text:
24.2.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 42/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Giudice di pace di Genova (Italien) den 8. december 2006 — Corporación Dermoestética SA mod To Me Group Advertising Media
 (Sag C-500/06)
 (2007/C 42/17)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Giudice di pace di Genova
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Corporación Dermoestética SA
 Sagsøgt: To Me Group Advertising Media
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er en national ordning som ordningen i artikel 4, 5 og 9a i lov nr. 175 af 1992 og decreto ministeriale nr. 657 af 16. september 1994 og/eller administrativ praksis, som forbyder reklame på nationalt tv for medicinsk-kirurgiske behandlinger i dertil behørigt anerkendte private etablissementer inden for sundhedssektoren, også når denne reklame er tilladt på lokale tv-kanaler, og som samtidig fastsætter et udgiftsloft på 5 % af den for det foregående år angivne indkomst for udsendelse af denne reklame, forenelig med artikel 49 EF?
 2)
 Er en national ordning som ordningen i artikel 4, 5 og 9a i lov nr. 175 af 1992 og decreto ministeriale nr. 657 af 16. september 1994 og/eller administrativ praksis, som forbyder reklame på nationalt tv for medicinsk-kirurgiske behandlinger i dertil behørigt anerkendte private etablissementer inden for sundhedssektoren, også når denne reklame er tilladt på lokale tv-kanaler, og som samtidig for sidstnævnte form for udsendelse kræver en forudgående tilladelse fra hver kommune efter høring af vedkommende faglige sammenslutning i den pågældende provins, og som pålægger et udgiftsloft på 5 % af den for det foregående år angivne indkomst, forenelig med artikel 43 EF?
 3)
 Er artikel 43 EF og/eller artikel 49 EF til hinder for, at der til udsendelse af informativ reklame for medicinsk-kirurgiske kosmetiske behandlinger i dertil behørigt anerkendte private etablissementer inden for sundhedssektoren, kræves en yderligere forudgående tilladelse fra de lokale myndigheder og/eller faglige sammenslutninger?
 4)
 Har Federazione nazionale degli ordini dei medici (FNOMCEO) (den nationale føderation af lægesammenslutninger) og de lægesammenslutninger, der er medlemmer deraf, pålagt konkurrencen begrænsninger, som går videre, end hvad der er tilladt efter gældende national lovgivning, og tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF ved at fastsætte en adfærdskodeks, som begrænser reklame for erhverv inden for sundhedssektoren, samt ved en fortolkning af gældende lovgivning om reklame på det medicinske område, som begrænser lægers ret til at gøre reklame for deres virksomhed meget betydeligt, idet disse foranstaltninger begge er bindende for alle læger?
 5)
 Er FNOMCEO's fortolkningspraksis på nogen måde i strid med artikel 3, litra g), EF, artikel 4 EF, artikel 98 EF, artikel 10 EF, artikel 81 EF, og eventuelt artikel 86 EF, for så vidt den er tilladt efter national lovgivning, der kræver, at de kompetente faglige sammenslutninger i provinserne skal kontrollere, at lægers reklamer er gennemsigtige og sandfærdige, men som ikke nævner, hvilke kriterier og fremgangsmåder der gælder for udøvelse af denne kompetence?


text:
25.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 58/3
 Appel iværksat den 23. november 2011 af Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Syvende Udvidede Afdeling) den 6. september 2011 i sag T-18/10, Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. mod Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union, Kongeriget Nederlandene og Europa-Kommissionen
 (Sag C-583/11 P)
 2012/C 58/03
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC), Johannes Egede og Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (ved avocat H. Viaene og advocaat J. Bouckaert)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union, Kongeriget Nederlandene og Europa-Kommissionen
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede kendelse afsagt af Retten ophæves, og annullationssøgsmålet antages til realitetsbehandling, såfremt Domstolen måtte finde, at alle de påkrævede elementer for vurdering af, om annullationssøgsmålet vedrørende den anfægtede forordning (1) kan fremmes til realitetsbehandling, er til stede.
 —
 Subsidiært: den appellerede kendelse ophæves, og sagen hjemvises til Retten.
 —
 Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsøgernes omkostninger.
 —
 Kongeriget Nederlandene og Europa-Kommissionen tilpligtes at betale deres egne omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1)
 Appellen hviler på tre principale anbringender: 1) Retten begik en retlig fejl ved anvendelsen af artikel 263, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde (»TEUF«), 2) Retten tilsidesatte begrundesespligten, subsidiært tilsidesatte artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«) og artikel 6 og 13 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (»EMRK«) som EU-retlige principper, og 3) Retten anvendte og gengav de beviser, som appellanterne påberåbte sig i første instans, urigtigt.
 2)
 Med deres første anbringende påberåber appellanterne sig, at den af Retten anlagte fortolkning af begrebet »regelfastsættende retsakt«, dvs. i modsætning til en »lovgivningsmæssig retsakt«, er fejlagtig, da den fratager den nye mulighed for at anlægge sag baseret på artikel 263, stk. 4, (første del af det første anbringende) enhver eksistensberettigelse. I anden del af deres første anbringende påviser appellanterne endvidere, at Retten har begået en retlig fejl ved at konkludere, at kun fire ud af de atten appellanter er umiddelbart berørte af den anfægtede forordning. Retten anvendte en for restriktiv fortolkning af begrebet umiddelbart berørt. Retten begik desuden en retlig fejl ved at anvende en for restriktiv fortolkning af kravet om at være individuelt berørt.
 3)
 Med deres andet anbringende minder appellanterne om, at de i deres bemærkninger til afvisningspåstandene havde anført, at alene en bred fortolkning af artikel 263, stk. 4, TEUF ville være forenelig med chartrets artikel 47 og EMRK’s artikel 6 og 13. Da dette anbringende var afgørende for sagens udfald, havde Retten en juridisk forpligtelse til at give et specifikt og udtrykkeligt svar. Appellanterne påviser dog, at Retten ikke behandlede dette anbringende i tilstrækkeligt omfang. Rettens undladelse heraf udgør en retlig fejl, som bør resultere i, at den appellerede kendelse ophæves (første del af det andet anbringende). I anden del af det andet anbringende anmoder appellanterne ærbødigst Domstolen om at ophæve den appellerede kendelse under henvisning til, at fortolkningen af artikel 263, stk. 4, TEUF, og Rettens efterfølgende afgørelse, hvorefter appellanternes sag blev afvist, er en tilsidesættelse af chartrets artikel 47 og EMRK’s artikel 6 og 13, som generelle EU-retlige principper.
 4)
 Med deres tredje anbringende gør appellanterne gældende, at Retten anvendte og gengav de af dem påberåbte beviser urigtigt. Retten afviser ganske vist appellanternes argument vedrørende den anvendte fortolkning af begrebet »regelfastsættende retsakt« på grundlag af to krav, som appellanterne angiveligt, men i virkeligheden ikke, fremsatte. Bedømmelserne af de faktiske omstændigheder vedrørende den appellerede kendelse er derfor ikke korrekte og medfører en urigtig gengivelse af de beviser, som blev forelagt Retten, uden at det er nødvendigt at foretage en fornyet bedømmelse af de faktiske omstændigheder. Eftersom Retten fortolkede de påberåbte argumenter i strid med deres ordlyd, er Rettens konklusioner i den appellerede kendelse et udtryk for et åbenbart fejlskøn.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1007/2009 af 16.9.2009 om handel med sælprodukter (EUT L 286, s. 36).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
8.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 287/10
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 2. juni 2016 — Kapnoviomichania Karelia AE mod Ypourgos Oikonomikon (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)
 (Sag C-81/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - den generelle ordning for punktafgifter - direktiv 92/12/EØF - forarbejdede tobaksvarer, som forsendes under en ordning med suspension af punktafgifter - den godkendte oplagshavers hæftelse - mulighed for medlemsstaterne for at lade den godkendte oplagshaver hæfte solidarisk for betalig af bøder idømt gerningsmændene bag et smugleri - proportionalitetsprincippet og retssikkerhedsprincippet))
 (2016/C 287/12)
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Symvoulio tis Epikrateias
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Kapnoviomichania Karelia AE
 Sagsøgt: Ypourgos Oikonomikon
 Konklusion
 Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed, som ændret ved Rådets direktiv 92/108/EØF af 14. december 1992, sammenholdt med EU-rettens almindelige principper, navnlig retssikkerhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, skal fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning — som den i hovedsagen omhandlede, som gør det muligt at erklære bl.a. ejerne af varer, som forsendes under en ordning med suspension af punktafgifter, solidarisk hæftende for betalingen af bøder pålagt i tilfælde af en overtrædelse begået i løbet af omsætningen af disse varer, når disse ejere er knyttet til gerningsmændene for overtrædelsen ved et kontraktforhold, som gør disse til ejernes repræsentanter — i henhold til hvilken den godkendte oplagshaver erklæres solidarisk hæftende for betalingen af de pågældende beløb, uden at han kan undgå denne hæftelse ved at godtgøre, at han er helt uden indflydelse på overtrædelsens bagmænds handlinger, selv om denne oplagshaver i henhold til national ret hverken var ejer af disse varer på tidspunktet for overtrædelsen eller knyttet til overtrædelsens gerningsmænd ved et kontraktforhold, som gjorde disse til hans repræsentanter.
 (1) EUT C 138 af 27.4.2015.


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/26
 Sag anlagt den 20. juli 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-321/06)
 (2006/C 212/46)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Enegren og G. Rozet, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2002/14/EF udløb den 23. marts 2005.
 (1) EFT L 80, s. 29.


