto- overholdt sine forpligtelser i henhold til direktivets arti-
 ber 2000 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissio- kel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1.
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 Marie Wolfcarius, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i 2. Kongeriget Sverige tilpligtes at betale sagens omkost-
 Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens ninger.
 Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 følgende påstande:
 I henhold til de bindende bestemmelser i artikel 249, stk. 3,
 — Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine EF, og artikel 10, stk. 1, EF, skal medlemsstaterne inden for en
 forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/48/EF af fastsat frist træffe de foranstaltninger, som er nødvendige for
 23. juli 1996 om interoperabilitet i det transeuropæiske at efterkomme de direktiver, som er rettet til medlmesstaterne.
 jernbanesystem for højhastighedstog (1), idet den ikke har For Sveriges vedkommende trådte direktiv 76/160/EØF i
 vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er henhold til tiltrædelsesakten (artikel 2) i kraft den 1. januar
 nødvendige for at efterkomme direktivet. 1995. Sverige var derfor forpligtet til at opfylde de i direktivet
 fastsatte krav senest på dette tidspunkt. Til trods herfor
 — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- havde Sverige frem til badesæsonen 1998 ikke truffet alle de
 ninger. nødvendige foranstaltninger med henblik på at overholde de
 forpligtelser, der følger af direktivets artikel 4, stk. 1, og
 artikel 6, stk. 1.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (1) EFT 1976 L 31, s. 1.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de
 i sag C-366/00 (2) anførte. Den i artikel 23 i direktiv 96/48/EF
 fastsatte frist for gennemførelse udløb den 8. april 1999.
 (1) EFT L 235 af 17.9.1996, s. 6.
 (2) EFT C ...
 Sag anlagt den 10. oktober 2000 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (Sag C-372/00)
 (2000/C 355/24)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 10. okto-
 Sag anlagt den 6. oktober 2000 af Kommissionen for De ber 2000 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Marie Wolfca-
 rius, som befuldmægtiget, og med valgt adresse hos Carlos
 (Sag C-368/00) Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-
 centret, Kirchberg, Luxembourg.
 (2000/C 355/23)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 6. okto- — Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i
 ber 2000 anlagt sag mod Kongeriget Sverige af Kommissionen henhold til Rådets direktiv 96/48/EF af 23. juli 1996 om
 for De Europæiske Fællesskaber ved Lena Ström, Kommissio- interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for
 nens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt højhastighedstog (1), idet det ikke har vedtaget de love
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommis- eller administrative bestemmelser, der er nødvendige for
 sionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg. at efterkomme direktivet.


text:
12.8.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 233/11
 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Luxembourg hos advokatfirmaet Loesch et Wolter, 11, rue
 Artikel 2 i Rådets første direktiv 67/227/EØF af 11. april Goethe, angående appel af dom afsagt den 16. september
 1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om 1998 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 omsætningsafgifter og artikel 17, stk. 2, 3 og 5, i Rådets sjette (Tredje Udvidede Afdeling) i sagerne T-133/95 og T-204/95
 direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af (Sml. II, s. 3645), og hvori der er nedlagt påstand om ophævel-
 medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det se af dommen — de andre parter i appelsagen er International
 fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag skal Express Carriers Conference (IECC), Genève (Schweiz), ved
 fortolkes således, at en direkte og umiddelbar forbindelse mellem advokaterne E. Morgan de Rivery, Paris, og J. Derenne og
 en bestemt indgående transaktion og én eller flere udgående M. Cunningham, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg
 transaktioner, der giver ret til fradrag, principielt er nødvendig, hos advokat A. Schmitt, 7, Val Sainte-Croix, Kommissionen
 for at en afgiftspligtig person har ret til at frantrække den for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: K. Wiedner,
 indgående merværdiafgift, og for at omfanget af denne ret kan bistået af N. Forwood), La Poste ved advokat H. Lehman, Paris,
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat A. May,
 2) fastlægges. 398, route d’Esch, Det Forenede Kongerige Storbritannien og
 Det tilkommer den nationale domstol at anvende kriteriet Nordirland og The Post Office — har Domstolen (Fjerde
 vedrørende den direkte og umiddelbare forbindelse på de faktiske Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, D.A.O. Edward,
 omstændigheder i hver enkelt sag, som indbringes for den. En og dommerne P.J.G. Kapteyn (refererende dommer) og A. La
 afgiftspligtig person, der såvel udfører transaktioner, der giver Pergola; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekre-
 ret til fradrag, og transaktioner, der ikke giver ret hertil, kan tær: R. Grass, den 11. maj 2000 afsagt kendelse, hvis konklu-
 fratrække den merværdiafgift, der er betalt af de goder eller sion lyder således:
 tjenesteydelser, han har erhvervet, såfremt de har en direkte og
 umiddelbar forbindelse med de udgående transaktioner, der
 giver ret til fradrag, hvorved der ikke skal sondres efter, om 1) Appellen forkastes.
 stk. 2, stk. 3 eller stk. 5 i artikel 17 i sjette direktiv 77/388
 finder anvendelse. Dog kan en sådan afgiftspligtig person ikke 2) Deutsche Post AG betaler sagens omkostninger.
 fradrage hele den merværdiafgift, der er betalt af de indgående
 ydelser, såfremt disse ikke er blevet anvendt til at gennemføre en
 3) International Express Carriers Conference og La Poste bærer
 transaktion, der giver ret til fradrag, men i forbindelse med en
 deres egne omkostninger.
 virksomhed, der blot er en konsekvens af denne transaktion,
 medmindre den afgiftspligtige under henvisning til objektive
 forhold godtgør, at udgifterne til at erhverve disse ydelser udgør
 en del af de forskellige omkostningselementer, der indgår i (1) EFT C 48 af 20.2.1999.
 prisen for den udgående transaktion.
 (1) EFT C 166 af 30.5.1998.
 DOMSTOLENS KENDELSE
 Appel iværksat den 14. april 2000 af Kommissionen for
 (Fjerde Afdeling) De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt
 den 10. februar 2000 af De Europæiske Fællesskabers Ret
 af 11. maj 2000 i Første Instans (Tredje Afdeling) i de forenede sager
 T-32/98 og T-41/98, De Nederlandske Antillers regering
 i sag C-428/98 P, Deutsche Post AG mod International mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 Express Carriers Conference (IECC), Kommissionen for støttet af Kongeriget Spanien
 De Europæiske Fællesskaber, La Poste, Det Forenede
 Kongerige Storbritannien og Nordirland og The Post
 Office (1) (Sag C-142/00 P)
 (Appel — konkurrence — misbrug af dominerende stilling
 (2000/C 233/22)
 — posttjenester — remail)
 (2000/C 233/21) Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 14. april
 2000 iværksat appel af Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber ved juridisk konsulent i Kommissionen Th. van
 (Processprog: engelsk)
 Rijn, og med valgt adresse i Luxembourg hos C. Gómez de la
 Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, til prøvelse af dom
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentligg- afsagt den 10. februar 2000 af De Europæiske Fællesskabers
 jort i Samling af Afgørelser) Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i de forenede sager
 T-32/98 og T-41/98, De Nederlandske Antillers regering mod
 I sag C-428/98 P, Deutsche Post AG, Bonn (Tyskland), ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, støttet af
 advokat D. Schroeder, Köln, og med valgt adresse i Kongeriget Spanien.


