text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/11
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. december 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 (Sag C-257/05) (1)
 (Traktatbrud - tilsidesættelse af artikel 49 EF - fri udveksling af tjenesteydelser - forpligtelse til at have hovedsæde eller et driftssted på det nationale område for at kunne drive virksomhed med tjenesteydelser vedrørende kontrol med kedler og trykbeholdere (»Kesselprüfstelle«))
 (2006/C 331/18)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Traversa og W. Bogensberger, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Østrig (ved E. Riedl, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 49 EF — fri udveksling af tjenesteydelser — forpligtelse i henhold til den nationale lovgivning for selskabet til at have hovedsæde eller et driftssted på det nationale område for at kunne drive virksomhed med tjenesteydelser vedrørende kontrol med kedler og trykbeholdere (»Kesselprüfstelle«)
 Konklusion
 1)
 Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 EF, idet den i § 21, stk. 4, i forbundsloven om sikkerhedsforanstaltninger vedrørende dampkedler, trykbeholdere, forsendelsesbeholdere og rørledninger [Bundesgesetz über Sicherheitsmaßnahmen für Dampfkessel, Druckbehälter, Versandbehälter und Rohrleitungen (Kesselgesetz)] har fastsat, at kun ansøgere med hjemsted i Østrig kan godkendes som keddelkontrolsted.
 2)
 Republikken Østrig betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 217 af 3.9.2005.


text:
29.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 111/45
 Sag anlagt den 6. januar 2016 — ZZ mod Parlamentet
 (Sag F-1/16)
 (2016/C 111/56)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på listen over de tjenestemænd, der er udvalgt til at deltage i uddannelsesprogrammet i certificeringskampagnen 2014
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 27. marts 2015 om ikke at opføre sagsøgeren på listen over de tjenestemænd, der er udvalgt til at deltage i uddannelsesprogrammet i certificeringskampagnen 2014.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
12.5.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/28
 Personalerettens kendelse (Anden Afdeling) af 12. maj 2011 — Caminiti mod Kommissionen
 (Sag F-71/09) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - søgsmål, der er åbenbart ugrundet - ikrafttræden af forordning (EF, Euratom) nr. 723/2004 - vedtægtens artikel 44 og 46 - artikel 7 i bilag XIII til vedtægten - indplacering - multiplikationsfaktor - forfremmelsespoint)
 2012/C 138/58
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Paolo Caminiti (Tubize, Belgien) (ved advokat L. Levi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og J. Baquero Cruz, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om at indplacere sagsøgeren i lønklasse AST 9, løntrin 4, med en multiplikationsfaktor svarende til 1 og følgelig genindsættelse af sagsøgeren i lønklasse AST 9, løntrin 2, med bibeholdelse af multiplikationsfaktoren på 1,071151
 Konklusion
 1)
 Søgsmålet afvises, idet det er åbenbart, at det delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet
 2)
 Paolo Caminiti godtgør Personaleretten 500 EUR i medfør af artikel 94 i procesreglementet.
 3)
 Paolo Caminiti bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 244 af 10.10.2009, s. 17.


text:
C 146/38 DA Den Europæiske Unions Tidende 21.6.2003
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Kommissionen ikke har begrænset sit krav om tilbagebetaling
 af støtte til beløb svarende til den del af projektet, der i medfør
 af tildelingsbeslutningen skulle gennemføres af sagsøgeren selv.
 den 13. marts 2003
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen.
 i sag T-340/00, Comunità Montana della Valnerina mod 3) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (1 ) EFT C 4 af 6.1.2001.
 (EUGFL — ophævelse af støtte — artikel 24 i forordning
 (EØF) nr. 4253/88 — proportionalitetsprincippet og retssik-
 kerhedsprincippet — begrundelse — kontradiktionsprincip-
 pet)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (2003/C 146/68)
 den 13. marts 2003
 (Processprog: italiensk)
 i sag T-125/01, José Martí Peix, SA, mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ( 1)
 (»Fiskeri — finansiel fællesskabsstøtte — nedsættelse af
 I sag T-340/00, Comunità Montana della Valnerina ved støtten — forældelse — rimelig frist — proportionalitets-
 advokaterne E. Cappelli og P. De Caterini, og med valgt princippet«)
 adresse i Luxembourg, støttet af Den Italienske Republik
 (befuldmægtigede: U. Leanza og G. Aiello), mod Kommissio- (2003/C 146/69)
 nen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: C. Cat-
 tabriga og M. Moretto), angående en påstand om annullation (Processprog: spansk)
 af Kommissionens beslutning K(2000)2388 af 14. august
 2000 om ophævelse af støtte ydet til Comunità Montana
 della Valnerina ved Kommissionens beslutning K(93)3182 af
 10. november 1993 om tilskud fra EUGFL, Udviklingssektio- I sag T-125/01, José Martí Peix, SA, Huelva (Spanien), ved
 nen, i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88 abogados J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier og D. Domínguez
 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til Pérez, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår EUGFL, (befuldmægtigede: først ved L. Visaggio og J. Guerra Fernández,
 Udviklingssektionen (EFT L 374, s. 25), inden for rammerne af derefter S. Pardo Quintillán og Guerra Fernández), angående
 projekt 93.IT.06.016 med titlen »Pilot- og demonstrationspro- en påstand om annullation af Kommissionens beslutning af
 jekt på skov-, landbrugs- og fødevareområdet i bjergegnes 19. marts 2001 om nedsættelse af den støtte, der var ydet José
 grænseregioner« (Frankrig, Italien), har Retten (Tredje Afde- Martí Peix SA ved Kommissionens beslutning K(91) 2874
 ling), sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dom- endelig udg./11 af 16. december 1991, som ændret ved
 merne J. Azizi og M. Jaeger; justitssekretær: ekspeditionssekre- Kommissionens beslutning K(93) 1131 endelig udg./4 af
 tær J. Palacio González, den 13. marts 2003 afsagt dom, hvis 12. maj 1993 til et projekt for stiftelse af et blandet selskab
 konklusion lyder således: inden for fiskerisektoren, har Retten (Tredje Afdeling), sam-
 mensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne
 J. Azizi og M. Jaeger; justitssekretær: assisterende justitssekre-
 1) Kommissionens beslutning K(2000)2388 af 14. august 2000 tær B. Pastor, den 13. marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion
 om ophævelse af støtte ydet til Comunità Montana della lyder således:
 Valnerina ved Kommissionens beslutning K(93)3182 af
 10. november 1993 om tilskud fra EUFUGL, Udviklingssek- 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 tionen, i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88
 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår EUGFL,
 Udviklingssektionen (EFT L 374, s. 25), inden for rammerne
 af projekt 93.IT.06.016 med titlen »Pilot- og demonstrations- (1 ) EFT C 245 af 1.9.2001.
 projekt på skov-, landbrugs- og fødevareområdet i bjergegnes
 grænseregioner« (Frankrig, Italien), annulleres i det omfang