text:
C 163/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.6.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: demonstration på en transitstrækning, eller at demonstra-
 tionen i det mindste efterfølgende skal opløses, hvis eller
 a) Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine når den kan holdes et andet sted end på transitstrækningen
 forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, i Kommissionens uden at vække mindre opmærksomhed i offentligheden?
 direktiv 97/65/EF (1)af 26. november 1997 om tredje til-
 pasning til de tekniske fremskridt af Rådets direktiv
 90/679/EØF (2) om beskyttelse af arbejdstagerne mod
 farerne ved at være udsat for biologiske agenser under 2) Foreligger der en tilstrækkelig grov tilsidesættelse af fælles-
 arbejdet (syvende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. skabsretten til, at en medlemsstat kan ifalde ansvar i
 1, i direktiv 89/391/EØF) (3), idet den ikke har vedtaget de henhold til fællesskabsrettens principper, forudsat også
 nødvendige love og administrative bestemmelser til at de øvrige betingelser herfor er opfyldt, såfremt denne
 gennemføre direktivet og/eller ikke har givet Kommissio- medlemsstat har undladt at foretage en henvisning i sine
 nen meddelelse herom. nationale retsforskrifter vedrørende forsamlingsretten og
 forsamlingsfriheden gående ud på, at der ved en afvejning
 b) Republikken Østrig betaler sagens omkostninger. af forsamligsfriheden og offentlighedens interesse også skal
 tages hensyn til fællesskabsrettens principper, navnlig de
 grundlæggende friheder, herunder særlig bestemmelserne
 om de frie varebevægelser, når denne undladelse medfører,
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter at der gives tilladelse til at holde en politisk demonstration,
 som varer 28 timer, hvilket i kombination med et nationalt,
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de generelt forbud mod helligdagskørsel medfører, at en
 i sag C-105/00 fremførte (4). Fristen for gennemførelse er vigtig transitstrækning for vejgodstransporten inden for
 udløbet den 30. juni 1998, uden at Østrig har truffet de Fællesskabet spærres i fire dage, bl.a. for størstedelen af
 nødvendige foranstaltninger for alle sektorer og alle statslige lastbiltrafikken, bortset fra en kort afbrydelse på nogle få
 niveauer, navnlig på delstatsniveau. timer?
 ( 1) EFT L 335 af 06.12.1997, s. 17.
 ( 2) EFT L 374 af 31.12.1990, s. 1. 3) Foreligger der en tilstrækkelig grov tilsidesættelse af fælles-
 ( 3) EFT L 183 af 29.06.1989, s. 1. skabsretten til, at medlemsstaten kan ifalde ansvar i
 ( 4) Kommissionen mod Portugal, endnu ikke offentliggjort i EFT. henhold til fællesskabsrettens principper, forudsat også de
 øvrige betingelser herfor er opfyldt, såfremt en myndighed
 i denne medlemsstat har truffet en beslutning, hvorefter
 bestemmelserne i fællesskabsretten, navnlig bestemmelser-
 ne om de frie varebevægelser samt den almindelige samar-
 bejds- og solidaritetsforpligtelse i henhold til EF-traktatens
 artikel 10 (tidligere artikel 5), ikke er til hinder for at holde
 en politisk demonstration på 28 timer, som i kombination
 med et nationalt, generelt forbud mod helligdagskørsel
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- medfører, at en vigtig transitstrækning for vejgodstranspor-
 se afsagt den 1. februar 2000 af Oberlandesgericht Inns- ten inden for Fællesskabet spærres i fire dage, bl.a. for
 bruck i sagen Eugen Schmidberger mod Republikken størstedelen af lastbiltrafikken, bortset fra en kort afbrydel-
 Østrig se på nogle få timer, hvilket har til følge, at der ikke
 udstedes forbud mod demonstrationen?
 (Sag C-112/00)
 (2000/C 163/20) 4) Skal et bestemt formål, som forfølges med en politisk
 demonstration, hvortil myndighederne har givet tilladelse,
 nemlig at sikre et sundt miljø og at henlede opmærksomhe-
 Ved kendelse afsagt den 1. februar 2000, indgået til Domstol- den på den sundhedsfare, befolkningen udsættes for ved
 ens Justitskontor den 24. marts 2000, har Oberlandesgericht en stadig stigende lastbiltrafik, prioriteres højere end de
 Innsbruck i sagen Eugen Schmidberger mod Republikken frie varebevægelser i henhold til EF-traktatens artikel 28?
 Østrig forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1) Skal principperne om de frie varebevægelser i EF-traktatens 5) Foreligger der et tab, som en stat ifalder erstatningsansvar
 artikel 28 ff. (tidligere artikel 30 ff.) eller andre bestemmel- for, hvis skadelidte kan godtgøre, at alle forudsætningerne
 ser i fællesskabsretten fortolkes således, at en medlemsstat for at opnå en fortjeneste er opfyldt, dvs. i det foreliggende
 ubetinget er forpligtet til at holde vigtige transitstrækninger tilfælde godtgøre, at han havde mulighed for at udføre
 fri for alle begrænsninger og forhindringer — eller i det grænseoverskridende varetransporter med de ham tilhø-
 mindste i det omfang, dette med rimelighed kan forlanges rende lastbiler, men at disse blev blokeret i fire dage på
 — således at medlemsstaten bl.a. skal nægte at give grund af en demonstration, der varede 28 timer, men ikke
 tilladelse til, at der afholdes en i forvejen anmeldt politisk kan påvise, at en nærmere angivet transport er faldet bort?
 ---pagebreak--- 10.6.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 163/13
 6) Såfremt spørgsmål 4) besvares benægtende: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslut-
 ning truffet af Cour d’appel de Paris (13. Afdeling) i sagen
 anklagemyndigheden mod Claude Laguillaumie
 Skal den samarbejds- og solidaritetsforpligtelse, som påhvi-
 ler de nationale myndigheder, navnlig de nationale dom-
 stole, i henhold til EF-traktatens artikel 10 (tidligere (Sag C-116/00)
 artikel 5), samt effektivitetsprincippet fortolkes således, at
 nationale, materiel- eller procesretlige forskrifter, som
 begrænser muligheden for at rejse et på fællesskabsretten (2000/C 163/22)
 baseret krav såsom det her i sagen omhandlede erstatnings-
 krav over for staten, ikke skal anvendes, så længe der
 ikke er skabt fuldstændig klarhed om indholdet af det Ved beslutning, indgået til Domstolens Justitskontor den
 fællesskabsretlige krav, om nødvendigt efter indhentning 27. marts 2000, har Cour d’appel de Paris (13. Afdeling) i
 af en præjudiciel afgørelse fra EF-Domstolen? sagen anklagemyndigheden mod Claude Laguillaumie forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Cour d’appel de Paris (13. Afdeling) anmoder Domstolen om
 en præjudiciel afgørelse vedrørende lovligheden af dekretet af
 1. april 1992 og de ministerielle bekendtgørelser af 12. novem-
 ber 1992 og 30. august 1996 om godkendelse af Eco Emballa-
 ge til genindvinding af alle andre produkter end glas og
 lægemidler med eneret på det franske område efter de princip-
 per, der er udtrykt i Rom-traktatens artikel 85 (nu artikel 81
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- EF), Rom-traktatens artikel 86 (nu artikel 82 EF), direktiv
 se afsagt den 23. februar 2000 af Finanzgericht Münster i 91/156/EØF (1) af 18. marts 1991, direktiv 83/189/EØF (2) af
 sagen Andreas Hoves Internationaler Transport-Service 28. marts 1983, Rom-traktatens artikel 30 og 36 (efter
 Sàrl mod Finanzamt Borken ændring nu artikel 28 og 30 EF) samt direktiv 94/62/EF (3) af
 20. december 1994.
 (Sag C-115/00)
 (1) Rådets direktiv 91/156/EØF af 18.3.1991 om ændring af direktiv
 (2000/C 163/21) 75/442/EØF om affald (EFT L 78, s. 32).
 (2) Rådets direktiv 83/189/EØF af 28.3.1983 om en informationspro-
 cedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT
 Ved kendelse afsagt den 23. februar 2000, indgået til Domsto- L 109, s. 8).
 lens Justitskontor den 27. marts 2000, har Finanzgericht (3) Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20.12.1994
 Münster i sagen Andreas Hoves Internationaler Transport- om emballage og emballageaffald (EFT L 365, s. 10).
 Service Sàrl mod Finanzamt Borken forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 af følgende spørgsmål:
 1. Er artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 3118/93 af
 25. oktober 1993 (EFT L 279, s. 1) til hinder for nationale
 bestemmelser, hvorefter der pålægges afgifter for benyttelse
 af motorkøretøjer, som er beregnet til godstransport, og
 som er registreret i en anden af Den Europæiske Unions
 medlemsstater, hvor der er udstedt tilladelse til cabotage- Sag anlagt den 27. marts 2000 af Kommissionen for De
 kørsel, men som benyttes til cabotagekørsel i Forbundsre- Europæiske Fællesskaber mod Irland
 publikken Tyskland, hvor de også normalt er stationeret?
 (Sag C-117/00)
 2. Er artikel 5 i Rådets direktiv 93/89/EØF af 25. oktober
 1993 (EFT L 279, s. 32) i tilfælde som nævnt under punkt
 1, til hinder for en national bestemmelse som den, der (2000/C 163/23)
 fremgår af § 1, stk. 1, nr. 2, andet punktums andet led, i
 Kraftfahrzeugsteuergesetz, sammenholdt med samme lovs
 § 1, stk. 1, nr. 3? Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 27. marts 2000 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ved ledende juridisk konsulent
 Richard Wainwright, som befuldmægtiget, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagner-
 centret, Kirchberg.


text:
14.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 112/55
 Sag anlagt den 17. februar 2014 — Unitec Bio mod Rådet
 (Sag T-111/14)
 2014/C 112/71
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Unitec Bio SA (Buenos Aires, Argentina) (ved advokaterne J.-F. Bellis og R. Luff)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1).
 2.
 Andet anbringende om, at grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen.
 3.
 Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 7.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, EUT 2009 L 343, s. 51.