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/40
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 8. juli 2008 — Knauf Gips mod Kommissionen
 (Sag T-52/03) (1)
 (Konkurrence - aftaler - markedet for gipsplader - beslutning, hvori der fastslås en overtrædelse af artikel 81 EF - aktindsigt - samlet og vedvarende overtrædelse - pålæggelse af ansvar - bøde - retningslinjer for beregningen af bøder - samarbejde under den administrative procedure)
 (2008/C 209/68)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Knauf Gips KG, tidligere Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG (Iphofen, Tyskland) (først ved avocats M. Klusmann og F. Wiemer, derefter ved avocat M. Klusmann)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (først ved F. Castillo de la Torre og S. Rating, derefter ved F. Castillo de la Torre og R. Sauer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2005/471/EF af 27. november 2002 om en procedure i henhold til [...] artikel 81 [EF] i en sag mod BPB PLC, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA og Gyproc Benelux NV (Sag COMP/E-1/37.152 — Gipsplader) (EUT 2005 L 166, s. 8) og subsidiært påstand om nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Knauf Gips KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 124 af 24.5.2003.


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/2
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. juni 2009 — Åklagaren mod Percy Mickelsson og Joakim Roos (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Luleå tingsrätt — Sverige)
 (Sag C-142/05) (1)
 (Direktiv 94/25/EF - tilnærmelse af lovgivningerne - fritidsfartøjer - forbud mod at bruge vandscootere uden for de offentlige vandveje - artikel 28 EF og 30 EF - foranstaltninger med tilsvarende virkning - adgang til markedet - hindring - miljøbeskyttelse - forholdsmæssighed)
 2009/C 180/02
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Luleå tingsrätt
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Åklagaren
 Sagsøgte: Percy Mickelsson og Joakim Roos
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Luleå Tingsrätt — fortolkning af artikel 28-30 EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/44/EF af 16. juni 2003 om ændring af direktiv 94/25/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer (EFT L 214, s. 18) — forbud mod anvendelse af vandscootere uden for de offentlige vandveje
 Konklusion
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/25/EF af 16. juni 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/44/EF af 16. juni 2003, er ikke til hinder for nationale retsforskrifter, der af miljøbeskyttelseshensyn forbyder brugen af vandscootere uden for de udpegede vandveje.
 Artikel 28 EF og 30 EF er ikke til hinder for sådanne nationale retsforskrifter på betingelse af,
 —
 at de kompetente nationale myndigheder er forpligtede til at træffe iværksættelsesforanstaltninger med henblik på udpegning af vandområder udenfor de offentlige vandveje, hvori vandscootere kan anvendes
 —
 at disse myndigheder faktisk har udøvet den kompetence, som er tildelt dem i denne henseende og har udpeget de vandområder, der opfylder betingelserne i de nationale retsforskrifter, og
 —
 at sådanne foranstaltninger er vedtaget inden for en rimelig frist efter disse retsforskrifters ikrafttræden.
 Det påhviler den forelæggende ret at undersøge, om disse betingelser er opfyldt i hovedsagen.
 (1) EUT C 143 af 11.6.2005.