text:
27.5.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 149/15
 2. Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. — (Subsidiært) De 58 000 mio. ESP, der er udbetalt, er også
 berettigede, selv om det antages, at de ikke kan bestå
 samtidig med generelle skattekreditter. Tilsidesættelse af
 princippet om, at ingen kan handle i strid med sine
 egne retsakter (den berettigede forventning) og åbenbart
 fejlskøn: Beregningen af de 58 000 mio. ESP, der blev
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter godkendt, er ikke foretaget på grundlag af en sats på 28 %
 af det negative beskatningsgrundlag, der måtte forventes
 for skibsværfterne i perioden 1995-1998, men man for-
 — Proceduren har ikke været forskriftsmæssig, ligesom der er handlede sig frem til et samlet beløb, der skulle ydes som
 tale om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den støtte, og det var dette beløb, der blev godkendt.
 berettigede forventning, af retssikkerhedsprincippet og af
 princippet om god forvaltningsskik: Inkorporeringen (i
 slutningen af 1997) af skibsværfterne i SEPI havde til følge,
 at der øjeblikkeligt og automatisk skete en nedsættelse af (1) Rådets forordning (EF) nr. 1013/97 af 2.6.1997 om støtte til
 den tilladte støtte, og som udlignede, at skattekreditten bestemte skibsværfter, der er under omstrukturering (EFT L 148
 faldt bort (med virkning fra den 1.8.1995, da skibsværfter- af 6.6.1997, s. 1).
 ne blev integreret i et statsligt organ, som ikke blev
 betragtet som en koncern i skattemæssig henseende).
 Kommissionens tjenestegrene burde derfor have fulgt en
 anden fremgangsmåde end den, de faktisk fulgte, idet de
 enten skulle have underrettet Kongeriget Spanien om den
 pågældende fortolkning eller have truffet foranstaltninger
 med henblik på en omvurdering af nogle af de støttebeløb,
 som var erklæret forenelige (»støtteordninger, som findes«),
 således som det fremgår af artikel 88, stk. 1, EF, og
 retspraksis.
 Appel iværksat den 11. februar 2000 af Société Service
 — (Subsidiært) Manglende begrundelse med hensyn til virk- pour le groupement d’acquisitions (S.G.A.) til prøvelse af
 ningerne af den støtte, der er erklæret uforenelig med det dom afsagt den 13. december 1999 af De Europæiske
 fælles marked. Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i de
 forenede sager T-189/95, T-39/96 og T-123/96, Société
 Service pour le groupement d’acquisitions (S.G.A.) mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og artikel
 92, stk. 3, litra e) (nu artikel 87, stk. 1, og artikel 87, stk.
 3, EF), af Rådets forordning nr. 1013/97 (1) og af princippet (Sag C-39/00 P)
 om beskyttelse af den berettigede forventning:
 (2000/C 149/25)
 1) De 58 000 mio. ESP, som udgør den tilladte støtte, kan
 ikke betragtes isoleret, dvs. alene som erstatning for de
 skattekreditter, skibsværfterne ville miste, men som Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. fe-
 resultatet af en samlet forhandling. Dette har Kommis- bruar 2000 iværksat appel af Société Service pour le groupe-
 sionen ikke gjort, og den har således tilsidesat Rådets ment d’acquisitions (S.G.A.) ved advokatfirmaet SCP Fourgoux
 forordning nr. 1013/97 og princippet om beskyttelse & Associés, Paris, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 af den berettigede forventning, som udsprang af dens advokat Pierrot Schiltz, 4, rue Béatrix de Bourbon, til prøvelse
 beslutning om definitivt at godkende, at der kunne af dom afsagt den 13. december 1999 af De Europæiske
 ydes støtte med et konkret beløb. Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i de forenede
 sager T-189/95, T-39/96 og T-123/96, Société Service pour le
 groupement d’acquisitions (S.G.A.) mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber.
 2) Kommissionens fortolkning, hvorefter den godkendte
 støtte skal ligge inden for et vist maksimumsbeløb, er
 en tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 92, stk. 3, af
 retssikkerhedsprincippet og af princippet om beskyttel- Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 se af den berettigede forventning, idet det herved
 afvises, at beslutningen om godkendelse er definitiv.
 — Dommen afsagt den 13. december 1999 af Retten i Første
 Instans i de forenede sager T-189/95, T-39/96 og
 T-123/96 ophæves.
 3) Kommissionen har ud over den godkendte støtte også
 taget de beløb i betragtning, der er ydet i henhold til
 en generel ordning, og som ikke udgør støtte. Dette er — Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost-
 en tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 92, stk. 1. ninger.
 ---pagebreak--- C 149/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.5.2000
 Anbringender og væsentligste argumenter — Det er ubegrundet, når Retten har forkastet erstatningskra-
 vet alene under henvisning til, at Kommissionens adfærd
 ikke udgjorde en for Fællesskabet erstatningspådragende
 fejl, da annullationspåstandene var forkastet, og da Kom-
 — Tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter og grundlæg- missionen ikke efter artikel 3 i forordning nr. 17 var
 gende rettigheder. Principperne om en retfærdig rettergang forpligtet til at træffe en beslutning om, hvorvidt den
 og retten til forsvar samt kontradiktionsprincippet var til påståede overtrædelse var begået. Dette argument er des-
 hinder for, at Retten efter afholdelsen af den mundtlige uden uden forbindelse med afslaget på begæringen om
 forhandling og før domsafsigelsen afviste fremlæggelsen af anordning af foreløbige forholdsregler, som naturligvis
 et dokument, som var blevet frivilligt fremlagt af en part ikke forudsætter, at der først træffes afgørelse om, hvorvidt
 og drøftet under retsforhandlingerne. Det er i strid med den påståede overtrædelse var begået. Appellanten finder
 princippet om en retfærdig rettergang, hvis fremlæggelsen det i denne forbindelse tilstrækkeligt at konstatere, at der
 af et dokument, som en part (så meget mere, når denne er i den foreliggende sag var ført »vægtige« beviser for
 en institution) frivilligt har fremlagt, afvises under påskud overtrædelsen og fremlagt et »omfattende dokumentations-
 af, at dokumentet ved nærmere øjesyn er generende for materiale«, hvilket Kommissionen selv har erkendt, og
 den, som har fremlagt det. hvilket støttes af det i sagen omtvistede dokument, som
 blev fremlagt »ved en fejltagelse« og derpå trukket tilbage
 med Rettens samtykke.
 Retten skal af egen drift påse, om der er medgået urimelig
 lang tid til behandlingen af en klage og til at afslutte
 procedure, og denne beføjelse er ikke fakultativ, som
 antaget af Retten, da der er tale om en tilsidesættelse af en
 grundlæggende rettighed, såvel hvad angår den administra-
 tive procedures som retssagens varighed. I den foreliggende
 sag må et tidsrum på to år anses for urimelig lang tid til at
 gennemføre den indledende undersøgelse og for i betydelig
 grad at overstige den periode, som må anses for nødvendig
 til at foretage de fornødne overvejelser, ligesom et tidsrum
 på 5 1/2 år må anses for urimelig lang tid til at behandle en Sag anlagt den 11. februar 2000 af Kommissionen for De
 retssag. Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (Sag C-40/00)
 — Åbenbar fejl hvad angår de af klageren fremlagte beviser.
 (2000/C 149/26)
 — Åbenbar fejl hvad angår Kommissionens vurdering af, at
 der ikke bestod den fornødne fællesskabsinteresse, og dens Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. fe-
 nægtelse af at bringe en grov overtrædelse af konkurrence- bruar 2000 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommis-
 reglerne til ophør under påskud af dens prioritering af sionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 sagerne. Retten har begået et fejlskøn ved bedømmelsen af Enrico Traversa og Christophe Giolito, Kommissionens Juridi-
 de faktiske og retlige omstændigheder, da den antog, at ske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Kommissionen var berettiget til ikke at interessere sig for Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret,
 de af PSA begåede overtrædelser, idet den prioriterede Kirchberg.
 behandlingen af Volkswagen-sagen højere. Hvad angår det
 geografiske centrum for de begåede overtrædelser, kan
 dette ikke udelukkende placeres i Frankrig, da der er udøvet Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 pres på udenlandske forhandlere i andre medlemsstater, og
 da overtrædelsen først og fremmest kan lokaliseres til lande
 uden for Frankrig, hvorfor Kommissionen på grund af — Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat de
 overtrædelsens grænseoverskridende karakter var den nær- forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 17,
 meste til at behandle sagen og til at foretage undersøgelser stk. 2, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977
 bl.a. i medfør af EF-traktatens artikel 5. om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om
 omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem:
 ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), idet den pr.
 1. januar 1998 på ny fuldstændig har ophævet retten til
 fradrag af merværdiafgift på dieselolie, der anvendes som
 — Åbenbar fejl hvad angår de foreløbige forholdsregler. Hvis brændstof til momspligtige køretøjer, efter flere gange at
 Domstolen tager de nævnte anbringender til følge, må den have indrømmet ret til delvis fradrag heraf.
 også give appellanten medhold i anbringendet om, at
 Retten har begået en fejl ved at nægte at anordne foreløbige
 forholdsregler. — Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.


text:
15.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Specializat Cluj (Rumænien) den 20. marts 2013 — Bogdan Matei og Ioana Ofelia Matei mod SC Volksbank România SA
 (Sag C-143/13)
 2013/C 171/29
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Tribunalul Specializat Cluj
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Bogdan Matei og Ioana Ofelia Matei
 Sagsøgt: SC Volksbank România SA
 Præjudicielle spørgsmål
 Henset til, at vurderingen af, om kontraktvilkårene er urimelige, jf. artikel 4, stk. 2, i direktiv 93/13/EØF (1) hverken omfatter definitionen af aftalens genstand eller overensstemmelsen mellem pris og varer eller mellem tjenesteydelser og betalingen herfor, for så vidt disse kontraktvilkår er affattet på et let forståeligt sprog
 og
 henset til, at den i artikel 3, litra g), i direktiv 2008/48/EF (2) anførte definition af de samlede omkostninger i forbindelse med forbrugerkreditten — som inkluderer alle provisioner, som forbrugeren skal betale i forbindelse med forbrugerkreditaftalen — i medfør af artikel 2, stk. [2], litra a), i direktiv 2008/48/EF, ikke kan anvendes til fastlæggelse af genstanden for en kreditaftale, som er sikret ved pant
 er det uklart, om
 begreberne »genstand« og/eller »pris« jf. artikel 4, stk. 2, i direktiv 93/13/EØF kan fortolkes således, at disse begreber (»genstand« og/eller »pris« for en kreditaftale, som er sikret ved pant) — blandt de elementer, der udgør den modydelse, som kreditinstituttet har ret til — også omfatter de årlige omkostninger i procent for den omhandlede kreditaftale, som er sikret ved pant, hvilke særligt består af en fast eller variabel rentesats, bankgebyrer og andre omkostninger, som er inkluderet og defineret i kreditaftalen?
 (1) Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler, EFT L 95, s. 29.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23.4.2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF, EUT L 133, s. 66.


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/32
 Domstolens dom (Niende Afdeling) af 20. juni 2013 — Impacto Azul, Lda mod BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas og Óscar Cabanez Rodriguez (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Judicial de Braga — Portugal)
 (Sag C-186/12) (1)
 (Etableringsfrihed - restriktioner - moderselskabers solidariske hæftelse over for deres datterselskabers kreditorer - udelukkelse af moderselskaber med hjemsted i en anden medlemsstat - restriktion - fravær)
 2013/C 225/53
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Judicial de Braga
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Impacto Azul, Lda
 Sagsøgte: BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas og Óscar Cabanez Rodriguez
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Judicial de Braga — fortolkning af artikel 49 TEUF — hindringer for etableringsfriheden — nationale retsforskrifter, der udelukker solidarisk ansvar for moderselskaber i forhold til deres datterselskabers kreditorer, for så vidt angår moderselskaber med hjemsted i en anden medlemsstat
 Konklusion
 Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der udelukker anvendelsen af princippet om moderselskabers solidariske hæftelse over for deres datterselskabers kreditorer på moderselskaber med hjemsted på en anden medlemsstats område.
 (1) EUT C 217 af 21.7.2012.


text:
17.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 229/19
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Femte Afdeling)
 den 8. juni 2005
 i sag T-297/03, Tomasetto Achille Sas di Tomasetto Andrea & C. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Annullationssøgsmål - aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - ingen aktindsigt i dokumenter fra en medlemsstat uden dens forudgående samtykke)
 (2005/C 229/41)
 Processprog: italiensk
 I sag T-297/03, Tomasetto Achille Sas di Tomasetto Andrea & C., Castegnero (Italien), ved avocat M. Calabrese, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Di Bucci og P. Aalto, bistået af avocat A. Abate, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning, hvorved der blev givet afslag på aktindsigt i visse dokumenter vedrørende en statsstøtteordning, der er erklæret forenelig med fællesmarkedet ved Kommissionens beslutning af 12. juli 2000 (SG (2000) D/105754 — støtte nr. 715/99), har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Vilaras, og dommerne F. Dehousse og D. Šváby; justitssekretær: H. Jung, den 8. juni 2005 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 264 af 1.11.2003.