text:
Nr. C 252/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16 . 8 . 97
 Slettelse af sag C-313/95 ( J ) C- 16/96 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundes
 ( 97/C 252/49 ) sozialgericht), Karin Mille-Wilsmann mod Land Nord
 rhein-Westfalen, skal slettes af registret.
 Ved kendelse af 18 . april 1997 har formanden for Sjette
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol (') EFT nr. C 64 af 2 . 3 . 1996 .
 besluttet, at sag C-313/95, Kommissionen for De Europæ
 iske Fællesskaber mod Den Italienske Republik, skal slet
 tes af registret.
 O EFT nr. C 315 af 25 . 11 . 1995 .
 Slettelse af sag C-245/96 (')
 ( 97/C 252/51 )
 Ved kendelse af 15 . maj 1997 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C-16/96 (') Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 ( 97/C 252/50 ) C-245/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registret.
 Ved kendelse af 14 . april 1997 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (>) EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS pement d'intérêt économique Pari mutuel urbain, Paris, og
 Pari mutuel international SA, Paris, ved advokaterne
 den 12 . juni 1997 Bruno Chain og Jérome Depondt, Paris, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Victor Gillen, 13 , rue
 i sag T-504/93 , Tiercé Ladbroke SA mod Kommissionen Aldringen, angående en påstand om annullation af Kom
 for De Europæiske Fællesskaber (')
 missionens beslutning af 24 . juni 1993 om afvisning af en
 (Annullationssøgsmål — afvisning af en klage — artikel 86 klage, som Tiercé Ladbroke SA indgav den 9 . oktober
 — relevant marked — kollektivt dominerende stilling — 1990 ( IV/33 . 699 ) over de førende franske væddeløbssel
 afslag på meddelelse af en licens til transmission — skaber, Pari mutuel urbain og Pari mutuel international
 artikel 85, stk. 1 — forbud mod retransmission) for overtrædelse af EØF-traktatens artikel 85 og 86, samt
 angående en begæring om, at behandlingen af denne klage
 ( 97/C 252/52 ) straks genoptages af Kommissionen, har Retten ( Anden
 Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, B.
 Vesterdorf, og dommerne C. W. Bellamy og A. Kalogero
 poulos; justitssekretær: H. Jung, den 12 . juni 1997 afsagt
 (Processprog: engelsk) dom, hvis konklusion lyder således:
 1 ) Kommissionens beslutning, der er indeholdt i dens
 I sag T-504/93 , Tiercé Ladbroke SA, Bruxelles, ved Jeremy skrivelse af 24. juni 1 993 om afvisning af sagsøgerens
 Lever, QC, barrister Christopher Vajda, Bar of England klage af 9. oktober 1990 (IV/33 . 699), annulleres, for
 and Wales, og solicitor Stephen Kon, London, og med så vidt som det deri anføres, at væddeløbsselskabernes
 valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Winandy og afslag på at meddele sagsøgeren en licens til transmis
 Err, 60, avenue Gaston Diderich , mod Kommissionen for sion af franske væddeløb i Belgien, som sagsøgeren fik
 De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede: Julian meddelelse om ved en skrivelse fra Pari mutuel urbain
 Currall og Francisco Enrique Gonzålez Diaz ), støttet af af 8. august 1 990, var den normale følge af, at hver
 Société d'encouragement et des steeple-chases de France, ken Pari mutuel urbain eller væddeløbsselskaberne
 Boulogne-Billancourt ( Frankrig), Société d'encouragement optager væddemål på markedet for modtagelse af væd
 à l'élevage du cheval français, Paris, Société sportive demål i Belgien, og derfor ikke kunne være genstand
 d'encouragement, Paris, Société de sport de France, Bou for en aftale mellem væddeløbsselskaberne i traktatens
 logne-Billancourt, Société des courses de la Côte d'Azur, artikel 85, stk . 1 's forstand.
 Cagnes-sur-Mer ( Frankrig), Société des courses du pays
 d'Auge, Deauville ( Frankrig ), Société des courses de
 Compiègne , Compiègne ( Frankrig ), Société des courses de
 Dieppe, Rouxmesnil-Bouteilles ( Frankrig ), Société des 2 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber fri
 courses de Fontainebleau, Fontainebleau ( Frankrig ), Grou findes i øvrigt.
 ---pagebreak--- 16 . 8 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 252/25
 3 ) Hver part, herunder intervenienterne, bærer sine egne DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 omkostninger. den 19. juni 1997
 (•) EFT nr. C 275 af 13 . 10 . 1993 . i sag T-73/96, Miguel Forcat Icardo mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (')
 (Tjenestemænd — indplacering i en ny stilling — tjene
 stens interesse — magtfordrejning)
 ( 97/C 252/54 )
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: fransk)
 den 19. juni 1997
 i sag T-260/94, Air Inter SA mod Kommissionen for De I sag T-73/96, Miguel Forcat Icardo, tjenestemand i Kom
 Europæiske Fællesskaber (') missionen, Bruxelles, ved advokat Georges Vandersanden,
 (Luftfart — opretholdelse af en enekoncession på inden Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos fidu
 rigsruter — forordning (EØF) nr. 2408/92 — artikel 5 og ciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange, mod Kommissi
 8 — retten til at varetage sine interesser — kontradiktions onen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget:
 princippet — princippet om redelighed — proportionali Julian Currall ), angående en påstand om annullation af
 tetsprincippet — EF-traktatens artikel 90, stk. 2) notitsen af 11 . august 1 995 fra generaldirektøren for
 Generaldirektorat IX ( Personale og Administration ), hvor
 ( 97/C 252/53 ) ved sagsøgeren med virkning fra den 1 . oktober 1995 blev
 indplaceret i en ny stilling, og om godtgørelse for ikke
 økonomisk skade, har Retten (Tredje Afdeling ), sammen
 (Processprog: fransk) sat af afdelingsformanden, B. Vesterdorf, og dommerne
 C. P. Briët og A. Potocki ; justitssekretær: ekspeditionsse
 kretær B. Pastor, den 19 . juni 1997 afsagt dom , hvis kon
 I sag T-260/94, Air Inter SA, Paray Vieille Poste ( Fran
 klusion lyder således :
 krig), ved advokat Jean-Pierre Spitzer, Paris, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 ,
 Grand-Rue, mod Kommissionen for De Europæiske Fæl 1 ) Sagen afvises for så vidt angår den under henvisning til
 lesskaber ( befuldmægtigede: Rolf Wägenbaur og Lucio artikel 24, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i De
 Gussetti ) støttet af TAT European Airlines ved advokat Europæiske Fællesskaber nedlagte påstand om godtgø
 Antoine Winckler, Paris, og solicitor Romano Subiotto, og relse.
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Elvinger
 og Hoss, 2, place Winston Churchill, og Det Forenede
 Kongerige Storbritannien og Nordirland ( befuldmægti 2 ) I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske
 gede: John E. Collins og Richard Plender) angående en Fællesskaber.
 påstand om annullation af artikel 1 i Kommissionens
 beslutning 94/291 /EF af 27 . april 1994 om en procedure i
 forbindelse med anvendelsen af Rådets forordning ( EØF) 3 ) Hver part bærer sine omkostninger.
 nr. 2408/92 ( sag VII/AMA/IV/93 — TAT — Paris ( Orly )-
 Marseille og Paris ( Orly)-Toulouse ) ( EFT nr. L 127 af (') EFT nr. C 233 af 10 . 8 . 1996 .
 19 . 5 . 1994, s. 32 ), har Retten ( Anden Udvidede Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, C. W. Bellamy, og
 dommerne C. P. Briët og A. Kalogeropoulos; justitssekre
 tær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den 19 . juni 1997
 afsagt dom , hvis konklusion lyder således :
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 1 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifin
 des. den 25 . juni 1997
 i sag T-7/96, Francesco Perillo mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (')
 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger, herunder
 omkostningerne i forbindelse med retsforhandlingerne (Lomé-konventionen — Den Europæiske Udviklingsfond
 i sag C-301 /94', der fandt sted for Domstolen, tillige — manglende betaling af kontraktprisen — Kommissio
 med TAT's omkostninger som intervenient, men ikke nens ansvar uden for kontraktforhold)
 de udgifter, som Det Forenede Kongerige som interve
 ( 97/C 252/55 )
 nient har afholdt, og som Det Forenede Kongerige selv
 bærer.
 (Processprog: fransk)
 (') EFT nr. C 275 af 1 . 10 . 1994 .
 I sag T-7/96 , Francesco Perillo, som driver virksomhed
 under navnet ITAMSIDER, Altamura ( Italien ), ved advo


text:
Nr. C 247/14 F DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24 . 8 . 96
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS som følge af nedsættelsen åf den økonomiske støtte,
 den 11 . juli 1996 selskabets medkontrahent havde fået bevilget i forbindelse
 med et projekt, der finansieres af Den Europæiske Udvik
 i sag T-161/94, Sinochem Heilongjiang mod Rådet for De lingsfond, har Retten ( Femte Afdeling ), sammensat af
 Europæiske Fællesskaber ( J ) præsidenten, R. Schintgen, samt dommerne R. García-
 (Antidumping — annullationssøgsmål — formaliteten — Valdecasas og J. Azizi; justitssekretær: H. Jung, den 11 . juli
 undersøgelsens forløb — skade) 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 ( 96/C 247/28 )
 1 ) Sagsøgte frifindes.
 (Processprog: engelsk)
 2 ) Sagsøgeren tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 I sag T-161/94, Sinochem Heilongjiang, Harbin ( Kina ), ved (!) EFT nr . C 174 af 25 . 6 . 1994 .
 barrister Izzet M. Sinan, of the Bar of England and Wales, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Arendt &
 Medernach, 8-10, rue Mathias Hårdt, mod Rådet for De
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede: Erik H. Stein,
 Ramon Torrent og Hans-Jürgen Rabe ), støttet af Kommis
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede :
 Eric L. White og Claus-Michael Happe ), angående en
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 påstand om annullation af Rådets forordning ( EØF )
 nr . 3434/91 af 25 . november 1991 om indførelse af en den 11 . juli 1996
 endelig antidumpingtold på importen af oxalsyre med i sag T-271/94, Eugénio Branco Lda mod Kommissionen
 oprindelse i Indien og Den Kinesiske Folkerepublik ( EFT for De Europæiske Fællesskaber ( ] )
 L 326 , s. 6 ), har Retten ( Første Udvidede Afdeling),
 sammensat af præsidenten, A. Saggio, og dommerne C. W. (Annullationssøgsmål — Den Europæiske Socialfond —
 Bellamy, A. Kalogeropoulos, V. Tiili og R. M. Moura nedsættelse af et oprindeligt bevilget tilskud — ingen
 Ramos; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den anfægtelig retsakt — afvisning)
 11 . juli 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : ( 96/C 247/30 )
 1 ) Rådet frifindes. (Processprog: portugisisk)
 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 I sag T-271 /94 , Eugénio Branco Ld .'1 , Portugal, med
 hjemsted i Lissabon, ved advokat Bolota Belchior, Vila
 0 ) EFT nr . C 103 af 23 . 4 . 1992 . Nova de Gaia , og med valgt adresse i Luxembourg på
 advokatkontoret Jacques Schroeder, 6 , rue Heine, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuld
 mægtiget : Ana-Maria Alves-Vieira ), angående en påstand
 om annullation af en afgørelse, som sagsøgte skulle have
 truffet og meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 25 . maj 1994
 fra Departamento para os Assuntos do Fundo Social
 Europeu ( Departementet for Anliggender vedrørende Den
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Europæiske Socialfond ) og ved Kommissionens skrivelse af
 den 11 . juli 1996 16 . juni 1994 , hvorved den dels afslog den anmodning om
 udbetaling af saldobeløbet, som sagsøgeren havde indgivet i
 i sag T-175/94, International Procurement Services SA mod forbindelse med ydede tilskud fra Den Europæiske Social
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( ! ) fond til to uddannelsesprogrammer, dels nedsatte tilskud
 (Erstatningssøgsmål — offentlig indkøbsaftale — Den dene og krævede tilbagebetaling af forskudsbeløb, som Den
 Europæiske Udviklingsfond — ansvar uden for kontrakt — Europæiske Socialfond og den portugisiske stat allerede
 vurdering af, hvorfra varerne hidrører) havde udbetalt, har Retten ( Femte Afdeling ), sammensat af
 ( 96/C 247/29 ) afdelingsformanden, R. Schintgen, samt dommerne R.
 García-Valdecasas og J. Azizi; justitssekretær : B. Pastor, den
 11 . juli 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 (Processprog: fransk)
 1 ) Sagen afvises.
 I sag T-175/94, International Procurement Services SA,
 Bruxelles, ved advokat Peter De Troyer, Audenarde, og 2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 advokat Lydie Lorang, Luxembourg, og med valgt adresse
 hos sidstnævnte, 6, rue Heine, mod Kommissionen for De (') EFT nr. C 288 af 15 . 10 . 1994 .
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Etienne Lasnet
 og Hervé Lehman ), angående en påstand om erstatning for
 et tab på 14 797 706 bfr., som sagsøgeren påstår at have lidt