text:
9.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 338/18
 Sag anlagt den 17. august 2017 — dm-drogerie markt mod EUIPO — Albea Services (ALBÉA)
 (Sag T-562/17)
 (2017/C 338/20)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: dm-drogerie markt Verwaltungs-GmbH (Karlsruhe, Tyskland) (ved advokaterne O. Bludovsky og C. Mellein)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Albea Services (Gennevilliers, Frankrig)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Albea Services
 Det omtvistede varemærke: International registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret, af figurmærket, der indeholder ordbestanddelen »ALBÉA« — International registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret, nr. 1 210 553
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 25. maj 2017 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 1870/2016-1)
 Påstande
 —
 Afgørelse truffet den 25. maj 2017 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (sag R 1870/2016-1) annulleres og foretage omgørelse heraf, således at ansøgerens varemærke slettes.
 —
 Subsidiært annulleres afgørelse truffet den 25. maj 2017 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (sag R 1870/2016-1) og sagen hjemvises til Harmoniseringskontoret.
 —
 Mere subsidiært annulleres afgørelse truffet den 25. maj 2017 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (sag R 1870/2016-1).
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
18.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Kehl (Tyskland) den 7. april 2016 – I
 (Sag C-195/16)
 (2016/C 260/22)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Amtsgericht Kehl
 Parter i tvisten:
 Straffesag mod: I
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal EU-retten, navnlig artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF (1) af 20. december 2006 om kørekort (herefter »3. kørekortdirektiv«) eller artikel 18, 21, 45, 49 og 56 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (herefter »TEUF«) fortolkes således, at den er til hinder for en ordning i en medlemsstat, der ikke anerkender en førerret, der er erhvervet i en anden medlemsstat, navnlig for det tilfælde at denne førerret erhvervedes i overensstemmelse med retningslinjerne i 3. kørekortdirektiv?
 2)
 Skal EU-retten, navnlig 3. kørekortdirektivs artikel 2 eller artikel 18, 21, 45, 49 og 56 TEUF fortolkes således, at den er til hinder for en ordning i en medlemsstat, der ikke anerkender et legitimationspapir, der blev udstedt til en indehaver af en førerret, der blev erhvervet i en anden medlemsstat i overensstemmelse med retningslinjerne i 3. kørekortdirektiv også for det tilfælde, at denne medlemsstat har begrænset gyldigheden af dette legitimationspapir tidsmæssigt og til statens eget område, og såfremt dette legitimationspapir endvidere ikke følger retningslinjerne for kørekortmodellen i 3. kørekortdirektiv?
 3)
 Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Skal EU-retten, navnlig 3. kørekortdirektivs artikel 2 eller artikel 18, 21, 45, 49 og 56 TEUF fortolkes således, at den er til hinder for en ordning i en medlemsstat, hvorefter det at føre motorkøretøj kan straffes som en lovovertrædelse (»Vergehen«), fordi føreren af køretøjet ikke havde ret til at føre dette, uanset at den pågældende fører har erhvervet en førerret i overensstemmelse med retningslinjerne i 3. kørekortdirektiv i en anden medlemsstat, men imidlertid ikke kan godtgøre dette ved hjælp af et legitimationspapir, der svarer til kørekortmodellen i 3. kørekortdirektiv?
 4)
 Såfremt det andet spørgsmål besvares benægtende: Skal EU-retten, navnlig 3. kørekortdirektivs artikel 2 eller artikel 18, 21, 45, 49 og 56 TEUF fortolkes således, at den er til hinder for en ordning i en medlemsstat – i hvilken kørekortansøgeren normalt får udleveret det endelige kørekort umiddelbart efter at have bestået den praktiske køreprøve – hvorefter det at føre et motorkøretøj kan straffes administrativt som en ordensforseelse (»Ordnungswidrigkeit«), fordi føreren af køretøjet, der har erhvervet førerret i en anden medlemsstat i overensstemmelse med retningslinjerne i 3. kørekortdirektiv, ikke medbragte et endeligt kørekort som bevis for sin førerret under kørslen, idet han som følge af den særlige procedure for udstedelse af det endelige kørekort i denne medlemsstat, hvilken køretøjets fører ikke har nogen indflydelse på, endnu ikke havde fået udstedt et sådant kørekort, hvorimod han under kørslen medbragte en officiel attest for, at han opfyldte de nødvendige betingelser for erhvervelse af førerret?
 (1) EFT L 403, s. 18.


text:
5.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/12
 Sag anlagt den 14. juli 2015 — DIMA Verwaltungs mod KHIM (formen på en beholder)
 (Sag T-383/15)
 (2015/C 328/11)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: DIMA Verwaltungs GmbH (Hamburg, Tyskland) (ved advokat T. Kerkhoff)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: tredimensionalt EF-varemærke (formen på en beholder) — registreringsansøgning nr. 12 649 364
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 27. marts 2015 af Femte Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2568/2014-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at fremme registreringsproceduren.
 —
 Subsidiært fastslås det, at forordningens artikel 7, stk. 1, litra b), ikke udgør en hindring og sagen hjemvises til appelkammeret.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
16.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 11/22
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. november 2009 — Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (350, 250 og 150)
 (Forenede sager T-64/07 — T-66/07) (1)
 (EF-varemærker - ansøgninger om 350, 250 og 150 som EF-ordmærker - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009])
 2010/C 11/42
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (Częstochowa, Polen) (ved avocat D. Rzążewska)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved O. Montalto og K. Zajfert, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af tre afgørelser truffet den 21. december 2006 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sagerne R 1033/2006-4, R 1034/2006-4 og R 1035/2006-4) vedrørende ansøgningerne om registrering af ordmærkerne 350, 250 og 150 som EF-varemærker
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 95 af 28.4.2007.


text:
3.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/43
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Første Afdeling)
 den 1. juli 2005
 i sag T-482/04, KOMSA Kommunikation Sachsen AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (EF-varemærker - indsigelse - tilbagekaldelse af indsigelse - ufornødent at træffe afgørelse)
 (2005/C 217/95)
 Processprog: tysk
 I sag T-482/04, KOMSA Kommunikation Sachsen AG, Hartmannsdorf (Tyskland), ved Rechtsanwältin F. Hagemann, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtiget: T. Eichenberg), den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design): Anders + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG, Norderstedt (Tyskland), angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. september 2004 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 65/2003-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Kommunikation Sachsen AG og Anders + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG, har Retten (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.D. Cooke, og dommerne R. García-Valdecasas og I. Labucka; justitssekretær: H. Jung, den 1. juli 2005 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 57 af 5.3.2005.