text:
12.11.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/19
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 27. september 2005 — GeoLogistics/Kommissionen
 (Sag T-26/03) (1)
 (»Toldunion - eksterne fællesskabsforsendelser - kød med bestemmelsessted i Marokko - svig - ansøgning om fritagelse for importafgifter - artikel 239 i forordning (EØF) nr. 2913/92 - artikel 905 i forordning (EØF) nr. 2454/93 - billighedsklausul - særlig situation - ingen urigtigheder eller åbenbar forsømmelighed«)
 (2005/C 281/34)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: GeoLogistics BV (Schiphol Rijk, Nederlandene) [ved: avocats H. de Bie og K. Schellaars, derefter ved H. de Bie og A. Huizing]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber [ved: befuldmægtiget X. Lewis, bestået af advokat F. Tuytschaever]
 Støttet af: Kongeriget Spanien [ved: abogados del Estado L. Fraguas Gadea og J.M Rodríguez Cárcamo]
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning REM 08/00 af 7. oktober 2002, hvori den efter ansøgning fremsat af Kongeriget Nederlandene fastslog, at fritagelse af sagsøgeren for importafgifter ikke var berettiget.
 Domskonklusion
 1)
 Kommissionens beslutning REM 08/00 af 7. oktober 2002 annulleres, for så vidt som der heri nægtes indrømmelse af fritagelse for de importafgifter, der er pålagt sagsøgeren som følge af de toldtransaktioner, denne gennemførte fra den 12. juni 1995.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgerens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 70 af 22.3.2003.


text:
6.6.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 178/14
 Rettens dom af 24. april 2017 — HF mod Parlament
 (Sag T-570/16) (1)
 ((Personalesag - kontraktansat til varetagelse af hjælpefunktioner - vedtægtens artikel 24 - ansøgning om bistand - vedtægtens artikel 12a - psykisk chikane - vedtægtens artikel 90, stk. 1 - vedtægtsbestemt svarfrist på fire måneder - ansættelsesmyndighedens afgørelse om at indlede en administrativ undersøgelse - ingen stillingtagen fra ansættelsesmyndighedens side inden for den vedtægtsbestemte svarfrist vedrørende realiteten af den påståede psykiske chikane - begrebet stiltiende afvisning af ansøgningen om bistand - ikke-eksisterende retsakt - afvisning))
 (2017/C 178/16)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: HF (ved advokat A. Tymen)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved E. Taneva og M. Ecker, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål baseret på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af en stiltiende afgørelse fra Parlamentets ansættelsesmyndighed, angiveligt truffet den 11. april 2015, om afvisning af den ansøgning om bistand, som sagsøgeren indgav den 11. december 2014, dels om erstatning af det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt.
 Konklusion
 1)
 Europa-Parlamentet frifindes.
 2)
 Europa-Parlamentet bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de af HF afholdte omkostninger.
 3)
 HF bærer halvdelen af sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 27 af 25.1.2016 (sag oprindeligt registreret ved Retten for EU-Personalesager under sagsnr. F-142/15 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).


text:
28.8.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/21
 Sag anlagt den 25. maj 2004 af Tokai Europe GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-183/04)
 (2004/C 217/39)
 Processprog: tysk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 25. maj 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Tokai Europe GmbH, Mönchengladbach (Tyskland), ved Rechtsanwalt G. Kroemer.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Kommissionens forordning (EF) nr. 384/2004 af 1. marts 2004 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur (1) annulleres.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren fremstiller lightere og indfører lightere og lighterdele. Selskabet anfægter Kommissionens forordning (EF) nr. 384/2004.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at da Kommissionen ved den anfægtede forordning har tariferet små metalhjul, der indføres til Mexico og Hongkong til produktionen der, i underposition 961390 i toldnomenklaturen som dele (af lightere), er anvendelsesområdet for denne underposition blevet udvidet ud over sin ordlyd. Derved bliver delprodukter, der også anvendes i andre varer, der ikke kan tariferes i position 9613, tariferet som dele af lightere. Kommissionen har således overskredet sine skønsbeføjelser.
 Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat princippet om, at varerne skal tariferes efter deres objektive karakteristika, idet den har taget hensyn til metalhjulenes anvendelsesformål i lighterproduktionen. I forordningens begrundelse er der nemlig udtrykkeligt henvist til anvendelsesformålet.
 Derudover har sagsøgeren anført, at Kommissionen ved tariferingen af metalhjulene ikke har overholdt Toldsamarbejdsrådets forklarende bemærkninger til det harmoniserede system (HS), da den i dens begrundelse udtrykkeligt har anvendt bestemmelsesformålet som kriterium for tariferingen i toldtariffen og ikke kriteriet om kendelighed.
 (1) EUT L 64, s. 21.


text:
17.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 229/38
 Sag anlagt den 26. juli 2005 af Jean-Marc Colombani mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-294/05)
 (2005/C 229/80)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 26. juli 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Jean-Marc Colombani, Bruxelles, ved avocats Stéphane Rodrigues og Yola Minatchy.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af Kommissionens afgørelse af 28. september 2004, hvorved sagsøgerens genindtræden blev fastsat til den 1. oktober 2004, samt annullation af Kommissionens afgørelse af 21. april 2005, hvorved denne afslog den klage, sagsøgeren havde indgivet den 20. december 2004 og hvori han anmodede om, at datoen for hans genindtræden blev fastsat med tilbagevirkende kraft til den 1. september 2004.
 —
 Retten pålægger ansættelsesmyndigheden at drage konsekvenserne af denne annullation, bl.a. ved at fastsætte datoen for sagsøgerens genindtræden til den 1. september 2004.
 —
 Sagsøgeren tilkendes en erstatning som følge af de lidte tab, idet erstatningen for den økonomiske skade som udgangspunkt fastsættes til 10 000 EUR, og idet der for den ikke-økonomiske skade ydes en symbolsk erstatning på 1 EUR.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren, som er tjenestemand ved Kommissionen, havde tjenestefrihed af personlige årsager indtil den 31. august 2004. Han anmodede om genindtræden ved tjenestefrihedens udløb og blev ved afgørelse af 28. september 2004 genindsat i GD RELEX.
 Ved nærværende søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelsen om genindtræden, for så vidt som han i henhold til denne ikke genindtrådte pr. 1. september 2004, som var den dato, hvor hans tjenestefrihed udløb. Sagsøgerne har anført, at der på dette tidspunkt var flere ledige stillinger i Kommissionen, som svarede til hans profil, og at Kommissionen på denne dato som følge heraf i henhold til vedtægtens artikel 40 var forpligtet til at lade ham genindtræde i en af disse stillinger. Sagsøgeren har ligeledes anført, at der er sket tilsidesættelse af en af Kommissionen truffet afgørelse af 28. april 2004 om de nærmere retningslinjer for genindtræden, idet Kommissionen ikke kontaktede ham inden udløbet af hans tjenestefrihed og desuden ikke udnyttede den i denne afgørelse fastsatte mulighed, nemlig anvendelsen af en post på tillægsbudgettet for at lade ham genindtræde. Sagsøgeren har endelig anført, at der er sket tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik og af omsorgspligten, og har tillige nedlagt påstand om erstatning for den lidte økonomiske og ikke-økonomiske skade.


text:
12.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 17. december 2010 — Van Laarhoven Belastingadvies mod Staatssecretaris van Financiën
 (Sag C-594/10)
 2011/C 80/20
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Van Laarhoven Belastingadvies
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er sjette direktivs artikel 17, stk. 6, litra a), (1) til hinder for ændringer i en fradragsbegrænsende ordning som den foreliggende, med hvilken en medlemsstat har villet gøre brug af den i bestemmelsen hjemlede mulighed for at udelukke (fortsat at udelukke) fradrag for bestemte goder og tjenesteydelser, såfremt det beløb, der ikke kan fradrages, på grund af ændringerne i de fleste tilfælde er blevet større, men hvorved principperne i og opbygningen af den fradragsbegrænsende ordning ikke er blevet ændret?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal de nationale domstole helt undlade at anvende den fradragsbegrænsende ordning, eller er det tilstrækkeligt at undlade at anvende ordningen i det omfang, den har udvidet anvendelsesområdet for de undtagelser eller begrænsninger, der var gældende på tidspunktet for sjette direktivs ikrafttrædelse?
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).


text:
23 . 9 . 95 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 248/ 13
 3 . Er det foreneligt med forbuddet mod afgifter med tet, at sag C-53/94, Kongeriget Spanien mod Kommissionen
 tilsvarende virkning som told ( EØF-traktatens artikel 9, for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 12 og 16 ), forbuddet mod forskelsbehandling ( EØF-
 traktatens artikel 95 ) og fællesskabsretten i øvrigt i (>) EFT nr . C 103 af 11 . 4 . 1994 .
 henhold til nationale retsforskrifter at pålægge ekspor
 tøren de fulde omkostninger ved de — systematiske eller
 lejlighedsvise — undersøgelser ?
 (') EFT nr . L 180 af 6 . 7 . 1976 , s . 9 .
 ( 2 ) EFT nr . L 199 af 7. 8 . 1979 , s . 10 . Slettelse af sag C-95/94 (*)
 ( 3 ) EFT nr . L 199 af 7. 8 . 1979 , s . 1 .
 ( 95/C 248/29 )
 Ved kendelse af 11 . juli 1995 har formanden for De
 Europæiske Fællesskabers Domstols Sjette Afdeling beslut
 tet, at sag C-95/94 , Kommissionen for De Europæiske
 Slettelse af sag C-l 80/94 f 1 ) Fællesskaber mod Kongeriget Spanien, skal slettes af
 registeret.
 ( 95/C 248/26 )
 (') EFT nr . C 161 af 11 . 6 . 1994 .
 Ved kendelse af 12 . juni 1995 har formanden for De
 Europæiske Fællesskabers Domstols Sjette Afdeling beslut
 tet, at sag C-l 80/94, Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber mod Den Hellenske Republik, skal slettes af
 registeret .
 Slettelse af sag C-471 /93 og C-47/94 ( ] )
 (M EFT nr. C 233 af 20 . 8 . 1994 .
 ( 95/C 248/30 )
 Ved kendelse af 14 . juli 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sagerne
 C-471 /93 og C-47/94 , Det Forenede Kongerige Storbritan
 Slettelse af sag C-67/92 ( ) nien og Nordirland mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, støttet af Kongeriget Spanien, Den Italienske
 ( 95/C 248/27 ) Republik og Den Hellenske Republik, skal slettes af
 registeret.
 Ved kendelse af 30 . juni 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C (!) EFT nr. C 43 af 12 . 2 . 1994, og
 67/92 , Société l'Hexagone mod Société des auteurs, com EFT nr . C 90 af 26 . 3 . 1994 .
 positeur et éditeurs de musique ( SACEM ) ( anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Tribunal de grande instance ,
 Rennes ), skal slettes af registeret .
 (!) EFT nr . C 86 af 7. 4 . 1992 .
 Slettelse af sag C-154/94 (')
 ( 95/C 248/31 )
 Ved kendelse af 14 . juli 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 Slettelse af sag C-53/94 ( ) 154/94 , Bahar Kockaya mod Bundesanstalt fur Arbeit
 ( 95/C 248/28 ) ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sozialgericht
 Berlin ), skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 11 . juli 1995 har formanden for De
 Europæiske Fællesskabers Domstols Femte Afdeling beslut (») EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .


text:
20.6.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/33
 Sag anlagt den 16. april 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-139/09)
 2009/C 141/58
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. de Schietere de Lophem og A. Marghelis, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Belgien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF af 15. marts 2006 om håndtering af affald fra udvindingsindustrien og om ændring af direktiv 2004/35/EF (1) idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2006/21/EF udløb den 30. april 2008. På tidspunktet for denne sags anlæggelse havde sagsøgte imidlertid endnu ikke truffet de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktivet eller under alle omstændigheder ikke underrettet Kommissionen herom.
 (1) EUT L 102, s. 15.


text:
26.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 233/12
 Appel iværksat den 12. august 2009 af NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB til prøvelse af dom afsagt den 9. juni 2009 af Retten i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-152/06, NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-322/09 P)
 2009/C 233/21
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (ved avvocati M. Merola og L. Armati)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellantens påstande
 —
 Den appellerede dom ophæves i sin helhed.
 —
 Det fastslås, at det af Destination Stockholm anlagte søgsmål i sag T-152/06 kan antages til realitetsbehandling og er begrundet, således at der gives medhold i de påstande, der var nedlagt i første instans.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Subsidiært:
 —
 Den appellerede dom ophæves i sin helhed og det fastslås, at det af Destination Stockholm anlagte søgsmål i sag T-152/06 kan antages til realitetsbehandling.
 —
 Sagen hjemvises til Retten med henblik på behandling af sagens realitet.
 —
 Afgørelsen om sagens omkostninger i første instans og under appelsagen udsættes.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har gjort gældende, at Retten i den appellerede dom:
 —
 Tilsidesatte artikel 230 EF ved åbenbart at fordreje indholdet af de anfægtede skrivelser, ophavsmandens hensigt og de beviser, der var7 fremført for Retten i Første Instans.
 —
 Foretog en ukorrekt angivelse af Kommissionens stillingtagen til de omtvistede foranstaltningers forenelighed som midlertidig, og anvendte en selvmodsigende begrundelse vedrørende det samme spørgsmål.
 —
 Foretog en upassende henvisning til artikel 88, stk. 1, EF, ved at antage, at Kommissionen afviste en anmodning om at foreslå egnede foranstaltninger.
 —
 Anvendte artikel 4, 10, 13 og 20, stk. 2, i forordning nr. 659/1999 (1) forkert, ved navnlig at fastslå, at Kommissionens klassificering af de omtvistede foranstaltninger som eksisterende støtte er til hinder for, at et afslag på en klage kan anfægtes.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, EFT L 83, s. 1.


text:
11.6.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 173/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Frosinone (Italien) den 7. april 2011 — straffesag mod Patrick Conteh
 (Sag C-169/11)
 2011/C 173/16
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di Frosinone
 Part i straffesagen
 Patrick Conteh
 Præjudicielt spørgsmål
 I lyset af princippet om loyalt samarbejde og om direktivers effektive virkning, skal artikel 15 og 16 i direktiv 2008/115/EF (1) da fortolkes således, at de er til hinder for, at en medlemsstat fastsætter bestemmelse om, at det manglende samarbejde i den administrative tilbagesendelsesprocedure fra en tredjelandsstatsborger med ulovligt ophold sanktioneres med frihedsberøvelse på grundlag af diverse bestemmelser i national ret om frihedsberøvelse med henblik på udsendelse, hvorved de garantier, der er fastsat i artikel 15 og 16 ikke bliver opfyldt, med henvisning til den manglende iagttagelse af en udsendelsesafgørelse fra den kompetente administrative myndighed som omhandlet i direktivets artikel 8, stk. 3?
 (1) EUT L 348, s. 98.


text:
4 . 3 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 54/5
 2 ) Gennemgangen af det forelagte spørgsmål har intet veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indfør
 frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af sel af kvæg, svin, får og geder samt fersk kød og kødpro
 artikel 2, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2237/85. dukter fra tredjelande (3 ), og/eller ved ikke at have under
 rettet Kommissionen herom, har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til henholdsvis artikel 4 og artikel 2 i de to
 Sag C-353/93 direktiver samt EF-traktatens artikel 5 og 189, har Dom
 stolen ( Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 1 ) Artikel 3, stk. 3, i Kommissionens forordning (EØF) F. A. Schockweiler, og dommerne G. F. Mancini, C. N.
 nr. 1626/85 af 14. juni 1985 om beskyttelsesforanstalt Kakouris, J. L. Murray (refererende dommer) og G. Hirsch;
 ninger over for indførsel af visse surkirsebær skal generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den
 fortolkes således, at når de kompetente myndigheder er i 19 . januar 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle
 tvivl om rigtigheden af den angivne importpris, kan de des :
 trceffe alle fornødne foranstaltninger for at fastlægge
 denne pris. 1 ) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine gennemførelses
 forpligtelser i henhold til artikel 4 i direktiv 91 /687/EØF
 2 ) Gennemgangen af det forelagte spørgsmål har intet og artikel 2 i direktiv 91 /688/EØF ved ikke inden for
 frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af den fastsatte frist at have vedtaget de nødvendige love og
 artikel 3, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1626/85. administrative bestemmelser for at efterkomme Rådets
 direktiv 91 /687/EØF af 11 . december 1 991 om cendring
 af direktiv 64/432/EØF, 72/461 /EØF og 80/215/EØF
 3 ) Artikel 3, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1626/85 skal for så vidt angår en række foranstaltninger med hensyn
 fortolkes således, at der ved udtrykket » eksportøren i til klassisk svinepest, og Rådets direktiv 91 /688/EØF af
 det land, hvor produkterne har oprindelse «, udeluk 11 . december 1991 om ændring afdirektiv 72/462/EØF
 kende skal forstås den eksportør, hvis virksomhed har om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige pro
 hjemsted i det land, hvor varerne har oprindelse. blemer i forbindelse med indførsel af kvæg, svin, får og
 geder samt fersk kød og kødprodukter fra tredje
 lande.
 (M EFT nr . C 232 af 28 . 8 . 1993 .
 (2 ) EFT nr. L 209 af 6. 8 . 1985, s . 24 .
 (3 ) EFT nr. L 49 af 27. 12 . 1986 , s. 1 . 2 ) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (4 ) EFT nr. L 99 af 16 . 4 . 1988 , s. 12 .
 (5 ) EFT nr. L 290 af 14 . 10 . 1982, s . 28,
 (6 ) EFT nr. L 73 af 21 . 3 . 1977, s. 1 . ( x ) EFT nr. C 103 af 11 . 4 . 1994 .
 (7) EFT nr . L 156 af 15 . 6 . 1985 , s. 13 . (2 ) EFT nr. L 377 af 31 . 12 . 1991 , s. 16 .
 (3 ) EFT nr. L 377 af 31 . 12 . 1991 , s. 18 .
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling) af 24. januar 1995
 af 19. januar 1995 i sag C-359/93, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 i sag C-66/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles skaber mod Kongeriget Nederlandene ( l )
 skaber mod Kongeriget Belgien ( 1 ) (Udbudsbekendtgørelse — klageprocedure — meddel
 (Traktatbrud — manglende gennemførelse af et direktiv) else — tekniske specifikationer)
 ( 95/C 54/07 ( 95/C 54/08 )
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 I sag C-66/94, Kommissionen for De Europæiske Fælles offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 skaber (befuldmægtiget: Gérard Rozet) mod Kongeriget
 Belgien ( befuldmægtiget: Jan Devadder) angående en pås
 tand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien ved ikke at I sag C-359/93 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 have sat de nødvendige love og administrative bestemmelser skaber (befuldmægtiget: H. van Lier ) mod Kongeriget
 i kraft for at efterkomme Rådets direktiv 91 /687/EØF af Nederlandene (befuldmægtigede: J. W. de Zwaan og T.
 11 . december 1991 om ændring af direktiv 64/432/EØF, Heukels, angående en påstand om, at det fastslås, at
 72/461/EØF og 80/215/EØF for så vidt angår en række Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i
 foranstaltninger med hensyn til klassisk svinepest (2 ), og henhold til Rådets direktiv 77/62/EØF af 21 . december
 Rådets direktiv 91 /688/EØF af 11 . december 1991 om 1976 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige
 ændring af direktiv 72/462/EØF om sundhedsmæssige og indkøb ( 2), som ændret ved Rådets direktiv 80/767/EØF ( 3),
 ---pagebreak--- Nr . C 54/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 3 . 95
 og Rådets direktiv 88/295/EØF (4), samt EØF-traktatens 2 ) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 artikel 30, har Domstolen, sammensat af præsidenten, G. C.
 Rodríguez Iglesias, afdelingsformand P. J. G. Kapteyn samt (!) EFT nr. C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 dommerne G. F. Mancini, C. N. Kakouris, J. L. Murray,
 D. A. O. Edward (refererende dommer) og G. Hirsch;
 generaladvokat: G. Tesauro; justitssekretær: R. Grass, den
 24. januar 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle
 des:
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 23 . november 1994 af Bayerisches Verwaltungs
 1 ) Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser gericht Ansbach i sagen Hellen Gerster mod Freistaat
 i henhold til Rådets direktiv 77/62/EØF af2 1 . december Bayern
 1976 om samordning affremgangsmåderne ved offent (Sag C-l/95 )
 lige indkøb, som ændret ved Rådets direktiv 80/
 767/EØF og Rådets direktiv 881295/EØF, samt EØF- ( 95/C 54/10
 traktatens artikel 30 ved i den i sagen omhandlede
 udbudsbekendtgørelse at have undladt at oplyse, hvilke Ved kendelse afsagt den 23 . november 1994, indgået til
 personer der havde adgang til at overvære åbningen af Domstolens Justitskontor den 5 . januar 1995, har Bayeris
 buddene, samt datoen, klokkeslættet og stedet for ches Verwaltungsgericht Ansbach i sagen Hellen Gerster
 denne åbning, og ved i udbudsbetingelserne at have mod Freistaat Bayern forelagt De Europæiske Fællesskabers
 anvendt en teknisk specifikation, hvorved der henvises Domstol en anmnodning om præjudiciel afgørelse af
 til et produkt af et bestemt mærke. følgende spørgsmål:
 2) Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostnin 1 ) Finder EØF-traktatens artikel 119 anvendelse på tjene
 ger.
 stemænd ?
 (!) EFT nr. C 238 af 2 . 9 . 1993 . 2 ) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: Foreligger
 (2 ) EFT nr . L 13 af 15 . 1 . 1977, s. 1 . der en indirekte forskelsbehandling af kvinder i strid
 (3 ) EFT nr. L 215 af 18 . 8 . 1980, s . 1 . med EØF-traktatens artikel 119 og Rådets direktiv
 (4 ) EFT nr. L 127 af 20 . 5 . 1988 , s . 1 . 75/117/EØF ( 1 ), når det i § 13 , stk. 2, andet pkt., i
 Laufbahnverordnung bestemmes, at beskæftigelsespe
 rioder med en arbejdstid på mindst halvdelen af den
 normale arbejdstid og op til to tredjedele heraf ved
 beregningen af tjenestemænds anciennitet kun medreg
 nes med to tredjedele ?
 DOMSTOLENS KENDELSE
 3 ) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: Foreligger
 af 10. januar 1995 der en indirekte forskelsbehandling af kvinder i strid
 i sag C-l/94 S-A: Dupret SA mod Kommissionen for De med Rådets direktiv 76/207/EØF (2) for så vidt angår
 Europæiske Fællesskaber (*) adgangen til forfremmelse, når det i § 13 , stk. 2, andet
 pkt., i Laufbahnverordnung bestemmes, at beskæftigel
 (Begæring om bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg sesperioder med en arbejdstid på mindst halvdelen af
 i fordringer mod Kommissionen for De Europæiske Fælles den normale arbejdstid og op til to tredjedele heraf ved
 skaber)
 beregningen af tjenestemænds anciennitet kun medreg
 ( 95/C 54/09 nes med to tredjedele ?
 (Processprog: fransk) (!) EFT nr. L 45 af 19 . 2 . 1975 , s . 19 .
 (2 ) EFT nr. L 39 af 14 . 2 . 1976, s. 40 .
 I sag C-l/94 S-A, Dupret SA, under konkurs, ved kurator,
 advokat Georges-Albert Dal, Bruxelles, 18, rue de l'Aurore,
 B-1050 Bruxelles, mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (befuldmægtiget: S. Van Raepenbusch), hvori
 der er fremsat begæring om bemyndigelse til at foretage Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 udlæg i fordringer mod Kommissionen for De Europæiske afsagt den 27. december 1994 af Landgericht Dortmund i
 Fællesskaber, har Domstolen, sammensat af præsidenten, sagen Reisebüro Broede mod Gerd Sandker
 G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene F. A. (Sag C-3/95 )
 Schockweiler, P. J. G. Kapteyn og C. Gulmann, samt ( 95/C 54/11 )
 dommerne G. F. Mancini, C. N. Kakouris, J. C. Moitinho de
 Almeida, J. L. Murray, D. A. O. Edward (refererende Ved kendelse afsagt den 27. december 1994, indgået til
 dommer), A. M. La Pergola og J.-P. Puissochet; generalad Domstolens Justitskontor den 11 . januar 1995 , har Land
 vokat: C. O. Lenz, justitssekretær: R. Grass, den 10. januar gericht Dortmunds 9 . afdeling i sagen Reisebüro Broede
 1995 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: mod Gerd Sandker forelagt De Europæiske Fællesskabers
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 1 ) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. spørgsmål:


text:
7.8.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 226/5
 direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herun- DOMSTOLENS DOM
 der pakkeferier og pakketure (EFT L 158, s. 59) samt vedrøren-
 de betingelserne for at pålægge staten ansvar for skade
 forvoldt borgerne ved overtrædelser af fællesskabsretten, har af 15. juni 1999
 Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez Igle-
 sias, afdelingsformændene P.J.G. Kapteyn, G. Hirsch og P. Jann
 samt dommerne G.F. Mancini, J.C. Moitinho de Almeida, i sag C-321/97, Ulla-Brith Andersson og Susanne Wåkerås-
 C. Gulmann (referende dommer), L. Sevón og M. Wathelet; Andersson mod Svenska staten (anmodning om præjudi-
 generaladvokat: A. Saggio; justitssekretær: ekspeditionssekre- ciel afgørelse fra Stockholms tingsrätt) (1)
 tær H.A. Rühl, den 15. juni 1998 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 (»Artikel 234 EF (tidligere artikel 177) — EØS-aftalen —
 Domstolens kompetence — tiltrædelse af Den Europæiske
 1) Artikel 7 i Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om Union — direktiv 80/987/EØF — statens erstatningsan-
 pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure finder anvendelse svar«)
 på rejser, der — i forbindelse med en efter national konkurrenceret
 ulovlig reklamekampagne — tilbydes som gave af et dagblad
 alene til abonnenterne, for hvilke hovedkontrahenten, såfremt
 (1999/C 226/08)
 han rejser alene, betaler lufthavnsafgigt og tillæg for eneværelse,
 eller, når den pågældende ledsages af mindst én fuldtbetalende
 person, udelukkende betaler lufthavnsafgigt.
 (Processprog: svensk)
 2) En medlemsstat, der tiltrådte Den Europæiske Union den
 1. januar 1995, har ikke gennemført artikel 7 i direktiv
 90/314/EØF korrekt, såfremt den har vedtaget en lovgivning til
 beskyttelse af de rejsende, som bestilte deres pakkerejser efter den (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 1. januar 1995, når beskyttelsen begrænses til rejser med afrejse gjort i Samling af Afgørelser)
 tidligst den 1. maj 1995.
 I sag C-321/97, angående en anmodning, som Stockholms
 3) en gennemførelse af artikel 7 i direktiv 90/314, der begrænser tingsrätt i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til
 den beskyttelse, som foreskrives ved denne bestemmelse, til kun at Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Ulla-Brith
 gælde rejser, hvis afgangsdato er blevet fastsat til tidligst fire Andersson og Susanne Wåkerås-Andersson mod Svenska
 måneder efter fristen for at gennemføre direktivet, er en tilstrække- staten (den svenske stat), at opnå en præjudiciel afgørelse
 lig kvalificeret krænkelse af fællesskabsretten, uanset at medlems- vedrørende fortolkningen af artikel 6 i aftalen om Det Europæi-
 staten har gennemført samtlige andre bestemmelser i direktivet. ske Økonomiske Samarbejdsområde, undertegnet den 2. maj
 1992 og godkendt ved Rådets og Kommissionens afgørelse
 94/1/EKSF, EF af 13. december 1993 om indgåelse af aftalen
 4) Artikel 7 i direktiv 90/314 er ikke blevet korrekt gennemført, om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde mellem
 når en national lovgivning for at dække risikoen begrænser sig De Europæiske Fællesskaber, deres medlemsstater og Republik-
 til at kræve en forsikringsaftale eller en bankgaranti, hvis størrelse ken Finland, Republikken Island, Fyrstendømmet Liechten-
 skal svare til mindst 5 % af rejsearrangørens omsætning i stein, Kongeriget Norge, Det Schweiziske Edsforbund, Kongeri-
 forbindelse med hans virksomhed i det tilsvarende kvartal i det get Sverige og Republikken Østrig (EFT 1994 L 1, s. 1), og af
 foregående kalenderår, og når lovgivningen kræver af en ny Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes
 arrangør på markedet at tage udgangspunkt i den anslåede tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af
 omsætning i forbindelse med den af arrangøren påtænke virksom- arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens (EFT
 hed uden herved at tage hensyn til arrangørens omsætningsstig- L 283, s. 23), har Domstolen, sammensat af præsidenten,
 ning i det løbende år. G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene J.-P. Puissochet,
 G. Hirsch og P. Jann samt dommerne J.C. Moitinho de Almei-
 da, C. Gulmann, J.L. Murray, D.A.O. Edward, H. Ragnemalm,
 L. Sevón (refererende dommer) og M. Wathelet; generaladvo-
 5) Når der foreligger bevis for direkte årsagsforbindelse, kan kat: G. Cosmas; justitssekretær: assisterende justitssekretær
 medlemsstatens pådragelse af ansvar for krænkelse af artikel 7 i H. von Holstein, den 15. juni 1999 afsagt dom, hvis konklu-
 direktiv 90/314 ikke udelukkes som følge af uagtsom adfærd fra sion lyder således:
 rejsearrangørens side eller som følge af indtræden af helt
 usædvanlige eller uforudseelige begivenheder.
 1) Domstolen har ikke kompetence til at besvare det første
 spørgsmål.
 (1) EFT C 181 af 14.6.1997. 2) Fællesskabsretten indebærer ikke, at private, efter at en stat i
 Den Europæiske Frihandelssammenslutning er tiltrådt Den
 Europæiske Union, for denne nye medlemsstats nationale dom-
 stole kan påberåbe sig rettigheder, som de støtter direkte på
 Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes
 tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af
 arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, eller at
 ---pagebreak--- C 226/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.8.1999
 staten kan ifalde erstatningsansvar for tab, som de har lidt som 2) Forordning nr. 918/83 og direktiv 69/169 er i princippet ikke
 følge af, at det nævnte direktiv ikke er gennemført korrekt, når de til hinder for nationale bestemmelser, der med henblik på at sikre
 begivenheder, der er en betingelse for udløsning af den i direktivet den offentlige orden begrænser rejsende fra tredjelandes indførsel
 foreskrevne garanti, er indtruffet før tiltrædelsen. af alkoholholdige drikkevarer.
 3) Forordning nr. 918/83 og direktiv 69/169 er ikke til hinder for
 (1) EFT C 331 af 1.11.1997. nationale bestemmelser, der ud fra ønsket om at bekæmpe de
 forstyrrelser af den offentlige orden, som er forbundet med
 alkoholforbrug, begrænser rejsende fra tredjelandes indførsel af
 alkoholholdige drikkevarer, på grundlag af reisens tidsmæssige
 varighed.
 (1) EFT C 41 af 7.2.1998.
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 15. juni 1999
 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-394/97, straffesag mod Sami Heinonen (anmodning
 om præjudiciel afgørelse fra Helsingin Käräjäoikeus) (1)
 (Femte Afdeling)
 (»Varer der indføres i rejsendes personlige bagage — rejsende
 fra tredjelande — afgiftsfritagelse — indførselsforbud for- af 15. juni 1999
 bundet med et mindsteophold i udlandet«)
 i sag C-421/97, Yves Tarantik mod Direction des services
 (1999/C 226/09) fiscaux de Seine-et-Marne (anmodning om præjudiciel
 afgørelse fra Tribunal de grande instance de Meaux) (1)
 (Processprog: finsk) (»EF-traktatens artikel 95 (efter ændring nu artikel 90 EF)
 — differentieret afgift af motorkøretøjer«)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (1999/C 226/10)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-394/97, angående en anmodning, so Helsingin käräjä- (Processprog: fransk)
 oikeus (Finland) i medfør af artikel 234 EF (tidligere arti-
 kel 177) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 verserende straffesag mod Sami Heinone, at opnå en præjudi- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 ciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets forordning
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (EØF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om en fællesskabsordning
 vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter (EFT L 105,
 s. 1) og af Rådets direktiv 69/169/EØF af 28. maj 1969 om I sag C-421/97, angående en anmodning, som Tribunal de
 harmonisering af lovgivning om fritagelse for omsætningsafgif- grande instance de Meaux (Frankrig) i medfør af EF-traktatens
 ter og punktafgifter ved indførsel i den internationale rejsetrafik artikel 234 EF (tidligere artikel 177) har indgivet til Domstolen
 (EFT 1969 I, s. 218), har Domstolen (Femte Afdeling), for i den for nævnte ret verserende sag, Yves Tarantik mod
 sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dom- Direction des services fiscaux de Seine-et-Marne, at opnå en
 merne P. Jann (refererende dommer), J.C. Moitinho de Almeida, præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens
 C. Gulmann og M. Wathelet; generaladvokat: A. Saggio; justits- artikel 95 (efter ændring nu artikel 90 EF), har Domstolen
 sekretær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, den (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 15. juni 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: J.-P. Puissochet, og dommerne J.C. Moitinho de Almeida,
 C. Gulmann, L. Sevón og M. Wathelet (refererende dommer);
 1) Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: assisterende ju-
 en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og stitssekretær H. von Holstein, den 15. juni 1999 afsagt dom,
 eksportafgifter og Rådets direktiv 69/169/EØF af 28. maj hvis konklusion lyder således:
 1969 om harmonisering af lovgivning om fritagelse for omsæt-
 ningsafgifter og punktafgifter ved indførsel i den internationale En national ordning om afgift af motorkøretøjer som den i hovedsagen
 rejsetrafik er ikke til hinder for nationale bestemmelser, der af omhandlede har ikke på grund af den øgede stigningstakt for afgiften
 hensyn til den offentlige sædelighed, den offentlige orden, den mellem dels afgiftsgruppe 15-16 CV, dels afgiftsgrupperne over
 offentlige sikkerhed eller beskyttelse af menneskers liv og sundhed 18 CV, under hvilke der kun henhører importerede køretøjer, diskrimi-
 forbyder eller begrænser rejsende fra tredjelandes indførsel af nerende eller beskyttende virkninger, som er uforenelige med EF-
 bestemte varer. traktatens artikel 95, stk. 1 (efter ændring nu artikel 90, stk. 1, EF):