text:
29.11.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 289/23
 De Europæiske Fællesskabers Domstol (befuldmægtiget: KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 M. Schauss), angående en påstand om annullation af ansættel- FØRSTE INSTANS
 sesmyndighedens afgørelse af 11. marts 2002 om ikke at tage
 sagsøgerens ansøgning i betragtning ved besættelsen af den i
 meddelelse om ledig stilling CJ 62/01 omhandlede stilling
 den 1. august 2003
 som fuldmægtig, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne P. Mengozzi og
 M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, den
 30. september 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: i sag T-198/01 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 1) De Europæiske Fællesskabers Domstol frifindes.
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. (Foreløbige forholdsregler — statsstøtte — tilbagesøgnings-
 pligt — fumus boni juris — uopsættelighed — interesseaf-
 vejning — ekstraordinære omstændigheder — foreløbig
 (1) EFT C 305 af 7.12.2002.
 udsættelse)
 (2003/C 289/50)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (Processprog: tysk)
 den 3. juli 2003
 i sag T-10/01, Lichtwer Pharma AG mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og De-
 I sag T-198/01 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH,
 sign) (KHIM) (1)
 Ilmenau (Tyskland), ved Rechtsanwälte G. Schohe og C. Ar-
 hold, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen
 (»EF-varemærker — indsigelse — tilbagekaldelse af indsigel- for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Di Bucci
 se — stillingtagen til sagen ufornøden«) og V. Kreuschitz), støttet af Schott Glas, Mainz (Tyskland),
 ved Rechtsanwalt U. Soltész, angående en begæring om en
 (2003/C 289/49) yderligere udsættelse af gennemførelsen, jf. kendelse afsagt af
 Rettens præsident den 4. april 2002, af artikel 2 i Kommissio-
 nens beslutning 2002/185/EF af 12. juni 2001 vedrørende
 (Processprog: tysk)
 Tysklands statsstøtte til Technische Glaswerke Ilmenau GmbH
 (EFT 2002, L 62, s. 30), har Rettens præsident den 1. august
 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 I sag T-10/01, Lichtwer Pharma AG, Berlin (Tyskland), ved
 avocats H.P. Kunz-Hallstein og R. Kunz-Hallstein, mod Konto-
 ret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og 1) Gennemførelsen af artikel 2 i Kommissionens beslutning 2002/
 Design) (KHIM) (befuldmægtigede: O. Walbroeck og G. Schnei- 185/EF af 12. juni 2001 vedrørende Tysklands statsstøtte
 der), støttet af Biofarma, tidligere Orsem SARL, Neuilly-sur- (C44/2001) til Technische Glaswerke Ilmenau GmbH udsættes
 Seine (Frankrig), ved avocats V. Gil Vega og A. Ruiz Lopez, til den 17. februar 2004.
 angående en påstand om annullation af afgørelsen truffet den
 8. november 2000 (sag R 586/1999-2) af Andet Appelkammer
 ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær- 2) Til udsættelsen er knyttet følgende betingelser: For det første
 ker og Design) vedrørende en indsigelsessag mellem Lichtwer skal sagsøgeren opfylde de fire betingelser, som er fastsat i
 Pharma AG og Biofarma, har Retten (Anden Afdeling), sam- punkt 2 i konklusionen i den dags dato afsagte kendelse i sag
 mensat af afdelingsformanden, N.J. Forwood, og dommerne T-378/02 R, navnlig med hensyn til de heri fastlagte frister,
 J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: H. Jung, den 3. juli for det andet skal sagsøgeren inden den 31. december 2003
 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: betale Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben
 et yderligere beløb på 256 000 EUR og inden en uge efter
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. denne betaling og senest den 7. januar 2004 over for Rettens
 Justitskontor og Kommissionen fremlægge dokumentation her-
 2) Sagsøgeren og intervenienten bærer deres egne omkostninger og for, og for det tredje skal sagsøgeren senest den 6. februar 2003
 betaler hver halvdelen af sagsøgtes omkostninger. over for Rettens Justitskontor og Kommissionen fremlægge en
 detaljeret revisorerklæring vedrørende virksomhedens økonomi-
 ske situation pr. 31. december 2003, og navnlig vedrørende
 (1) EFT C 161 af 2.6.2001. det yderligere beløb, den vil være i stand til at betale inden den
 30. juni 2004, såfremt der på denne dato ikke er afsagt dom i
 hovedsagen.


text:
16.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/18
 Appel iværksat den 29. maj 2016 af Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 4. februar 2016 i sag T-247/14, Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret
 (Sag C-182/16 P)
 (2016/C 296/23)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (ved Rechtsanwalt S. Labesius)
 De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret og Salumificio Fratelli Beretta SpA
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Delvis ophævelse af den appellerede dom og annullation af afgørelse truffet af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret for så vidt som Harmoniseringskontoret i øvrigt blev frifundet, subsidiært hjemvises sagen til Retten.
 —
 Sagsøgte og intervenienten tilpligtes at betale de omkostninger, der er opstået i forbindelse med sagen for Retten, og sagsøgte tilpligtes at betale de omkostninger, der måtte opstå i sagen for Domstolen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har til støtte for appellen gjort gældende, at Retten har tilsidesat EU-retten, idet den sin dom af 4. februar 2016 tilsidesatte artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009 (1) om EU-varemærker og art. 296, stk. 2, TEUF.
 Retten foretog en fejlagtig vurdering af risikoen for forveksling baseret på særpræget ved det ældre varemærke »MINI WINI« og af ligheden mellem tegnene og varerne med »Stick MiniMINI ...« i EU-varemærkeansøgningen, også henset til »MiniMINI«’s adskillelsesevne i ansøgningen. Retten undlod også at tage hensyn til, at ikke-dominerende bestanddele i et varemærke bidrager til risikoen for forveksling, og til de særlige omstændigheder som varerne markedsføres under, og som kan påvirke kundekredsens grad af opmærksomhed og dens tilbøjelighed til at forkorte et varemærke med en ikke-dominerende, men visuelt fremtrædende bestanddel.
 Retten begik derudover en retlig fejl, for selv om det antages, at en ordbestanddel udelukkende skal anses for beskrivende, er dette ikke til hinder for, at samme bestanddel kan anses for at være dominerende i forbindelse med vurderingen af ligheden mellem tegnene. Rettens afgørelse var derudover baseret på en fordrejning af de faktiske omstændigheder i forbindelse med vurderingen af de dominerende bestanddeles størrelse og placering i det tegn, der er omfattet af den anfægtede EU-varemærkeansøgning. Retten begik desuden en retlig fejl, da den fastslog, at den visuelle lighed skal bedømmes på baggrund af graden af særpræg af de visuelle elementer, som er omfattet af den anfægtede EU-varemærkeansøgning. Endelig er den appellerede dom ikke tilstrækkeligt begrundet, for så vidt som Retten ikke gav nogen begrundelse vedrørende den relevante kundekreds’ grad af opmærksomhed i forbindelse med de i sagen omhandlede varer.
 (1) EUT L 78, s. 1.


text:
13.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 169/31
 c) Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger. KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 16. april 2002
 (1) EFT C 303 af 27.10.2001.
 i sag T-64/00, Continental and Overseas Investments NV
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Annullationssøgsmål — indførsel af fjernsynsapparater
 med oprindelse i Tyrkiet — fornødent at træffe afgørelse)
 (2002/C 169/55)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: nederlandsk)
 den 9. april 2002
 I sagerne T-64/00, Continental and Overseas Investments NV
 i sag T-210/93, H. Hepp mod Rådet for Den Europæiske
 Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesska- (tidligere: Jubertrade NV), Antwerpen (Belgien), ved advokater-
 ne Y. Van Gerven og I. Bernaerts, og med valgt adresse i
 ber (1)
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: R. Tricot og J. Stuyck), angående en
 (Erstatningssøgsmål — ansvar uden for kontraktsforhold påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(1999)
 — mælk — producenter, der har påtaget sig en ikke- 4419 endelig udg. (REC 4/99) af 14. december 1999 om, at
 markedsførings- eller omstillingsforpligtelse — ufornødent der skal foretages efteropkrævning, og om afslag på fritagelse
 at træffe afgørelse i sagen) for importafgifter af fjernsynsappater med oprindelse i Tyrkiet,
 har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, M. Jaeger, og dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; justitssek-
 (2002/C 169/54) retær: H. Jung, den 16. april 2002 afsagt kendelse, hvis
 konklusion lyder således:
 (Processprog: tysk)
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 I sagen T-210/93, Hepp, Villmar-Weyer (Tyskland), ved
 Rechtsanwalt H. Heep mod Rådet for Den Europæiske Union (1) EFT C 149 af 27.5.2000.
 (befuldmægtigede: A. Brautigam og A.-M. Colaert) og Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede:
 D. Booß, M. Niejahr, H.-J. Rabe og M. Núñez-Müller), angående
 en påstand om erstatning på grundlag af trakatens artikel 178
 og artikel 215, stk. 2 (nu artikel 235 EF og artikel 288, stk. 2,
 EF) af tab som følge af, at sagsøgeren ikke har kunnet
 markedsføre mælk i henhold til Rådets forordning (EØF)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for
 anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68
 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter (EFT L 90, den 16. april 2002
 s. 13), som suppleret ved Kommissionens forordning (EØF)
 nr. 1371/84 af 16. maj 1984 (EFT L 132, s. 11), har Retten i sag T-204/00, CCBB Vervoer- en Distributiecentrum BV
 (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsforman- mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 den, R.M. Moura Ramos, og dommerne V. Tiili, J. Pirrung,
 P. Mengozzi og A.W.H. Meij; justitssekretær: H. Jung, den (Annullationssøgsmål — indførsel af fjernsynsapparater
 9. april 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: med oprindelse i Tyrkiet — ufornødent at træffe afgørelse)
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. (2002/C 169/56)
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. (Processprog: nederlandsk)
 (1) EFT C 270 af 19.10.1992. I sag T-204/00, CCBB Vervoer- en Distributiecentrum BV, ved
 advokat R.G. Snouckaert van Schauburg, og med valgt adresse
 i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtiget: R. Tricot), angående en påstand om
 ---pagebreak--- C 169/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.7.2002
 annullation af Kommissionens beslutning K(98) 241 endelig fire lande en sikkerhedsstillelse svarende til den udløbne
 udg. (REM 13/97) af 4. februar 1998 om afslag på fritagelse antidumpingtold, ligesom de pålægges at undergive importen
 for importafgifter af fjernsynsapparater med oprindelse i registrering, eller mere subsidiært, at det pålægges Kommissio-
 Tyrkiet, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelings- nen at kræve af de nævnte importører, at de undergiver
 formanden, M. Jaeger, og dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; importen registrering, har Rettens præsident den 27. februar
 justitssekretær: H. Jung, den 16. april 2002 afsagt kendelse, 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 hvis konklusion lyder således:
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2) Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende Kongeriget 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 Spaniens begæring om intervention.
 3) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (1) EFT C 302 af 21.10.2000.
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 FØRSTE INSTANS
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 FØRSTE INSTANS den 4. april 2002
 den 27. februar 2002 i sag T-198/01 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 i sag T-132/01 R, Euroalliages m.fl. mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber
 (Foreløbige forholdsregler — formaliteten — statsstøtte —
 tilbagesøgningspligt — fumus boni juris — uopsættelighed
 (Sag om foreløbige forholdsregler — appel — henvisning til — interesseafvejning)
 Retten — dumping — afgørelse om at afslutte en fornyet
 undersøgelse af foranstaltninger, som udløber — uopsætte-
 lighed — foreligger ikke)
 (2002/C 169/58)
 (2002/C 169/57)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-198/01 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH,
 I sag T-132/01 R, Euroalliages, Bruxelles, Péchiney électromé-
 Ilmenau (Tyskland), ved Rechtsanwalt G. Schohe, og med valgt
 tallurgie, Courbevoie (Frankrig), Vargön Alloys AB, Vargön
 adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske
 (Sverige), Ferroatlàntica, Madrid, ved avocats D. Voillemot
 Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Kreuschitz og V. Di Bucci),
 og O. Prost, støttet af Kongeriget Spanien (Befuldmægtiget:
 angående en begæring om udsættelse af gennemførelsen af
 L. Fraguas Gadea), mod Kommissionen for De Europæiske
 artikel 2 i Kommissionens beslutning 2002/185/EF af 12. juni
 Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Kreuschitz, S. Meany og
 2001 vedrørende Tysklands statsstøtte til Technische Glaswer-
 A.P. Bentley), støttet af TNC Kazchrome, Almaty (Kasakhstan)
 ke Ilmenau GmbH (EFT L 62, s. 30), subsidiært en begæring
 og Alloy 2000 SA, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 om foreløbige forholdsregler, har Rettens præsident den
 barrister J.E. Flynn, og solicitors J. Magnin og S. Mills, angående
 4. april 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 dels principalt, at der anordnes udsættelse med gennemførelsen
 af Kommissionens beslutning 2001/230/EF af 21. februar
 2001 (EFT L 84, s. 36) om afslutning af antidumpingprocedu-
 ren vedrørende importen af ferrosilicium med oprindelse i 1) Gennemførelsen af artikel 2 i Kommissionens beslutning 2002/
 Brasilien, Folkerepublikken Kina, Kasakhstan, Rusland, Ukraine 185/EF af 12. juni 2001 vedrørende Tysklands statsstøtte til
 og Venezuela, dels subsidiært, at Kommissionen pålægges at Technische Glaswerke Ilmenau GmbH udsættes til den 17. fe-
 afkræve importører af ferrosilicium med oprindelse i disse bruar 2003.