text:
24.2.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 42/33
 Sag anlagt den 16. december 2006 — DOW AgroSciences mod EFSA
 (Sag T-397/06)
 (2007/C 42/58)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: DOW AgroSciences Ltd (Hitchin, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne K. Van Maldegem og C. Mereu)
 Sagsøgt: Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA)
 Sagsøgerens påstande
 —
 EFSA's konkluderende rapport med titlen »Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Haoxyfop-R« (konklusioner vedrørende revideringen af risikovurderingen af pesticider af det aktive stof Haloxyfop-R) annulleres.
 —
 EFSA tilpligtes at erstatte de af sagsøgeren lidte tab som følge af den anfægtede foranstaltning, og ved mellemdom fastslås det på dette trin, at EFSA er forpligtet til at erstatte sagsøgeren de tab, denne har lidt, samt at forbeholde parterne ved aftale at fastsætte erstatningen, som i mangel på en sådan aftale fastsættes ved dom.
 —
 EFSA tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag T-311/06, FMC Chemical og Arysta Lifesciences mod EFSA.


text:
3.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 179/14
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 6. maj 2010 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-311/09) (1)
 (Traktatbrud - beskatning - moms - international personbefordring - transportører med hjemsted uden for det nationale område pålagt fast afgiftsbeløb)
 2010/C 179/22
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved D. Triantafyllou og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Polen (ved M. Dowgielewicz og M. Szpunar, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 73, 168 og 273 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — international personbefordring ad vej — national lovgivning, hvorefter transportører med hjemsted i udlandet skal betale moms efter et system med et fast beløb, der udelukkende beregnes på grundlag af antallet af passagerer, der befordres på det nationale område, og hvorefter der ikke er mulighed for fradrag for afgift, pålagt på det foreliggende trin
 Konklusion
 1)
 Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold artikel 73, 168 og 273 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, idet den har opkrævet merværdiafgift ifølge de nærmere regler, der er fastsat i § 35, nr. 1) og 3) — 5), i kapitel 13 i Finansministeriets bekendtgørelse af 27. april 2004 vedrørende gennemførelse af visse bestemmelser i loven om afgift på varer og tjenesteydelser.
 2)
 Republikken Polen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 256 af 24.10.2009.


text:
10.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 15. marts 2017 — X-GmbH mod Finanzamt Stuttgart — Körperschaften
 (Sag C-135/17)
 (2017/C 221/05)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: X-GmbH
 Sagsøgt: Finanzamt Stuttgart — Körperschaften
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 57, stk. 1, EF (nu artikel 64, stk. 1, TEUF) fortolkes således, at en medlemsstats restriktion for kapitalbevægelser til eller fra tredjelande i forbindelse med direkte investeringer, der eksisterede pr. 31. december 1993, heller ikke berøres af artikel 56 EF (nu artikel 63 TEUF), når den nationale bestemmelse, der eksisterede på skæringsdatoen, og som begrænsede kapitalbevægelser til eller fra tredjelande, i det væsentlige kun gjaldt for direkte investeringer, men efter skæringsdatoen blev udvidet, således at den også omfatter porteføljeinvesteringer i udenlandske selskaber, der ligger under tærsklen for kapitalandele på 10 %?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 57, stk. 1, EF fortolkes således, at det skal anses for anvendelse af en national bestemmelse til begrænsning af kapitalbevægelser til eller fra tredjelande i forbindelse med direkte investeringer, der eksisterede pr. 31. december 1993, når en senere bestemmelse, der i det væsentlige svarer til den restriktion, der eksisterede på skæringsdatoen, kommer til anvendelse, men den restriktion, der eksisterede på skæringsdatoen, efter skæringsdatoen blev ændret væsentligt for en kort tid ved en lov, der ganske vist retligt set trådte i kraft, men i praksis aldrig blev anvendt, fordi den blev erstattet af den bestemmelse, der nu finder anvendelse, inden den første gang kunne anvendes på et konkret tilfælde?
 3)
 Såfremt et af de første to spørgsmål besvares benægtende, er artikel 56 EF da til hinder for en medlemsstats ordning, hvorefter der i beskatningsgrundlaget for en skattepligtig person, der er hjemmehørende i den pågældende medlemsstat, og som ejer en kapitalandel på mindst 1 % i et selskab hjemmehørende i en anden stat (her: Schweiz), medregnes en forholdsmæssig andel af dette selskabs positive indtægter med karakter af investeringskapital svarende til ejerandelen, såfremt disse indtægter er undergivet et lavere beskatningsniveau end i den førstnævnte stat?


text:
10.8.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/23
 af en grundlæggende rettighed (foreningsfriheden) ikke kan Slettelse af sag C-178/01 (1)
 efterprøves ved de fællesskabsretlige instanser i netop de
 tilfælde, hvor tilsidesættelsen berører alle potentielt berettigede (2002/C 191/38)
 i henhold til de grundlæggende rettigheder på generel og
 abstrakt vis, dvs. hvor rettigheden beror på en lov.
 Ved kendelse af 18. april 2002 har præsidenten for De
 (1) Endnu ikke trykt i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-178/
 01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Republikken Østrig, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 212 af 28.7.2001.
 Slettelse af sag C-357/00 (1)
 (2002/C 191/37)
 Slettelse af sag C-214/01 (1)
 Ved kendelse af 16. april 2002 har formanden for Sjette (2002/C 191/39)
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 at sag C-357/00, Fikri Akdenk mod Stadtgemeinde Bremen
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Ved kendelse af 15. april 2002 har præsidenten for De
 der Freien Hansestadt Bremen), skal slettes af registeret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-214/
 01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 355 af 9.12.2000.
 (1) EFT C 212 af 28.7.2001.