text:
C 56/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.3.2002
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: At de omtvistede foranstaltninger tjener miljøpolitiske formål
 retfærdiggør dem ikke, idet de er uproportionale. Fra og med
 en vis afstand overstiger den med transporten nødvendigvis
 forbundne miljøbelastning de med anvendelsen af genbrug-
 1. Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside- semballage forbundne miljømæssige fordele. I den foreliggende
 sat sine forpligtelser i henhold til artikel 5 i Europa- sag er det uden betydning, hvilken afstand der faktisk udgør
 Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/E(1) af 20. decem- denne grænse, da de tyske regler gælder for alt mineralvand,
 ber 1994 om emballage og emballageaffald sammenholdt der aftappes ved kilden, uafhængigt af transportafstand, og
 med artikel 28 EF og artikel 3 sammenholdt med bilag II, altså også omfatter tilfælde med stor transportafstand.
 stk. 2, litra d), i Rådets direktiv 80/777/EØF (2) af 15. juli
 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes
 lovgivning om udvinding og markedsføring af naturligt
 mineralvand, idet den ved § 8, stk. 1, og § 9, stk. 2, i (1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.
 emballageforordningen af 1998 har indført en ordning (2) EFT L 229 af 30.8.1980, s. 1.
 til genbrug af emballage til varer, der i henhold til direktiv
 80/777/EØF skal aftappes ved kilden.
 2. Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 8. november 2001 af Oberster Gerichtshof i
 sagen Johann Gruber mod Bay Wa Aktiengesellschaft
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Sag C-464/01)
 Bestemmelserne i § 8, stk. 1, og § 9, stk. 2, i emballageforord-
 ningen af 1998 er for så vidt angår naturligt mineralvand, der (2002/C 56/08)
 skal aftappes ved kilden, i strid med artikel 5 i emballagedirekti-
 vet og artikel 28 EF, da de fører til en handelshindring, der
 ikke kan retfærdiggøres af miljøhensyn. Samlet har de tyske
 bestemmelser den virkning, at producenter af mineralvand i
 andre medlemsstater, der vil afsætte deres varer i Tyskland, har
 en interesse i at anvende genbrugsemballage, når de vil undgå Ved kendelse afsagt den 8. november 2001, indgået til
 pantopkrævningspligt for de af dem afsatte emballager og vil Domstolens Justitskontor den 4. december 2001, har Oberster
 bibeholde muligheden for at deltage i almene retursystemer. Gerichtshof i sagen Johann Gruber mod Bay Wa Aktiengesells-
 Ganske vist medfører disse regler uomtvisteligt en begunstigel- chaft forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en an-
 se af genbrugsemballage i forhold til engangsemballage, men modning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 ikke desto mindre er nationale foranstaltninger med krav om
 genbrugsemballage kun i overensstemmelse med artikel 5 i
 direktiv 94/62/EF, når de samtidig opfylder kravene i artikel 28 1. Er det, når der er tale om en ydelse, der delvis har privat
 EF. Den omtvistede tyske ordning er imidlertid en foranstalt- karakter, afgørende for, om der foreligger forbrugerstatus
 ning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion i i Bruxelles-konventionens artikel 13’s forstand, om ydel-
 artikel 28 EF’s forstand. Forhandling af naturligt mineralvand sen overvejende har et privat eller et erhvervsmæssigt
 til andre medlemsstater bliver vanskeliggjort eller fordyret af formål, og hvilke kriterier er bestemmende for, om det
 de tyske foranstaltninger. Ganske vist skal tyske producenter i private eller det erhvervsmæssige formål har overvægt?
 påkommende tilfælde også transportere tomme genbrugsem-
 ballager over lange strækninger, men ved aftapning uden for
 Tyskland er afstanden mellem aftapningssted og forbrugssted i 2. Afhænger fastlæggelsen af formålet af de omstændighe-
 Tyskland imidlertid i de fleste tilfælde væsentligt større end der, der er objektivt kendelige for forbrugerens medkon-
 ved aftapning og forbrug inden for Tyskland. Udenlandske trahent?
 mineralvandsproducenters mulighed for at deltage i en ordning
 med standardiserede genbrugsemballager ville føre til ekstra
 omstillingsomkostninger for producenterne og ville desuden i 3. Skal en kontrakt, der kan henregnes såvel til den private
 det højeste formindske nødvendigheden af tilbagetransport af som til den erhvervsmæssige virksomhed, i tvivlstilfælde
 tom genbrugsemballage. anses for at være en forbrugerkontrakt?
 ---pagebreak--- 2.3.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 56/5
 4. Er der også tale om et tilfælde, hvor en reklamering er Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 gået forud for kontraktens indgåelse i den forstand, hvori se afsagt den 20. november 2001 af Verwaltungsgericht
 udtrykket er anvendt i Bruxelles-konventionens artikel 13, Stuttgart i sagen Georgios Orfanopoulos, Natascha Orfa-
 nr. 1, litra a), når forbrugerens senere medkontrahent nopoulos, Melina Orfanopoulos og Sofia Orfanopoulos
 ganske vist i forbrugerens kontraherende stat har udsendt mod Land Baden-Württemberg
 reklamebrochurer for sine produkter, men dog ikke deri
 har reklameret for det produkt, forbrugeren senere har (Sag C-482/01)
 købt?
 (2002/C 56/10)
 5. Foreligger der også en sag om en forbrugerkontrakt i
 den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Bruxelles-
 konventionens artikel 13, når sælgeren fra sin stat har
 fremsat et telefonisk tilbud til køberen, der har bopæl i en Ved kendelse afsagt den 20. november 2001, indgået til
 anden stat, som køberen imidlertid ikke antog, idet han Domstolens Justitskontor den 13. december 2001, har Verwal-
 dog senere købte det tilbudte produkt på grundlag af et tungsgericht Stuttgart i sagen Georgios Orfanopoulos, Nata-
 skriftligt tilbud? scha Orfanopoulos, Melina Orfanopoulos og Sofia Orfanopou-
 los mod Land Baden-Württemberg forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 6. Har forbrugeren i henhold til Bruxelles-konventionens
 af følgende spørgsmål:
 artikel 13, nr. 3, litra b), også foretaget den retlige
 disposition, som er nødvendig for indgåelse af kontrakten,
 i sin egen stat, når han under en telefonsamtale, som han 1. Er det foreneligt med fællesskabsretten, at fastsætte
 fører fra denne stat, antager et tilbud, der er fremsat i begrænsninger i retten til fri bevægelighed for en uden-
 hans medkontrahents kontraherende stat? landsk unionsborger med mangeårigt ophold i værtsmed-
 lemsstaten, som har overtrådt Betäubungsmittelgesetz
 (den tyske lov om euforiserende stoffer), af hensyn til den
 offentlige orden, sikkerhed og sundhed i artikel 39, stk. 3,
 EF’s forstand, hvis der på grund af den vedkommendes
 personlige adfærd er en begrundet forventning om, at
 han også i fremtiden vil begå kriminalitet, og såfremt det
 ikke kan kræves, at unionsborgerens ægtefælle og børn
 henvises til at leve i unionsborgerens hjemstat?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved notat 2. Er artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 64/221/EØF (1) af
 af 11. oktober 2001 af Amtsgericht Frankenthal (Pfalz) i 25. februar 1964, til hinder for en national lovgivning,
 straffesagen mod Felix Kapper der ikke længere fastsætter en indsigelsesprocedure —
 hvorunder der også foretages en prøvelse af hensigtsmæs-
 sigheden — over for en administrativ myndigheds afgø-
 (Sag C-476/01)
 relse om udvisning af en indehaver af opholdstilladelse,
 hvis et bestemt organ, der er uafhængigt af den myndig-
 (2002/C 56/09) hed, der skal træffe afgørelse, ikke bliver oprettet?
 (1) EFT L 56, s. 850.
 Ved notat af 11. oktober 2001, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 7. december 2001, har Amtsgericht Franken-
 thal (Pfalz) i straffesagen mod Felix Kapper forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi-
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Sag anlagt den 17. december 2001 af Kommissionen for
 Er artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 91/439/EØF (1) af 29. juli De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige
 1991 om kørekort til hinder for, at en medlemsstat nægter
 at anerkende et kørekort, når det af denne medlemsstats
 undersøgelser fremgår, at kørekortet er blevet udstedt af en (Sag C-490/01)
 anden medlemsstat, selv om kørekortindehaveren ikke har sin
 sædvanlige bopæl i denne medlemsstat, og får den pågældende (2002/C 56/11)
 bestemmelse i givet fald for så vidt direkte virkning?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 17. de-
 (1) EFT L 237, s. 1. cember 2001 anlagt sag mod Kongeriget Sverige af Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Wolfcarius og
 C. Tufvesson, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Luxembourg.