text:
Nr . C 336/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 . 11 . 96
 EF-traktatens artikel 30 er til hinder for nationale bestem tekniske eller kemiske analyser eller laboratorieforsøg,
 melser om bilers årgang, som fører til, at myndighederne og som i forvejen er foretaget i en anden medlemsstat, når
 de erhvervsdrivende i den pågældende medlemsstat er afden myndighederne bar adgang til resultaterne heraf, eller
 opfattelse, at når to køretøjer af samme model af et mærke på begæring kan få stillet dem til rådighed.
 sælges i medlemsstaten efter den 30. juni, er det alene
 forbudt at udbyde det parallelimporterede køretøj med det (') EFT nr. C 370 af 24. 12 . 1994 .
 følgende år som modelårgang.
 (') EFT nr . C 229 af 2 . 9 . 1995 .
 DOMSTOLENS DOM
 af 2 . juli 1996
 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-473/93 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 (Første Afdeling) skaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (')
 af 27. juni 1996 (Traktatbrudssøgsmål — fri bevægelighed for personer —
 i sag C-2 93/94, staffesag mod Jacqueline Brandsma ( an ansættelser i den offentlige administration)
 modning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van eerste ( 96/C 336/08 )
 aanleg, Turnhout)(')
 (Frie varebevægelser — undtagelser — beskyttelse af den (Processprog: fransk)
 offentlige sundhed — medlemsstaternes kompetence —
 biocider)
 ( 96/C 336/07 )
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (Processprog: nederlandsk)
 I sag C-473/93 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber ved juridisk konsulent Dimitrios Gouloussis, som
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive befuldmægtiget, mod Storhertugdømmet Luxembourg ved
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) advokat Alain Lorang, angående en påstand om, at det
 fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg ved at opret
 I sag C-293/94 , angående en anmodning, som Rechtbank holde et krav om luxembourgsk statsborgerskab over for
 van eerste aanleg, Turnhout ( Belgien ), i medfør af EF arbejdstagere fra andre medlemsstater som betingelse for
 traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den adgang til stillinger som tjenestemand eller offentligt ansat
 for nævnte ret verserende straffesag mod Jacqueline inden for områderne forskning, uddannelse, sundhed,
 Brandsma at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende transport over land , postvæsen og telekommunikation samt
 fortolkningen af EF-traktatens artikel 30 og 36 , har vand-, gas- og elektricitetsforsyning har undladt at opfylde
 Domstolen ( Første Afdeling ), sammensat af afdelingsfor sine forpligtelser i henhold til EØF-traktatens artikel 48 og
 manden, D. A. O. Edward, og dommerne L. Sevón artikel 1 og 7 i Rådets forordning ( EØF ) nr . 1612/68 af
 ( refererende dommer ) og M. Wathelet; generaladvokat : N. 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed
 Fennelly; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louter inden for Fællesskabet ( EFT 1968 II , s . 467 ), har Domsto
 man-Hubeau , den 27. juni 1996 afsagt dom, hvis konklu len, sammensat af præsidenten , G. C. Rodríguez Iglesias,
 sion lyder således : afdelingsformændene C. N. Kakouris, D. A. O. Edward,
 J.-P. Puissochet og G. Hirsch samt dommerne G. F. Mancini ,
 1 ) Der foreligger en foranstaltning med tilsvarende vir F. A. Schockweiler , J. C. Moitinho de Almeida , P. J. G.
 kning som en kvantitativ indførselsrestriktion som Kapteyn, C. Gulmann , J. L. Murray, P. Jann ( refererende
 omhandlet i traktatens artikel 30, såfremt det ifølge en dommer ), H. Ragnemalm, L. Sevón og M. Wathelet;
 medlemsstats lovgivning er forbudt at markedsføre, generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: ekspeditionsse
 erhverve, tilbyde, fremvise eller sætte til salg, have i sin kretær D. Louterman-Hubeau , den 2 . juli 1 996 afsagt dom ,
 besiddelse, fremstille, transportere, sælge, afhænde med hvis konklusion lyder således :
 vederlag eller vedrlagsfrit, indføre eller anvende midler
 til bekæmpelse af ukrudt og skadedyr uden for land 1 ) Storhertugdømmet Luxembourg har undladt at opfylde
 bruget, som ikke forudgående er godkendt. sine forpligtelser i henhold til EØF-traktatens artikel 48
 og artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af
 2 ) Traktatens artikel 36 begrunder en national lovgivning, 15. oktober 1 968 om arbejdskraftens frie bevægelighed
 som indeholder et forbud mod at markedsføre et inden for Fællesskabet, idet det ikke har begrænset
 biocideprodukt, der indeholder farlige stoffer, såsom kravet om luxembourgsk statsborgerskab til at gælde
 det produkt, denne sag handler om, uden forudgående adgangen til stillinger som tjenestemand eller offentligt
 tilladelse fra de kompetente myndigheder, uanset at ansat, der indebærer en direkte eller indirekte deltagelse
 produktet allerede er blevet godkendt til salg i en anden i udøvelsen af offentlig myndighed og i de funktioner,
 medlemsstat. De kompetente myndigheder kan imidler som skal sikre statens eller de andre offentlige kollektive
 tid ikke, medmindre det er nødvendigt, kræve udført enheders almene interesser, inden for områderne
 ---pagebreak--- 9 . 11 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 336/5
 forskning, uddannelse, sundhed, transport over land, direkte eller indirekte deltagelse i udøvelsen af offentlig
 postvæsen og telekommunikation samt vand-, gas- og myndighed og i de funktioner, som skal sikre statens
 elektricitetsforsyning. eller de andre offentlige kollektive enheders almene
 interesser.
 2 ) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens om
 kostninger. 2 ) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (') EFT nr . C 59 af 26 . 2 . 1994 . (') EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 DOMSTOLENS DOM
 af 2 . juli 1996 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-l 73/94 , Kommissionen for De Europæiske Fælles af 2 . juli 1996
 skaber mod Kongeriget Belgien { l ) i sag C-290/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 (Traktatbrud — fri bevægelighed for personer — ansættel skaber mod Den Hellenske Republik (')
 ser i den offentlige administration) (Traktatbrud — fri bevægelighed for personer — ansættel
 ( 96/C 336/09 ) ser i den offentlige administration)
 ( 96/C 336/ 10 )
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: græsk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-173/94 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber ( befuldmægtiget: Dimitrios Gouloussis ) mod Kon
 geriget Belgien ( befuldmægtiget: Patrick Duray ), angående I sag C-290/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har skaber ( befuldmægtiget: Maria Patakia ) mod Den Hellenske
 undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til EØF- Republik ( befuldmægtigede : Aikaterini Samoni-Rantou og
 traktatens artikel 48 og artikel 1 og 7 i Rådets forordning Stamatina Vodina ), angående en påstand om, at det fastslås,
 ( EØF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens at Den Hellenske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der
 frie bevægelighed inden for Fællesskabet ( EFT 1968 II , påhviler den i henhold til artikel 48 i EØF-traktaten og
 s . 467 ), idet det har opretholdt et krav om belgisk artikel 1 og 7 i Rådets forordning ( EØF ) nr . 1612/68 af
 statsborgerskab over for arbejdstagere fra andre medlems 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed
 stater som betingelse for adgang til stillinger som tjeneste inden for Fællesskabet ( EFT 1968 II, s . 467 ), idet den stiller
 mand eller offentligt ansat i de offentlige institutioner for krav om græsk statsborgerskab over for arbejdstagere fra
 vand-, gas- og elektricitetsforsyning ( såsom Compagnie andre medlemsstater som betingelse for adgang til stillinger i
 Intercommunale Bruxelloise des Eaux , Vlaamse Maat statslige, halvstatslige og kommunale firmaer og selskaber,
 schappig voor Watervoorziening, Unerg, Sibelgaz mv.), har der forvalter vand-, gas- og elektricitetsforsyning, og inden
 Domstolen , sammensat af præsidenten, G. C. Rodríguez for de operationelle dele af det offentlige sundhedsvæsen, til
 Iglesias, afdelingsformændene C. N. Kakouris, D. A. O. stillinger som lærer i den offentlige undervisningssektor i de
 Edward , J.-P . Puissochet og G. Hirsch samt dommerne G. F. under undervisningsministeriet hørende børnehaver, skoler,
 Mancini , F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida , gymnasier og universiteter, til stillinger i firmaer , selskaber
 P. J. G. Kapteyn , C. Gulmann, J. L. Murray, P. Jann og organisationer, som beskæftiger sig med sø- eller luftfart,
 ( refererende dommer ), H. Ragnemalm, L. Sevón og M. inden for de græske jernbaner ( OSE ) og i statslige og
 Wathelet; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: ekspe kommunale organisationer, firmaer og selskaber, der for
 ditionssekretær D. Louterman-Hubeau , den 2 . juli 1996 valter offentlig transport i byer og mellem landsdele, til
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : stillinger for videnskabeligt og ikke-videnskabeligt perso
 nale i offentlige t forskningscentre med civile formål , til
 stillinger i statslige eller halvstatslige organisationer eller
 1 ) Kongeriget Belgien har undladt at opfylde sine forplig firmaer, som forestår postbesørgelse ( ELTA ), telekommu
 telser i henhold til EØF-traktatens artikel 48 og artikel 1 nikation ( OTE ) og radio- og fjernsynskommunikation ( ET ),
 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober samt til stillinger som musiker ved operaen i Athen og i
 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for kommunale og byorkestre , har Domstolen, sammensat af
 Fællesskabet, idet det ikke har begrænset kravet om præsidenten , G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformæn
 belgisk statsborgerskab til at gælde adgangen til stillin dene C. N. Kakouris , D. A. O. Edward, J.-P . Puissochet og
 ger, der inden for offentligretlige organer, der forestår G. Hirsch samt dommerne G. F. Mancini , F. A. Schockwei
 vand-, gas- og elektricitetsforsyning, indebærer en ler, J. C. Moitinho de Almeida , P. J. G. Kapteyn, C.