text:
18.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 49/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein hallinto-oikeus (Finland) den 25. november 2011 — Anssi Ketelä
 (Sag C-592/11)
 2012/C 49/25
 Processprog: finsk
 Den forelæggende ret
 Korkein hallinto-oikeus
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Anssi Ketelä
 Sagsøgt: Etelä-Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Hvorledes skal artikel 22, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 (1) (»etablerer sig på en landbrugsbedrift for første gang som driftsleder«) og artikel 13, stk. 4 og 6, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1974/2006 (2) fortolkes, når landbrugsvirksomheden er en del af et selskabs virksomhed? Når det efterprøves, om nogen har etableret sig på en landbrugsbedrift for første gang som driftsleder, skal der da ved bedømmelsen af den pågældendes tidligere virksomhed tages hensyn til, at han på grund af sin deltagelse i et selskab havde en bestemmende indflydelse på selskabet, eller til størrelsen af hans fortjeneste fra landbrugsvirksomheden eller til, om hans virksomhed i selskabet kan konkretiseres som ledelse af en funktionel og økonomisk selvstændig produktionsenhed? Eller skal spørgsmålet om egenskab af driftsleder bedømmes som et hele under hensyntagen til de ovenfor nævnte omstændigheder sammen med den pågældendes stilling i selskabet og det spørgsmål, om han faktisk bærer virksomhedsrisikoen?
 2)
 Skal begrebet driftsleder fortolkes på samme måde ved bedømmelsen af spørgsmålet om, hvilken betydning en tidligere virksomhed har for tilkendelse af støtte til en anden virksomhed, både med hensyn til den tidligere virksomhed og den virksomhed, som der søges om støtte til? Forudsætter et afslag på etableringsstøtte til unge landbrugere, jf. rådsforordningens artikel 22, på grund af en tidligere udøvet virksomhed, at denne tidligere virksomhed efter de gældende regler principielt ville have været støtteberettiget?
 3)
 Skal kommissionsforordningens artikel 13, stk. 4, fortolkes således, at de i spørgsmål 1 nævnte kriterier, hvorefter den, der etablerer sig på en landbrugsbedrift, anses for driftsleder, kan præciseres eller defineres nærmere i national ret, eller indeholder denne artikel kun hjemmel til at definere etableringstidspunktet?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20.9.2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 277, s. 1).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1974/2006 af 15.12.2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 368, s. 15).


text:
22.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 178/16
 Sag anlagt den 7. maj 2013 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-255/13)
 2013/C 178/27
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello Stato M. Salvatorelli og G. Palmieri, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse K(2013) 981 af 26. februar 2013 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) annulleres for så vidt den indeholder finansielle korrektioner vedrørende undersøgelserne AC/2005/44, XC/2007/0107 og XC/2007/030 (finansiel korrektion vedrørende overensstemmelsen for ansøgningsårene 2005-2006-2007 for et beløb på 48 095 235,86 EUR), undersøgelserne FV/2007/315 og FV/2007/355 (finansiel korrektion vedrørende forarbejdning af citrusfrugter i regnskabsårene 2005-2006 og 2007 for et beløb på 17 913 976,32 EUR) og vedrørende undersøgelserne FA/2008/64, FA/2008/103, FA/2009/064 og FA/2009/104 (finansiel korrektion vedrørende indrømmelseskriterierne for regnskabsårene 2007-2008-2009 for et beløb på 6 354 112,39 EUR).
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført otte anbringender.
 1)
 Kommissionen har foretaget korrektionen, idet der forelå en manglende eller ufuldstændig gennemførelse af direktiverne, som ellers ville kunne føre til indledningen af en traktatbrudssag.
 2)
 Kommissionen har uden grund undladt at tage hensyn til de italienske myndigheders adfærd, idet der ikke er taget hensyn til den nødvendige gradvise fremgangsmåde ved tilgangen til et meget komplekst system, til betydningen af, at der i EU-retten henvises til de valg som hver enkelt medlemsstat kan træffe, til den dermed forbundne usikkerhed om fortolkningen af EU-retten, og til den deraf følgende tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, proportionalitetsprincippet, princippet om den gode tro og af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
 3)
 Kommissionen har fuldstændig undladt at tage hensyn til, at der objektivt set findes andre kontrolsystemer hos de betalende organer.
 4)
 Kommissionen har anvendt et højt korrektionsniveau, der svarer til 10 %, hvilket imidlertid kun finder anvendelse, hvis der er tale om sporadiske og mangelfulde kontroller.
 5)
 Begrundelsespligten er tilsidesat.
 6)
 Endvidere anfægtes beslutningen for så vidt angår Kommissionens enkelte konkrete indsigelser ved hjælp af en præcis undersøgelse af det faktiske forhold vedrørende den dokumentation, Kommissionen har undersøgt.
 7)
 Hvad angår de finansielle korrektioner vedrørende forarbejdningen af citrusfrugter for 2005, 2006 og 2007 er afgørelsen åbenbart ulovlig og anfægtes for så vidt som ansvaret for det konstaterede svig i sektoren tilskrives medlemsstatens mangel på passende kontroller. Kommissionen har navnlig ikke taget hensyn til, at ingen undladelse eller manglende handling kan tilskrives den italienske stat, eftersom den svigagtige aktivitet i det foreliggende tilfælde netop må tilregnes de offentlige ansatte, som i forbindelse med den kontrol, de skulle udføre, skulle attestere, at de udøvede aktiviteter var lovlige, og at der forelå en ret til bidrag. Undersøgelserne kunne derfor ikke have været udøvet på anden vis eller på en måde, hvorpå man havde undgået svig, indtil det tidspunkt, hvor man opdagede den nævnte strafbare adfærd.
 8)
 Hvad angår de faste korrektioner vedrørende overholdelsen af kriterierne for anerkendelse (ARBEA) for tilskudsårene 2006, 2007 og 2008, der er begrundet med de påståede organisatoriske mangler, der kan tilregnes den italienske stat, anfægtes disse påståede mangler, idet der i det foreliggende tilfælde er lagt en lovgivning til grund, som endnu ikke var trådt i kraft på tidspunktet for de faktiske omstændigheder, og idet der ikke er taget højde for den omstændighed, at den italienske stat hurtigt traf de nødvendige korrektionsforanstaltninger.