text:
13.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/49
 Sag anlagt den 22. januar 2010 — Alisei mod Kommissionen
 (Sag T-16/10)
 2010/C 63/87
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Alisei (Rom, Italien) (ved avvocati F. Sciaudone, R. Sciaudone og A. Neri)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Beslutningen om afslag annulleres.
 —
 Tilslagsbeslutningen annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale skadeserstatning.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af Kommissionens beslutning af 29. oktober 2009, hvorved Kommissionen dels ikke efterkom den støtteansøgning, som sagsøgeren som led i opfordringen til at fremsætte forslag til »Facility for rapid response to soaring food prices in developing countries« (EuropeAid/128608/C/ACT/Multi), dels placerede sagsøgerens ansøgning på en reserveliste.
 —
 Annullation af Kommissionens beslutning af 29. oktober 2009, hvorved Kommissionen valgte en ansøgning fremsat af en anden organisation.
 —
 Skadeserstatning.
 Det gøres i den forbindelse gældende, at sagsøgeren i overensstemmelse med angivelserne i opfordringen til at fremsætte forslag foreslog en handlingsplan for at forbedre produktionsevnen i Sao Tomé og Principe og i den forbindelse udpegede en organisation med ekspertise i landbrugssektoren som lokal partner.
 Eftersom sagsøgerens forslag blev udvalgt, blev Alisei opfordret til at fremsætte en fuldstændig ansøgning inden den 15. september 2009.
 Sagsøgeren anmodede ved e-post af 17. november 2009 om oplysninger, eftersom Alisei i modsætning til andre organisationer, der havde efterkommet den omhandlede opfordring til at fremsætte forslag, ikke havde modtaget meddelelse om udfaldet af vurderingen af dets forslag. Kommissionen oplyste ved svar af samme dato, at svaret allerede var sendt til alle deltagerne og vedlagde under alle omstændigheder en kopi heraf. Ved den anfægtede beslutning meddelte Europa-Kommissionen sagsøgeren, at vurderingsudvalget ikke havde valgt dets forslag med henblik på tildeling af støtten, og at den havde besluttet at indsætte dets forslag på en reserveliste indtil den 31. december 2009. Kommissionen meddelte endvidere, at såfremt Alisei ikke blev kontaktet inden for denne periode, ville det ikke længere blive taget i betragtning med henblik på tildeling af en støtte som led i den omhandlede opfordring til at fremsætte forslag.
 Sagsøgeren har til støtte for påstanden om annullation af beslutningen om afslag på sagsøgerens støtteansøgning gjort følgende gældende:
 —
 Der foreligger en tilsidesættelse af begrundelsespligten for så vidt som Kommissionen ikke har anført årsagerne (ikke engang summarisk) til, at sagsøgerens ansøgning blev udelukket og indsat på en reserveliste, og forsætligt og udtrykkeligt har afvist anmodningen om oplysninger herom.
 —
 Der foreligger en tilsidesættelse af princippet om gennemsigtighed i relation til den administrative sagsbehandling, af ligebehandlingsprincippet og af retten til forsvar, idet Kommissionen har oplyst de andre udelukkede konkurrenter om udelukkelsesbegrundelsen, mens den har gjort meddelelsen af oplysningerne til sagsøgeren afhængig af udløbet af reservelistens gyldighedsperiode.
 Sagsøgeren har til støtte for sin påstand om annullation af beslutningen om tildeling af støtten til den tilslagsmodtagende organisation gjort følgende gældende:
 —
 Beslutningen indeholder en urigtig og ugrundet vurdering, idet Kommissionen har udvalgt et forslag med henblik på tildeling af støtte fremsat af en organisation med begrænset faglig erfaring og med utilstrækkelig teknisk kapacitet, hvilket forslag ikke adskiller sig nævneværdigt fra forslag fremsat af andre organisationer og særligt fra sagsøgerens.
 Endelig har sagsøgeren nedlagt påstand om skadeserstatning.


text:
9.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/50
 Sag anlagt den 2. november 2016 — Korwin-Mikke mod Parlamentet
 (Sag T-770/16)
 (2017/C 006/62)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Janusz Korwin-Mikke (Jozefow, Polen) (ved advokat M. Cherchi)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.
 Følgelig:
 —
 Europa-Parlamentets præsidiums afgørelse af 1. august 2016 annulleres.
 —
 Europa-Parlamentets formands tidligere afgørelse af 5. juli 2016, hvorved de samme sanktioner blev pålagt, annulleres.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at erstatte den økonomiske og ikkeøkonomiske skade, som er blevet påført ved de anfægtede afgørelser, dvs. tildele sagsøgeren 13 306 EUR.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes under alle omstændigheder at betale alle sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.
 1.
 Det første anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 166 i Europa-Parlamentets forretningsorden, en tilsidesættelse af unionsborgernes tale- og ytringsfrihed — idet der er den særlige omstændighed, at de i afgørelsen omhandlede ytringer er blevet fremsat af et medlem af Europa-Parlamentet under udøvelsen af sine funktioner og i EU-institutionsregi — og en tilsidesættelse af princippet om, at EU-institutionernes retsakter skal begrundes.
 2.
 Det andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af princippet om, at EU-institutionernes retsakter skal begrundes, en tilsidesættelse af artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention og/eller en tilsidesættelse af det almindelige princip om upartiskhed.
 3.
 Det tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention, af retten til forsvar og af artikel 166, stk. 1, i Europa-Parlamentets forretningsorden.
 4.
 Det fjerde anbringende vedrører en tilsidesættelse af princippet om, at EU-institutionernes retsakter skal begrundes, samt en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og af princippet ne bis in idem.