text:
22.1.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 20/7
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte 1. Appellen forkastes.
 ret verserende sag, Eurowings Luftverkehrs AG mod Finanzamt
 Dortmund-Unna, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende 2. Karola Gluiber bærer sine egne omkostninger.
 fortolkningen af EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu
 artikel 49 EF), har Domstolen, sammensat af præsidenten,
 G.C. Rodriguez Iglesias, afdelingsformændene J.C. Moitinho de (1) EFT C 226 af 7.8.1999.
 Almeida (refererende dommer), D.A.O. Edward og L. Sevón
 samt dommerne P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet,
 G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm og M. Wathelet; generaladvo-
 kat: J. Mischo; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl,
 den 26. oktober 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således:
 EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) er til hinder
 for en national lovgivning om erhvervsskat (»Gewerbesteuer«) som Appel iværksat den 6. januar 1999 af Anthony Goldstein
 den, hovedsagen drejer sig om. til prøvelse af kendelse afsagt den 28. oktober 1998 af De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde
 Afdeling) i sag T-100/98, Anthony Goldstein mod Kom-
 (1) EFT C 295 af 27.9.1997. missionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-4/99 P)
 (2000/C 20/13)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 6. januar
 1999 iværksat appel af Anthony Goldstein til prøvelse af
 DOMSTOLENS KENDELSE kendelse afsagt den 28. oktober 1998 af De Europæiske
 Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag
 (Første Afdeling) T-100/98, Anthony Goldstein mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber.
 af 14. oktober 1999
 Ved kendelse af 8. juli 1999 afviste Domstolen (Fjerde
 Afdeling) appellen og tilpligtede appellanten at betale sagens
 i sag C-188/99 P, Karola Gluiber mod Rådet for Den omkostninger.
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (1)
 (»Åbenbart, at appellen skal afvises eller forkastes«)
 (2000/C 20/12)
 Appel iværksat den 22. september 1999 af Kommissionen
 (Processprog: tysk) til prøvelse af kendelse afsagt den 14. september 1999 af
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje
 Afdeling) i sag T-145/98, ADT Projekt Gesellschaft der
 I sag C-188/99 P, Karola Gluiber, Staudernheim (Tyskland), Arbeitsgemeinschaft Deutscher Tierzüchter mbH mod
 ved advokat Dieter Rogalla, Hamm, med valgt adresse i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Luxembourg hos advokat Marguit Capus-Leelare, 117, av.
 Gaston Diderich, angående appel af kendelse afsagt den
 16. marts 1999 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første (Sag C-349/99 P)
 Instans (Første Afdeling) i sag T-147/98, Gluiber mod Rådet
 og Kommissionen (ikke trykt i Samling af Afgørelser), og hvori (2000/C 20/14)
 der er nedlagt påstand om ophævelse af kendelsen — de andre
 parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union og
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, har Dom- Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 22. sep-
 stolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, tember 1999 iværksat appel af Kommissionen for De Euro-
 L. Sevón, og dommerne D.A.O. Edward og P. Jann (refererende pæiske Fællesskaber til prøvelse af kendelse afsagt den 14. sep-
 dommer); generaladvokat: A. La Pergola; justitssekretær: tember 1999 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 R. Grass, den 14. oktober 1999 afsagt kendelse, hvis konklu- Instans (Tredje Afdeling) i sag T-145/98, ADT Projekt Gesell-
 sion lyder således: schaft der Arbeitsgemeinschaft Deutscher Tierzüchter mbH


text:
3.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 364/14
 Sag anlagt den 13. juli 2016 — Düll mod EUIPO — Cognitect (DaToMo)
 (Sag T-381/16)
 (2016/C 364/10)
 Stævningen affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Klaus Düll (Südergellersen, Tyskland) (ved advokat S. Wolff-Marting)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Cognitect, Inc. (Durham, North Carolina, De Forenede Stater)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Klaus Düll
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »DaToMo« — EU-varemærkeregistrering nr. 6 715 627
 Sagen for EUIPO: Fortabelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 19. april 2016 af Andet Appelkammer ved EUIPO (de forenede sager R 1383/2015-2 og R 1481/2015-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse ændres således, at begrænsningen »all the aforementioned for the enterprise mobility management (EMM)« ikke føjes til de tjenesteydelser, der efter førnævnte afgørelse fortsat er anført på vare- og tjenesteydelsesfortegnelsen i klasse 42 for varemærke nr. 6715627 DaToMo.
 —
 EUIPO tilpligtes at bære sine egne omkostninger og at betale de omkostninger, der er afholdt af sagsøgeren.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 50 i forordning nr. 40/94.


text:
21.9.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/32
 Sag anlagt den 15. juli 2013 — ZZ mod EEA
 (Sag F-71/13)
 2013/C 274/53
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Orlandi, J.-N. Louis og D. Abreu Caldas)
 Sagsøgt: Det Europæiske Miljøagentur (EEA)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afslaget på sagsøgerens ansøgning om iværksættelse af en administrativ undersøgelse til fastlæggelse eller præcisering af chikane.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 20. september 2012 om afslag på sagsøgerens ansøgning om iværksættelse af en administrativ undersøgelse til fastlæggelse eller præcisering af chikane.
 —
 AEE tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
17.6.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 143/13
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. april 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 (Sag C-428/04) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 89/391/EØF - foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet - ingen meddelelse om gennemførelsesforanstaltninger - ukorrekt eller utilstrækkelig gennemførelse - artikel 2, stk. 1, artikel 7, stk. 3, artikel 8, stk. 2, artikel 11, stk. 2, litra c) og d), artikel 13, stk. 2, litra b), og artikel 18)
 (2006/C 143/24)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved N. Yerrell og H. Kreppel, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Østrig (ved C. Pesendorfer, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrudssøgsmål — ufuldstændig og ukorrekt gennemførelse af Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (EFT L 183, s. 1)
 Konklusion
 1)
 Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, idet den i strid med kravene i direktivets artikel 18, stk. 1, ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget lov om arbejdsret for delstatsansatte lærere (Landeslehrer-Dienstrechtsgesetz), og idet den ikke har gennemført, eller ikke fuldt ud har gennemført, direktivets artikel 2, stk. 1, for lærere i folkeskolen i Tirol, samt artikel 7, stk. 3, artikel 8, stk. 2, artikel 11, stk. 2, litra c) og d), og artikel 13, stk. 2, litra b).
 2)
 Republikken Østrig frifindes i øvrigt.
 3)
 Republikken Østrig bærer sine egne omkostninger og betale fem sjettedele af Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 314 af 18.12.2004.


text:
19.6.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 195/32
 Sag anlagt den 3. april 2017 — GY mod Kommissionen
 (Sag T-203/17)
 (2017/C 195/45)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: GY (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/AD/293/14 af 23. december 2016 om ikke at give sagsøgeren adgang til assessmentcentret, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale et beløb, der efter ret og billighed er opgjort til 5 000 EUR, i erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1.
 Første anbringende er, at udvælgelseskomitéen tilsidesatte begrundelsespligten for så vidt som den ikke oplyste sagsøgeren om de bedømmelseskriterier, som den har vedtaget til gennemførelse af dom af 20. juli 2016, GY mod Kommissionen, F-123/15, EU:F:2016:160.
 2.
 Andet anbringende er, at udvælgelseskomitéen tilsidesatte meddelelsen om udvælgelsesprøven for så vidt som den vilkårligt indskrænkede sin bedømmelse af sagsøgerens erhvervserfaring ved, for så vidt angår tre spørgsmål, udelukkende at basere sig på denne erhvervserfarings varighed.
 3.
 Tredje anbringende er, at udvælgelseskomitéen anlagde adskillige urigtige skøn, som medfører, at afgørelsen om kun at tildele ham 17 point ud af 56 (idet loftet blev fastholdt til 22 point) blev behæftet med en ulovlighed.


text:
10.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 175/42
 Rettens kendelse af 2. april 2014 — CNIPT mod Kommissionen
 (Sag T-302/09) (1)
 ((Statsstøtte - rammeordning vedrørende de foranstaltninger, som gennemføres af de i Frankrig anerkendte brancheorganisationer inden for landbruget til fordel for de repræsenterede landbrug - finansiering gennem frivillige bidrag, der er gjort obligatoriske - beslutning, der erklærer støtteordningen for forenelig med fællesmarkedet - tilbagetrækning af beslutningen - ufornødent at træffe afgørelse))
 2014/C 175/57
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Comité national interprofessionnel de la pomme de terre (CNIPT) (Paris, Frankrig) (ved advokaterne V. Ledoux og B. Néouze)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved B. Stromsky og C. Urraca Caviedes, derefter ved B. Stromsky og S. Thomas og endelig ved M. Stromsky, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 7846 endelig af 10. december 2008 vedrørende statsstøtte N 561/2008 om en rammeordning vedrørende de foranstaltninger, som gennemføres af de i Frankrig anerkendte brancheorganisationer inden for landbruget til fordel for de repræsenterede landbrug.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger
 (1) EUT C 244 af 10.10.2009.