text:
C 317/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.11.2001
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling) (Tredje Afdeling)
 af 20. september 2001
 af 4. oktober 2001
 i sag C-468/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 i sag C-450/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles- skaber mod Den Franske Republik (1)
 skaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (1)
 (»Traktatbrud — direktiv 96/50/EF — gods- og persontran-
 (»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv sport ad indre vandveje i Fællesskabet — harmonisering af
 95/46/EF«) betingelserne for erhvervelse af nationale bådførercertifika-
 ter — manglende gennemførelse inden for den fastsatte
 frist«)
 (2001/C 317/13)
 (2001/C 317/14)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-450/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtiget: X. Lewis), mod Storhertugdømmet I sag C-468/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 Luxembourg (befuldmægtiget: N. Mackel), angående en på- ber (befuldmægtiget: B. Mongin), mod Den Franske Republik
 stand om, at det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg (befuldmægtigede: G. de Bergues og S. Pailler), angående en
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 32 i Europa- påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har
 Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv
 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med 96/50/EF af 23. juli 1996 om harmonisering af betingelserne
 behandling af personoplysninger og om fri udveksling af for erhvervelse af nationale bådførercertifikater for gods- og
 sådanne oplysninger (EFT L 281, s. 31), idet det ikke inden for persontransport ad indre vandveje i Fællesskabet (EFT L 235,
 den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative s. 31), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet,
 har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsfor- eller i alt fald ikke har underrettet Kommissionen om disse
 manden, M. Wathelet (refererende dommer), og dommerne bestemmelser, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af
 P. Jann og L. Sevón; generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne J.-P. Puisso-
 R. Grass, den 4. oktober 2001 afsagt dom, hvis konklusion chet og J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer); generalad-
 lyder således: vokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: R. Grass, den 20. septem-
 ber 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser
 i henhold til artikel 32 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold
 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske til Rådets direktiv 96/50/EF af 23. juli 1996 om harmonise-
 personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og ring af betingelserne for erhvervelse af nationale bådførercertifi-
 om fri udveksling af sådanne oplysninger, idet det ikke inden kater for gods- og persontransport ad indre vandveje i Fællesska-
 for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bet, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet. de nødvendige love og administrative bestemmelser for at
 efterkomme direktivet.
 2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 45 af 10.2.2001. (1) EFT C 45 af 10.2.2001.


text:
14.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/12
 Sag anlagt den 14. maj 2012 — Hübner mod KHIM — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)
 (Sag T-211/12)
 2012/C 209/21
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Anton Hübner GmbH & Co. KG (Ehrenkirchen, Tyskland) (ved advokat A. Kirchgäßner)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG (Neuss, Deutschland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen, der blev truffet den 1. marts 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 351/2011-1), ændres som følger: indsigelsesafdelings afgørelse ophæves i det omfang, den var genstand for klagesagen, og indsigelsen forkastes i sin helhed.
 —
 Intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der opstod i forbindelse med klagesagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Anton Hübner GmbH & Co. KG
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Original silicea Kieselsäure-Gel« for varer i klasse 3 og 5 — varemærkeansøgning nr. 8 178 576
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke »Silicea« for varer i klasse 2, 3, 5, 29, 30, 32 og 33
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 2, litra b), i forordning nr. 207/2009


text:
21.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/22
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court of the United Kingdom (Det Forenede Kongerige) den 26. juni 2015 — Hemming, trading as »Simply Pleasure Ltd.« m.fl. mod Westminster City Council
 (Sag C-316/15)
 (2015/C 311/27)
 Processprog: Error! Reference source not found.
 Den forelæggende ret
 Supreme Court of the United Kingdom
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Hemming, trading as »Simply Pleasure Ltd.«, James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, trading as »Janus«, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd og Swish Publications Ltd.
 Sagsøgt: Westminster City Council
 Præjudicielle spørgsmål
 Når en person, der ansøger om tilladelse eller fornyelse af en tilladelse til at drive sexvirksomhed, skal betale et gebyr bestående af to dele, hvoraf den ene vedrører den administrative behandling af ansøgningen og ikke kan tilbagebetales, og den anden vedrører forvaltningen af tilladelsesordningen og kan tilbagebetales, hvis tilladelsen ikke udstedes:
 (1)
 betyder kravet om betaling af et gebyr, herunder den anden del, der kan tilbagebetales, som et EU-retligt spørgsmål og uden videre, da, at de indstævnte havde en udgift til deres ansøgninger, som var i strid med artikel 13, stk. 2, i direktiv 2006/123/EF om tjenesteydelser i det indre marked (1), for så vidt som dette gebyr oversteg enhver omkostning, som Westminster City Council måtte have til behandling af ansøgningen?
 (2)
 afhænger en konklusion, om at et sådant krav skal anses for at indebære en udgift — eller i givet fald en udgift, der overstiger Westminster City Councils omkostninger til behandling af ansøgningen — af virkningen af yderligere (og i bekræftende fald hvilke) omstændigheder, f.eks.:
 a)
 beviser, der godtgør, at betalingen af den anden del, der kan tilbagebetales, påførte eller kunne påføre en ansøger visse udgifter eller tab,
 b)
 størrelsen af den anden del, der kan tilbagebetales, og det tidsrum, hvor den tilbageholdes, inden den tilbagebetales, eller
 c)
 enhver besparelse i Westminster City Councils omkostninger til behandling af ansøgninger (og dermed den del, som ikke kan tilbagebetales), som skyldes, at alle ansøgere skal forudbetale et gebyr bestående af begge dele?
 (1) EUT L 376, s. 36.


text:
28.5.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 132/4
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 17. marts 2005
 i sag C-91/03, Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union (1)
 (Bevarelse og udnyttelse af fiskeressourcerne - forordning (EF) nr. 2371/2002)
 (2005/C 132/07)
 Processprog: spansk
 I sag C-91/03, angående et annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF, anlagt den 28. februar 2003, Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: N. Díaz Abad) mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: J. Carbery, F. Florindo Gijón og M. Balta), støttet af: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: T. van Rijn og S. Pardo Quintillàn) og Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. de Bergues og A. Colomb), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne C. Gulmann, R. Schintgen, P. Kūris (refererende dommer) og J. Klučka; generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: ekspeditionssekretær K. Sztranc, den 17. marts 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger.
 3)
 Den Franske Republik og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 135 af 7.6.2003.


text:
19.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 304/24
 Sag anlagt den 30. august 2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco og Itelazpi mod Kommissionen
 (Sag T-462/13)
 2013/C 304/42
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Comunidad Autónoma del País Vasco (Spanien) og Itelazpi, SA (Bizkaia, Spanien) (ved advokaterne J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan og N. Ruiz García)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Sagsøgernes annullationsanbringender i denne sag tages til følge.
 —
 Den anfægtede afgørelse, herunder navnlig afgørelsens artikel 1, annulleres, for så vidt som den fastslår, at der foreligger statsstøtte, som er uforenelig med det indre marked.
 —
 Følgelig annulleres pålæggene om tilbagesøgning i afgørelsens artikel 3 og 4.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den ved denne sag anfægtede afgørelse er den samme som i sag T-461/13, Spanien mod Kommissionen.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat tre anbringender.
 1)
 Første anbringende om en retlig fejl ved kvalificeringen af digitaliseringsprocessen som statsstøtte
 —
 Det gøres herved gældende, at Kommissionen har begået en fejl ved dens analyse af artikel 171, stk. 1, TEUF, navnlig i lyset af Altmark-dommen vedrørende tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse og derfor har begået en fejl vedrørende selve forekomsten af en statsstøtte i den foreliggende sag.
 —
 Det gøres herved endvidere gældende, at de i afgørelsen omhandlede foranstaltninger udelukkende havde til formål at sikre transmissionen af det digitale tv-signal i det såkaldte område II (en del af det nationale område, som ikke dækkes af de operatører, som forfølger kommercielle mål, og hvor befolkningen i mangel af et statsligt indgreb ikke vil have adgang til tv).
 —
 Sagsøgerne har desuden anført, at princippet om »teknologisk neutralitet« ikke kan fratage medlemsstaterne den skønsmargen, som de i henhold til traktaterne er tillagt med hensyn til tilrettelæggelsen af leveringen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse.
 —
 Under alle omstændigheder har de nationale myndigheder hvad angår område II prioriteret jordbaseret teknologi over satellitbaseret teknologi, fordi dette var et meget mere logisk, økonomisk og effektivt valg, henset til at der allerede fandtes et analogt jordbaseret net, som blev finansieret ved offentlige midler, og som dækkede område II.
 2)
 Andet anbringende om en retlig fejl ved analysen af støttens forenelighed
 —
 Subsidiært og dersom det fastslås, at der er tale om statsstøtte, er det sagsøgernes opfattelse, at nævnte støtte må anses for forenelig med det indre marked i medfør af artikel 106, stk. 2, TEUF og artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF.
 3)
 Tredje anbringende om en retlig fejl ved analysen af den eksisterende støtte
 —
 Det gøres herved gældende, også subsidiært, at den omhandlede støtte under alle omstændigheder må anses for en eksisterende støtte. Henset til, at der allerede fandtes et offentligt tv-net, er der således blot tale om en ændring eller ajourføring af samme, uden at dets funktion er blevet ændret.


text:
3 . 2 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 31 /17
 Slettelse af sag C-82/94 ( J ) C-56/95 , Brühler Kreditbank eG mod Finanzamt Brühl, skal
 ( 96/C 31 /35 ) slettes af registret.
 Ved kendelse af 24 . oktober 1995 har præsidenten for De ( 1 ) EFT nr. C 119 af 13 . 5 . 1995 .
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 82/94, Andreas Mohringer mod Zentrale zur Bekämpfung
 unlauteren Wettbewerbs e.V. , skal slettes af registret.
 (>) EFT nr. C 120 af 30 . 4 . 1994 . Slettelse af sag C-86/95 ( )
 ( 96/C 31 /38 )
 Ved kendelse af 15 . november 1995 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C- 108/94 (') Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 86/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 ( 96/C 31 /36 ) Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registret.
 Ved kendelse af 27. oktober 1995 har præsidenten for De (') EFT nr . C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 108/94 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af
 registret.
 (') EFT nr . C 161 af 11 . 6 . 1994 . Slettelse af sag C-101 /95 ( J )
 ( 96/C 31/39 )
 Ved kendelse af 18 . oktober 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 Slettelse af sag C-56/95 ( ) 101 /95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( 96/C 31 /37 ) mod Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af
 registret.
 Ved kendelse af 18 . oktober 1995 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (') EFT nr. C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Levend Vee, en nederlandsk sammenslutning med hjemsted
 den 13 . december 1995 i Roosendaal ( Nederlandene ), samt de personer og selska
 ber, som er medlemmer af sammenslutningen, og hvis navne
 i de forenede sager T-481/93 og T-484/93 , Vereniging van er anført på den fortegnelse, der er vedlagt dommen, ved
 Exporteurs in Levende Varkens og Nederlandse Bond van advokat Inne Cath, Haag, og med valgt adresse i Luxem
 Waaghouders van Levend Vee mod Kommissionen for De bourg hos advokat Lambert Dupong, 14 , rue des Bains, mod
 Europæiske Fællesskaber ( ] ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Tho
 (Levende svin — Kommissionens beslutning 93/128/EØF mas van Rijn, Kommissionens Juridiske Tjeneste, advokat
 og 93/1 77/EØF om visse beskyttelsesforanstaltninger mod Tom Ottervanger og advokat Flarold Nyssens, angående en
 smitsom blæreudslæt hos svin i Nederlandene og Italien — påstand dels om annullation af Kommissionens beslutning
 annullationssøgsmål — erstatningssøgsmål) 93/128/EØF og 93/177/EØF af henholdsvis 26 . februar og
 ( 96/C 31 /40 ) 26 . marts 1993 om visse beskyttelsesforanstaltninger mod
 smitsom blæreudslæt hos svin i Nederlandene og Italien
 ( EFT nr . L 50 , s . 29, og EFT nr . L 74, s. 88 ), dels om
 (Processprog: nederlandsk) erstatning, har Retten ( Tredje Afdeling), sammensat af C. P.
 Briët, som fungerende afdelingsformand, og dommerne
 C. W. Bellamy og J. Azizi; justitssekretær: fuldmægtig B.
 Pastor, den 13 . december 1995 afsagt dom, hvis konklusion
 I de forenede sager T-481 /93 og T-484/93 , Vereniging van
 lyder således :
 Exporteurs in Levende Varkens, en nederlandsk forening
 med hjemsted i Roosendaal (Nederlandene ), samt de
 personer og selskaber, som er medlemmer af foreningen, og
 hvis navne er anført på den fortegnelse, der er vedlagt
 dommen, og Nederlandse Bond van Waaghouders van 1 ) Kommissionen frifindes.