text:
Nr. C 166/ 10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 31 . 5 . 97
 Scientifica og 4 ) Ministero del Tesoro forelagt De Europæ ter sådanne rettigheder, som begrundelse for, at omsæt
 iske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel ningen skal behandles som en afgiftspligtig omsæt
 afgørelse af følgende spørgsmål : ning ?
 Skal indholdet af direktiv 82/76/EØF f 1 ), for så vidt som Såfremt også dette spørgsmål besvares benægtende,
 det bestemmes, at en uddannelsesstilling som speciallæge ønskes også det følgende spørgsmål besvaret.
 » aflønnes . . . med et passende beløb « — når Den Italien
 ske Republik ikke har vedtaget specifikke regler herom in 3 . Kan den, der omsætter rettighederne, alligevel gøre
 den for den fastsatte frist — fortolkes således, at direktivet gældende, at der er fradragsret i henhold til artikel 17,
 tillægges direkte virkning til fordel for de uddannelsessø stk. 2 , eller nogen anden bestemmelse i direktivet, dvs .
 gende læger i forholdet til Den Italienske Republiks for har den nævnte bestemmelse direkte virkning, selv om
 valtning ? Der spørges tillige, om direktivet tillægger de ud omsætningen ikke fører til, at der opstår udgående af
 dannelsessøgende læger ret til et passende vederlag for det gift ?
 fuldtidsarbejde, de udfører i de af staten forpligtede afde
 linger med den heraf følgende pligt for forvaltningerne, (') »§ 11 . Afgiftsfritaget er følgende former for omsætning:
 herunder Università agli Studi di Bologna , til at udrede 1 . Fuldstændig eller delvis overdragelse af rettigheder,
 dette vederlag. som er omfattet af § 1 , 4 eller 5 i lagen ( 1960 : 729 )
 om upphovsrätt til litterära ock konstnärliga verk ( den
 (*) Rådets direktiv af 26 . januar 1982 ( EFT nr. L 43 af 15 . 2 . svenske ophavsretslov ), dog ikke ...«.
 1982, s . 21 ).
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 24. marts 1997 af Oberlandesgericht Wien i
 afsagt den 20. februar 1997 af Skatterättsnämnden i sagen sagen Verein zur Forderung des freien Wettbewerbs im
 Victoria Film A/S mod Riksskatteverket Medienwesen mod MVF Magazin-Verlag am Fleetrand
 Gesellschaft mbH
 ( Sag C-134/97)
 ( Sag C-135/97)
 ( 97/C 166/ 18 )
 ( 97/C 166/ 19 )
 Ved kendelse afsagt den 20 . februar 1997, indgået til
 Ved kendelse afsagt den 24 . marts 1997, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 7. april 1997, har Skatte
 Domstolens Justitskontor den 7. april 1997, har Oberlan
 rättsnämnden i sagen Victoria Film A/S mod Riksskatte
 desgericht Wien i sagen Verein zur Forderung des freien
 verket forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en Wettbewerbs im Medienwesen mod MVF Magazin-Verlag
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 mål :
 am Fleetrand Gesellschaft mbH forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 afgørelse af følgende spørgsmål :
 1 . Indebærer artikel 28 , stk. 3 , litra b ), i sjette momsdi
 rektiv, sammenholdt med punkt 2 i bilag F til direkti Skal EF-traktatens artikel 30 fortolkes således, at den er til
 vet og under hensyn til indholdet af punkt 2, litra aa ), hinder for anvendelse af bestemmelser i en medlemsstat A,
 i afsnit IX, Beskatning, i bilag XV til tiltrædelses som forbyder en virksomhed med hjemsted i medlemsstat B
 traktaten mellem Den Europæiske Unions medlemssta også at sælge et periodisk udkommende tidsskrift, der er
 ter og Sverige om Sveriges tiltrædelse af Den Europæ fremstillet i denne stat, i medlemsstat A, når tidsskriftet in
 iske Union , at Sverige har ret til at have bestemmelser deholder gættekonkurrencer eller spil med gevinster, der
 i sin nationale lovgivning af det indhold, som gælder i lovligt arrangeres i medlemsstat B ?
 henhold til mervärdesskattelagens ( den svenske lov om
 merværdiafgift) kapitel 3 , § 11 , stk . 1 , i den affattelse,
 der var gældende til og med den 31 . december
 1996 (')?
 Såfremt spørgsmålet besvares benægtende, ønskes også Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 det følgende spørgsmål besvaret. afsagt den 2 . april 1997 af VAT and Duties Tribunal,
 Manchester, i sagen Norbury Developments Ltd mod
 Commissioners of Customs and Excise
 2 . Indebærer det forhold, at artikel 28 , stk . 3 , litra b ),
 ikke tillader, at der i national lovgivning består en af ( Sag C-136/97)
 giftsfritagelse for en omsætning som den, der omhand ( 97/C 166/20 )
 les i spørgsmål 1 , at denne bestemmelse, bestemmel
 serne i artikel 6 , stk. 1 , eller eventuelt nogen anden be
 stemmelse i sjette direktiv har såkaldt direkte virkning Ved kendelse afsagt den 2. april 1997, indgået til Domsto
 i den her omhandlede henseende og derfor over for en lens Justitskontor den 14 . april 1997, har VAT and Duties
 national myndighed kan påberåbes af den, der omsæt Tribunal , Manchester, i sagen Norbury Developments Ltd


text:
19.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/13
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 16. december 2010 — Euro Tyre Holding BV mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)
 (Sag C-430/09) (1)
 (Sjette momsdirektiv - artikel 8, stk. 1, litra a) og b), artikel 28a, stk. 1, litra a), artikel 28b, punkt A, stk. 1, og artikel 28c, punkt A, litra a), første afsnit - fritagelse af levering af goder, der forsendes eller transporteres inden for Unionen - flere på hinanden følgende leveringer af de samme goder i forbindelse med en enkelt forsendelse eller en enkelt transport inden for Fællesskabet)
 2011/C 55/23
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Euro Tyre Holding BV
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 8, stk. 1, litra a) og b), artikel 28a, stk. 1, litra a), artikel 28b, punkt A, stk. 1, og artikel 28c, punkt A, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT Æ 145, s. 1) — fritagelse for levering af goder, der forsendes eller transporteres inden for Fællesskabet — successive leveringer af samme goder, der indebærer en enkelt forsendelse eller transport af goderne inden for Fællesskabet
 Konklusion
 1)
 Når et gode er genstand for to på hinanden følgende leveringer mellem forskellige afgiftspligtige, der handler som sådanne, men der kun er tale om en enkelt transport inden for Fællesskabet, skal der ved afgørelsen af, hvilken transaktion denne transport skal tilskrives, nemlig den første eller den anden levering — idet denne transaktion som følge af denne omstændighed er omfattet af begrebet levering inden for Fællesskabet som omhandlet i artikel 28c, punkt A, litra a), første afsnit, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 96/95/EF af 20. december 1996, sammenholdt med direktivets artikel 8, stk. 1, litra a) og b), artikel 28a, stk. 1, litra a), første afsnit, og artikel 28b, punkt A, stk. 1 — foretages en samlet bedømmelse af alle sagens relevante omstændigheder med henblik på at bestemme, hvilken af de to leveringer der opfylder alle betingelserne for en levering inden for Fællesskabet.
 2)
 Under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende, hvor den første erhverver, som har fået ret til som ejer at råde over godet i den medlemsstat, hvor den første levering fandt sted, tilkendegiver sin hensigt om at transportere dette gode til en anden medlemsstat og identificerer sig med sit merværdiafgiftsregistreringsnummer, der er udstedt af sidstnævnte medlemsstat, skal transporten inden for Fællesskabet tilskrives den første levering på den betingelse, at retten til som ejer at råde over godet blev overført til den anden erhverver i bestemmelsesmedlemsstaten for transporten inden for Fællesskabet. Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om denne betingelse er opfyldt i den sag, den skal træffe afgørelse i.
 (1) EUT C 24 af 30.1.2010.


text:
C 202/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.8.2002
 III
 (Oplysninger)
 (2002/C 202/70)
 Domstolens seneste offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende
 EFT C 191 af 10.8.2002
 Liste over tidligere offentliggørelser
 EFT C 180 af 27.7.2002
 EFT C 169 af 13.7.2002
 EFT C 156 af 29.6.2002
 EFT C 144 af 15.6.2002
 EFT C 131 af 1.6.2002
 EFT C 118 af 18.5.2002
 Teksterne er tilgængelige i:
 EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
 CELEX: http://europa.eu.int/celex


text:
23.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/13
 Rettens kendelse af 7. januar 2013 — Alfastar Benelux mod Rådet
 (Sag T-274/12) (1)
 (Passivitetssøgsmål - bortfald af tvistens genstand - ufornødent at træffe afgørelse - erstatningssøgsmål - sagen åbenbart retligt ugrundet)
 2013/C 55/24
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgien) (ved advokaterne N. Keramidas og N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Vitsentzatos og E. Chatziioakeimidou, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Dels en påstand om, at det fastslås, at Rådet har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 266 TEUF, idet det har undladt at træffe de fornødne foranstaltninger til opfyldelse af Rettens dom af 20. oktober 2011, Alfastar Benelux mod Rådet (sag T-57/09, ikke trykt i Samling af Afgørelser), dels en påstand om erstatning i henhold til artikel 340 TEUF.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at tage stilling til den påstand om at få fastslået passivitet, som Alfastar Benelux SA har nedlagt.
 2)
 Den erstatningspåstand, som Alfastar Benelux har nedlagt, forkastes som åbenbart retligt ugrundet.
 3)
 Alfastar Benelux bærer 50 % af sine egne omkostninger og betaler 50 % af Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger. Rådet bærer 50 % af sine egne omkostninger og betaler 50 % af Alfastar Benelux’ omkostninger.
 (1) EUT C 243 af 11.8.2012.


text:
28.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 234/13
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 1. juli 2010 — Gerhard Dijkman og Maria Dijkman-Lavaleije mod Belgische Staat (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van beroep te Antwerpen — Belgien)
 (Sag C-233/09) (1)
 (Fri udveksling af tjenesteydelser - frie kapitalbevægelser - direkte beskatning - forskellig behandling afhængigt af stedet for investeringen eller pengeanbringelsen)
 2010/C 234/18
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van beroep te Antwerpen
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Gerhard Dijkman og Maria Dijkman-Lavaleije
 Sagsøgt: Belgische Staat
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van beroep te Antwerpen — national lovgivning vedrørende indkomstskat — beregning af den supplerende kommunale afgift på grundlag af indkomstskattebeløbet — kildeskat med frigørende virkning — forskellig behandling afhængig af stedet for investeringen eller pengeanbringelsen — forenelighed med artikel 56, stk. 1, EF
 Konklusion
 Artikel 56 EF er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat, hvorefter skattepligtige, der er hjemmehørende i denne medlemsstat, og som modtager renter eller udbytte fra pengeanbringelser eller investeringer foretaget i en anden medlemsstat, er undergivet en supplerende kommunal afgift, når de ikke har valgt at lade denne kapitalindkomst udbetale til dem af en mellemmand, der er etableret i deres bopælsmedlemsstat, hvorimod det kan undlades at opgive indkomst af samme art fra pengeanbringelser eller investeringer foretaget i deres bopælsmedlemsstat, fordi den er undergivet kildebeskatning, i hvilket tilfælde indkomsten ikke er undergivet en sådan afgift.
 (1) EUT C 220 af 12.9.2009.


text:
8.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 144/34
 Rettens dom af 14. marts 2017 — IR mod EUIPO — Pirelli Tyre (popchrono)
 (Sag T-132/15) (1)
 ((EU-varemærker - fortabelsessag - EU-ordmærket popchrono - manglende reel brug af varemærket - artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2017/C 144/45)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: IR (ved advokat C. de Marguerye)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (først ved S. Palmero Cabezas, derefter ved D. Gája, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italien) (ved advokaterne T. Malte Müller og F. Togo)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 13. februar 2015 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 217/2014-5) vedrørende en fortabelsessag mellem Pirelli Tyre og IR
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
 2)
 IR betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 311 af 21.9.2015.


text:
5.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/26
 Sag anlagt den 7. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene
 (Sag C-190/08)
 (2008/C 171/40)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Condou-Durande og R. Troosters, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Nederlandene
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.
 —
 Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet i national ret udløb den 10. oktober 2006.
 (1) EUT L 304, s. 12.