text:
20.10.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 247/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italien) den 31. juli 2007 — Bayer SpA mod mod Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) og Ministero della Salute
 (Sag C-356/07)
 (2007/C 247/14)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Bayer SpA
 Sagsøgte: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) og Ministero della Salute
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Bestemmelserne i artikel 2 og 3 (1) regulerer forholdet mellem de offentlige myndigheder i en medlemsstat og medicinalfirmaerne — idet fastsættelsen af prisen på et lægemiddel eller forhøjelsen heraf foretages på grundlag af firmaernes oplysninger, men under forbehold af den kompetente myndigheds godkendelse, dvs. på grundlag af en dialog mellem medicinalfirmaerne og de myndigheder, som har til opgave at overvåge udgifterne på lægemidler — hvorimod [direktivets] artikel 4, stk. 1, regulerer det tilfælde, hvor der indføres »et prisstop for alle lægemidler eller bestemte kategorier af lægemidler«, hvilket prisstop anses for en generel foranstaltning, som den pågældende medlemsstat skal undersøge mindst én gang årligt på grundlag af de nationaløkonomiske forhold i medlemsstaten, med henblik på at træffe afgørelse om, hvorvidt prisstoppet kan opretholdes.
 Ifølge denne bestemmelse har de kompetente myndigheder en frist på 90 dage, inden for hvilken de skal give meddelelse om de eventuelle prisforhøjelser eller -nedsættelser.
 I den forbindelse ønsker retten et svar på følgende spørgsmål: »Skal udtrykket i denne bestemmelse de eventuelle [pris]nedsættelser« fortolkes således, at der ud over den generelle foranstaltning, som et prisstop for alle eller bestemte kategorier af lægemidler består af, kan anvendes en anden generel foranstaltning i form af en nedsættelse af priserne på alle lægemidler eller bestemte kategorier af lægemidler, eller sigter udtrykket »eventuelle prisnedsættelser« kun til de lægemidler, som i forvejen er omfattet af prisstoppet?
 2)
 Kan bestemmelsen i artikel 4, stk. 1 [i direktiv 89/105], hvorefter de kompetente myndigheder i en medlemsstat, når der er indført et prisstop, mindst én gang årligt er forpligtet til at undersøge, om de nationaløkonomiske forhold gør det berettiget at opretholde prisstoppet, fortolkes således, at det er muligt i det tilfælde, hvor det, som svar på det første spørgsmål, er lovligt at nedsætte priserne, at anvende en sådan foranstaltning flere gange i løbet af et år og gentage dette over flere år (fra 2002 til 2010)?
 3)
 Er det ifølge artikel 4 [i direktiv 89/105] — når denne fortolkes ud fra det hensyn, at foranstaltningerne for priskontrol med lægemidler primært har til formål at »fremme folkesundheden, idet de skal sikre et tilstrækkeligt udbud af lægemidler til rimelige priser« og hensynet til at undgå, at »foranstaltningerne er forskellige, [hvilket] kan [...] hindre eller fordreje handelen med lægemidler inden for Fællesskabet« — foreneligt med Fællesskabets bestemmelser at vedtage foranstaltninger med henvisning til udgifternes omfang, når disse kun skønnes og ikke fastslås (spørgsmålet vedrører begge tilfælde)?
 4)
 Skal kravene vedrørende overholdelsen af udgiftslofterne for lægemidler, som hver enkelt medlemsstat har kompetence til at fastsætte, udelukkende have direkte sammenhæng med udgifterne til lægemidler, eller har medlemsstaterne også skønsmæssig beføjelse til at tage hensyn til data vedrørende andre udgifter inden for sundhedssektoren?
 5)
 Skal de principper om gennemsigtighed og de pågældende virksomheders deltagelse i beslutningerne om prisstop eller en generel nedsættelse af priserne på lægemidler, som kan udledes af direktivet, fortolkes således, at der altid skal være mulighed for at fravige et prisstop (artikel 4, stk. 2, i direktiv [89/105]) og for, at den virksomhed, der ansøger derom, konkret deltager i beslutningen, med den følge, at myndighederne er forpligtet til at begrunde et eventuelt afslag?
 (1) Rådets direktiv 89/105/EØF af 21.12.1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger (EFT L 40, s. 8).