text:
24.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 128/35
 Sag anlagt den 31. marts 2008 — Sahlstedt m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-129/08)
 (2008/C 128/75)
 Processprog: finsk
 Parter
 Sagsøgere: Markku Sahlstedt (Karkkila, Finland), Juha Kankkunen (Laukaa, Finland), Mikko Tanner (Vihti, Finland), Toini Tanner (Helsinki, Finland), Liisa Tanner (Helsinki, Finland), Eeva Jokinen (Helsinki, Finland), Aili Oksanen (Helsinki, Finland), Olli Tanner (Lohja, Finland), Leena Tanner (Helsinki, Finland), Aila Puttonen (Ristiina, Finland), Risto Tanner (Espoo, Finland), Tom Järvinen (Espoo, Finland), Runo K. Kurko (Espoo, Finland), Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry (Helsinki, Finland), Maataloustuottajain Keskusliiton Säätiö ((Helsinki, Finland) (ved asianajaja K. Marttinen)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede beslutning annulleres for så vidt som den vedrører samtlige de deri anførte lokaliteter af fællesskabsbetydning i Republikken Finland.
 —
 Hvis ikke Retten anser dette for muligt, annulleres beslutningen subsidiært med hensyn til de i stævningens afsnit 6.2.2.7 konkretiserede lokaliteter af fællesskabsbetydning.
 —
 Editionskrav og bevisoptagelse:
 Hvis ikke der allerede på grundlag af de i denne stævning fremlagte beviser gives sagsøgerne medhold i deres hovedpåstande, nedlægges følgende påstande:
 1.
 Det pålægges Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i cd-rom format at overdrage sagsøgerne oplysninger om de af den anfægtede beslutning berørte lokaliteter, som er omfattet af Finlands forslag til Kommissionen med alt det heri anførte, og som omhandlet i syvende betragtning til beslutningen.
 2.
 Det pålægges Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i cd-rom format at overdrage sagsøgerne naturvidenskabelige og andre oplysninger vedrørende samtlige lokaliteter i Republikken Finland, der er berørt af den anfægtede beslutning, som Kommissionen er i besiddelse af, og som er omhandlet i ottende betragtning til beslutningen, samt i papirformat at overdrage dem de kort og oplysninger, der er omhandlet i niende betragtning til beslutningen.
 3.
 Det pålægges Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i cd-rom format at overdrage sagsøgerne samtlige sagsakter vedrørende lokaliteter i Republikken Finland, som er udarbejdet i forbindelse med det samarbejde, der er omhandlet i tiende betragtning til den anfægtede beslutning, samt i papirformat at overdrage dem kortene.
 4.
 Det pålægges Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber at overdrage sagsøgerne udtalelsen fra Habitatudvalget som omhandlet i femtende betragtning til den anfægtede beslutning.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger med tillæg af renter i henhold til loven.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne mener, at beslutningen (1) tilsidesætter fællesskabsretten, navnlig habitatdirektivets artikel 3 og 4, samt bilag III hertil, som direktivets artikel 4 henviser til. Tilsidesættelsen af fællesskabsretten støttes på fire væsentlige anbringender:
 a)
 Habitatdirektivet tillader ikke, at beslutninger, som vedrører den oprindelige liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning, annulleres gennem nye beslutninger i henhold til nye procedurer og nye begrundelser. Habitatdirektivets procedureregler er også bindende for Kommissionen. En anden fortolkning fører til mangel på retssikkerhed i forhold til nationale gennemførelsesbestemmelser og landbesidderes retsbeskyttelse.
 b)
 I henhold til habitatdirektivets artikel 3 er Natura 2000-nettet et sammenhængende europæisk net af særlige bevaringsområder, som ifølge direktivets bestemmelser skal sikres en gunstig bevaringsstatus. Nettets sammenhæng og målet i form af den gunstige bevaringsstatus sikres ved, at artikel 4 i og bilag III til direktivet, som vedrører udvælgelsen af lokaliteterne, i materiel henseende både er bindende for medlemsstaterne og Kommissionen som detaljerede tekniske bestemmelser. Områder kan ikke udpeges til lokaliteter af fællesskabsbetydning, hvis ikke bestemmelserne i begge faser overholdes. På grund af det sammenhængende mål bestående i at sikre en gunstig bevaringsstatus, skal områderne i medlemsstaterne udvælges efter ensartede kriterier i henhold til habitatdirektivets artikel 4 og bilag III hertil.
 c)
 Etape 1 (medlemsstatsetapen) og etape 2 (kommissionsetapen) i bilag III udgør en helhed af bindende foranstaltninger. Fremgangsmåden i etape 2 og beslutningen vedrørende lokaliteter af fællesskabsbetydning er ikke i overensstemmelse med habitatdirektivet, hvis ikke forslaget i etap 1 opfylder betingelserne i direktivet.
 d)
 I forbindelse med Finlands fremsættelse af forslag til lokaliteter af fællesskabsbetydning i det boreale område blev habitatdirektivets artikel 4 og bestemmelserne vedrørende etape 1 i bilag III ikke overholdt. Eftersom Finlands forslag ved Kommissions beslutning blev antaget uændret og for alle lokaliteter, tilsidesætter Kommissionens beslutning vedrørende lokaliteter af fællesskabsbetydning allerede af denne grund direktivet.
 (1) Kommissionens beslutning 2008/24/EF af 12.11.2007 om vedtagelse af første ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det boreale biogeografiske område i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF (EUT L 12, s. 118).


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litauen) den 23. november 2015 — Litdana UAB mod Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
 (Sag C-624/15)
 (2016/C 048/26)
 Processprog: litauisk
 Den forelæggende ret
 Vilniaus apygardos administracinis teismas
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Litdana UAB
 Sagsøgt: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er nationale bestemmelser og/eller national praksis på grundlag af artikel 314, litra a), og artikel 226, stk. 11, i direktiv 2006/112 (1) samt artikel 314, litra d), og artikel 226, stk. 1, i samme direktiv til hinder for, at en afgiftspligtig person anvender fortjenstmargenordningen, fordi det i forbindelse med en skatteundersøgelse udført af skatteinspektoratet konstateres, at der er anført ukorrekte oplysninger/data om anvendelsen af fortjenstmargenordningen og/eller om fritagelse for moms i fakturaerne vedrørende de leverede varer, men at den afgiftspligtige person ikke havde og ikke kunne have kendskab dertil?
 2)
 Skal artikel 314 i direktiv 2006/112 skal forstås og fortolkes således, at — selv om det på fakturaen angives, at varerne er fritaget for moms (artikel 226, stk. 11, i direktiv 2006/112), og/eller at sælgeren har anvendt fortjenstmargenordningen i forbindelse med leveringen af varerne (artikel 226, stk. 14, i direktiv 2006/112) — den afgiftspligtige person kun har ret til at anvende fortjenstmargenordningen, når leverandøren af varerne rent faktisk anvender fortjenstmargenordningen og opfylder sine forpligtelser med hensyn til betaling af moms (betaler moms af margenen i sin medlemsstat)?
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
3.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/31
 Sag anlagt den 6. april 2017 — Amplexor Luxembourg mod Kommissionen
 (Sag T-211/17)
 (2017/C 213/42)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Amplexor Luxembourg Sàrl (Bertrange, Luxembourg) (ved advokat J.-F. Steichen)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling.
 —
 For så vidt angår realiteten annulleres Den Europæiske Unions Publikationskontors afgørelse af 13. februar 2017.
 —
 Følgelig annulleres udbud nr. 10651.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 Sagsøgeren forbeholdes alle rettigheder, anbringender og søgsmålsmuligheder.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med søgsmålet nedlægges påstand om annullation af Den Europæiske Unions Publikationskontor s afgørelse af 13. februar 2017, for så vidt som sagsøgeren blev placeret på andenpladsen i udbud nr. 10651 — Behandling af bekendtgørelser til offentliggørelse i »Supplement til Den Europæiske Unions Tidende« (EUT S) (JO 2016/S 143-258115).
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.
 1.
 Det første anbringende vedrører tilsidesættelser af de EU-retlige regler og principper, idet Publikationskontoret ved at give tilbudsgivere, der på tidspunktet for indgivelsen af bud ikke havde indgået en kontrakt med publikationskontoret, mulighed for at modtage et større beløb til finansiering af udgifterne til overtagelsen har foretaget en åbenbar tilsidesættelse af lighedsprincippet. Det er sagsøgerens opfattelse, at en sådan fremgangsmåde, ud over at den udgør alvorlig forskelsbehandling, foretager en alvorlig tilsidesættelse af formålet med og selve grundlaget for de offentlige udbudsprocedurer.
 2.
 Det andet anbringende vedrører magtfordrejning.


text:
16.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 310/27
 Sag anlagt den 4. september 2006 — Promat mod KHIM — Puertas Proma (Promat)
 (Sag T-300/06)
 (2006/C 310/50)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Promat GmbH (Rattingen, Tyskland) (ved J. Krenzel)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Puertas Proma, SAL
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgtes afgørelse af 4. maj 2006 (sag R 1058/2005-1) ændres, således at klagen i det hele tages til følge.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Promat GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Promat« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 2, 6, 17, 19, 20 og 42 (ansøgning nr. 803 825).
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Puertas Proma SAL
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Særligt figurmærket »PROMA« for varer og tjenesteydelser i klasse 6, 20 og 39 (EF-varemærke nr. 239 384), idet indsigelsen er rettet mod varemærkeansøgningen i klasse 6, 19 og 20.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da der hverken er lighed mellem de omtvistede tegn eller de omtvistede varer. Der er følgelig ingen risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
5.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/3
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 15. maj 2008 — SECAP SpA (sag C-147/06) mod Comune di Torino, procesdeltagere: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte, og Santorso Soc. coop. arl (sag C-148/06) mod Comune di Torino, procesdeltagere: Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)
 (Forenede sager C-147/06 og C-148/06) (1)
 (Offentlige bygge- og anlægskontrakter - tildeling af kontrakter - unormalt lave bud - betingelser for udelukkelse - kontrakter om arbejder, som ligger under de beløbsgrænser, der er fastsat i direktiv 93/37/EØF og 2004/18/EF - den ordregivende myndigheds forpligtelser som følge af grundlæggende principper i fællesskabsretten)
 (2008/C 171/04)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: SECAP SpA (sag C-147/06) og Santorso Soc. coop. arl (sag C-148/06)
 Sagsøgt: Comune di Torino
 Procesdeltagere: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte (sag C-147/06) Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (sag C-148/06)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Consiglio di Stato — fortolkning af artikel 30, stk. 4, i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (EFT L 199, s. 54) og artikel 55, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — unormalt lave bud — omfanget af pligten til at iværksætte en kontradiktorisk undersøgelsesprocedure.
 Konklusion
 EF-traktatens grundlæggende regler om den frie etableringsret, den fri udveksling af tjenesteydelser og det grundlæggende forbud mod forskelsbehandling er til hinder for en national ordning, som for kontrakter af en lavere værdi end beløbsgrænsen i artikel 6, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/52/EF af 13. oktober 1997, der har en klar grænseoverskridende interesse, indeholder en præceptiv forpligtelse for de ordregivende myndigheder, såfremt der er afgivet mere end fem gyldige bud, til automatisk at udelukke de bud, der anses for unormalt lave i forhold til den ydelse, der skal præsteres, under anvendelse af et matematisk kriterium, som er fastsat i ordningen, uden at give de ordregivende myndigheder nogen mulighed for at efterprøve buddenes sammensætning ved at anmode de bydende om at afgive nærmere oplysninger herom. Det anførte gælder dog ikke, såfremt der i en national eller lokal ordning eller af den ordregivende myndighed selv fastsættes en rimelig grænse, hvorover unormalt lave bud automatisk udelukkes i tilfælde, hvor der er afgivet et usædvanligt stort antal bud, som det ville overstige den ordregivende myndigheds administrative kapacitet at skulle foretage en kontradiktorisk efterprøvelse af, eller som kunne bringe projektets gennemførelse i fare på grund af den forsinkelse, som en sådan efterprøvelse ville medføre.
 (1) EUT C 143 af 17.6.2006.
 EUT C 154 af 1.7.2006.