text:
C 84/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6.4.2002
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 af 15. januar 2002 (Sjette Afdeling)
 i sag C-55/00, Elide Gottardo mod Istituto nazionale della af 30. januar 2002
 previdenza sociale (INPS) (anmodning om præjudiciel
 afgørelse fra Tribunale ordinario di Roma) (1)
 i sag C-103/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Hellenske Republik (1)
 (»Præjudiciel forelæggelse — artikel 12 EF og artikel 39,
 stk. 2, EF — ydelser ved alderdom — overenskomst om social
 sikring mellem Den Italienske Republik og Schweiz —
 udelukkelse af forsikringsperioder, som en fransk statsborger (»Traktatbrud — direktiv 92/43/EØF — bevaring af natur-
 har tilbagelagt i Schweiz«) typer samt vilde dyr og planter — beskyttelse af arter«)
 (2002/C 84/34) (2002/C 84/35)
 (Processprog: italiensk) (Processprog: græsk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-55/00, angående en anmodning, som Tribunale
 ordinario di Roma (Italien) i medfør af artikel 234 EF har I sag C-103/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, ber (befuldmægtigede: R. Wainwright og P. Panayotopoulos)
 Elide Gottardo mod Istituto nazionale della previdenza sociale mod Den Hellenske Republik (befuldmægtigede: A. Samoni-
 (INPS), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolknin- Rantou og P. Skandalou), angående en påstand om, at det
 gen af artikel 12 EF og artikel 39, stk. 2, EF, har Domstolen, fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtel-
 sammensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelings- ser i henhold til EF-traktaten og artikel 12, stk. 1, litra b) og d)
 formændene F. Macken og S. von Bahr samt dommerne i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af
 C. Gulmann, D.A.O. Edward (refererende dommer), A. La naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7), idet den
 Pergola, L. Sevón, M. Wathelet, V. Skouris, J.N. Cunha Rodri- ikke inden for den fastsatte frist har truffet og subsidiært ikke
 gues og C.W.A. Timmermans; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo har meddelt Kommissionen de nødvendige foranstaltninger
 Colomer; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 15. januar for at indføre og sætte en effektiv, streng beskyttelsesordning
 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: for havskildpadden Caretta caretta i Zakynthos (Grækenland) i
 kraft for at undgå enhver forstyrrelse af denne art i perioder,
 hvor dyrene yngler, samt enhver virksomhed, der kan beskadi-
 De kompetente myndigheder i én medlemsstat, hvorunder de sociale ge eller ødelægge artens yngleområder, har Domstolen (Sjette
 sikringsordninger henhører, er i overensstemmelse med de fællesskabs- Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, F. Macken, og
 retlige forpligtelser, som påhviler dem i medfør af artikel 39 EF, dommerne C. Gulmann (refererende dommer), J.-P. Puissochet,
 forpligtet til at tage forsikringsperioder, der er tilbagelagt i et R. Schintgen og J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat:
 tredjeland af en statsborger i en anden medlemsstat, i betragtning P. Léger; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 30. januar
 med henblik på dennes erhvervelse af ret til ydelser ved alderdom, når 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 de samme myndigheder i en situation, hvor forudsætningerne med
 hensyn til bidragsbetalingen er de samme, anerkender, at sådanne
 perioder i henhold til en bilateral overenskomst, der er indgået mellem 1) Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i
 den førstnævnte medlemsstat og tredjelandet, tages i betragtning, når henhold til artikel 12, stk. 1, litra b) og d) i Rådets direktiv
 de er tilbagelagt af statens egne statsborgere. 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt
 vilde dyr og planter, idet den ikke inden for den fastsatte frist
 har truffet de nødvendige foranstaltninger for at indføre og
 sætte en effektiv, streng beskyttelsesordning for havskildpadden
 (1) EFT C 122 af 29.4.2000. Caretta caretta i Zakynthos i kraft for at undgå enhver forsætlig
 forstyrrelse af denne art i perioder, hvor dyrene yngler, samt
 enhver virksomhed, der kan beskadige eller ødelægge artens
 yngleområder.


text:
3.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/50
 Sag anlagt den 30. juni 2005 af Tineke Duyster mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-249/05)
 (2005/C 217/105)
 Processprog: nederlandsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 30. juni 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Tineke Duyster, Oetrange (Luxembourg), ved W.H.A.M. van den Muijsenbergh, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 6. april 2005 annulleres.
 2.
 Afgørelsen om tilkendelse af forældreorlov fra den 1. november 2004 til den 30. april 2005, og/eller lønsedlen fra november 2004, og/eller Kommissionens afgørelse af 30. november 2004 om at se bort fra ansøgningen om udsættelse eller tilbagekaldelse af forældreorloven annulleres.
 3.
 Det fastslås, at Tineke Duyster fra den 1. november 2004 til den 30. april 2005 har alle materielle rettigheder, som er forbundet med en tjenestemand i aktiv tjeneste, og at hun derfor bl.a. skal have udbetalt løn med tilbagevirkende kraft i overensstemmelse med hendes lønklasse og løntrin.
 4.
 Det fastslås, at lønnen skal udbetales med renter på grund af forsinket betaling.
 5.
 Det fastslås, at der stadig kan ansøges om forældreorlov for hendes søn (også selv om han efter afsigelsen af Rettens dom er ældre end 12 år eller næsten er 12 år), idet det skal tilregnes Kommissionen, at den indgivne ansøgning ikke blev godkendt, subsidiært, at der, idet det skal tilregnes Kommissionen, at hun ikke har kunnet tage forældreorlov for hendes søn, udbetales en skadesgodtgørelse svarende til tabet af udbetalingerne for forældreorlov, forsikringer, anciennitet, pensionsopsparing, bedømmelsesrapporter og forfremmelsesmuligheder, som skønnes til i alt 27 000 EUR, eller mere subsidiært, at der for den ikke-tagne forældreorlov for hendes søn pr. måned udbetales en skadesgodtgørelse på 800 EUR for tab af forældregodtgørelse, 100 EUR for tab af forsikring, 1 200 EUR for tab af pensionsrettigheder.
 6.
 Det fastslås, at sagsøgeren skal have udbetalt en skadesgodtgørelse på 2 500 EUR som godtgørelse for den usikkerhed, der opstod hos hende, med hensyn til hendes tjenstlige status og den heraf følgende ikke-økonomiske skade.
 7.
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren har indgivet en ansøgning om tilkendelse af forældreorlov for perioden fra den 8. november 2004 til den 7. maj 2005. Kommissionen tilkendte herefter sagsøgeren forældreorlov fra den 1. november 2004 til den 30. april 2005.
 Sagsøgeren gør gældende, at hun ikke har modtaget en formel afvisning af hendes ansøgning om forældreorlov fra den 8. november 2004 til den 7. maj 2005 og udleder heraf, at der er sket stiltiende afvisning af hendes ansøgning. Hun gør desuden gældende, at hun i perioden fra den 1. november 2004 til den 30. april 2005 var i aktiv tjeneste og dermed har ret til alle hermed forbundne fordele i betragtning af, at hun ikke har anfægtet denne afvisning og ikke har indgivet en anden ansøgning.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren desuden anført, at afgørelsen om tilkendelse af forældreorlov fra den 1. november 2004 til den 30. april 2005 er blevet truffet i strid med lighedsprincippet, retssikkerhedsprincippet, tjenestemandsvedtægtens artikel 42a, samt vedtægtens artikel 25, 26, 35, 36 og 62.


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/2
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 25. november 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik
 (Sag C-47/09) (1)
 (Tilnærmelse af lovgivningerne - kakao- og chokoladevarer - mærkning - tilføjelse af ordet »ren« eller angivelsen »ren chokolade« ved mærkning af visse varer)
 2011/C 30/02
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved F. Clotuche-Duvieusart og D. Nardi, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget, og avvocato dello Stato P. Gentili)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/36/EF af 23. juni 2000 om kakao- og chokoladevarer bestemt til konsum (EFT L 197, s. 9), og artikel 2, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (EFT L 109, s. 29) — mærkning af chokoladevarer — tilføjelse af ordet »puro« eller angivelsen »cioccolato puro« ved mærkning af chokoladevarer, der ikke indeholder andre fedtstoffer end kakaosmør
 Konklusion
 1)
 Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til dels artikel 3, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/36/EF af 23. juni 2000 om kakao- og chokoladevarer bestemt til konsum, dels artikel 3, stk. 1, i nævnte direktiv, sammenholdt med artikel 2, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler, idet den har indført en mulighed for at supplere mærkningen af chokoladevarer, der ikke indeholder andre vegetabilske fedtstoffer end kakaosmør, med adjektivet »ren«.
 2)
 Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 82 af 4.4.2009.


text:
20.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 372/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour administrative d’appel de Versailles (Frankrig) den 13. august 2014 — Groupe Steria SCA mod Ministère des finances et des comptes publics ni
 (Sag C-386/14)
 2014/C 372/07
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour administrative d’appel de Versailles
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Groupe Steria SCA
 Sagsøgt: Ministère des finances et des comptes publics
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal EF-traktatens artikel 43, nu artikel 49 TEUF, om etableringsfrihed fortolkes således, at den er til hinder for, at et moderselskab i medfør af lovgivningen om den franske ordning for skattemæssig integration har krav på, at den medregnede forholdsmæssige andel af omkostninger og udgifter, fastsat til 5 % af det samlede nettoudbytte, som dette moderselskab alene har modtaget fra de hjemmehørende selskaber, der deltager i en integreret koncern, når moderselskabet ifølge den nævnte lovgivning ikke har denne mulighed for så vidt angår det udbytte, som det modtager fra dets datterselskaber, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat, og som det objektivt set ville kunne vælges at lade være omfattet af integrationsordningen, såfremt datterselskaberne havde været hjemmehørende i Frankrig?


text:
10.7.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 179/9
 Sag anlagt den 27. maj 2004 af Kommissionen mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-221/04)
 (2004/C 179/19)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 27. maj 2004 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen ved M. van Beek og G. Valero Jordana, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 12, stk. 1, i og bilag VI til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 (1) om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, idet myndighederne i regionen Castilla y León har tilladt, at der anbringes vildtsnarer med bremse i forskellige private jagtdistrikter.
 —
 Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 De tilladelser, som myndighederne i Castilla y León har givet til at jage ræve med snarer, er i strid med artikel 12, stk. 1, i og bilag VI til direktiv 92/43/EØF af to grunde:
 Der er dels givet tilladelse til brug af snarer med bremse i Aldeanueva de la Sierra y de Mediana de Voltoya, hvilket indebærer jagt på eller en tilsigtet forstyrrelse af dyrearten lutra lutra (sumpbæver), der er opført i bilag IV til direktivet, og som er en art af fællesskabsbetydning, der kræver en særlig beskyttelse. De spanske myndigheder har selv medgivet, at sumpbæveren lever i de omhandlede områder.
 Snarer med bremse er dels en ikke-selektiv jagtmetode, eftersom ethvert dyr — uanset hvilket dyr, man tilsigter at drive jagt på (i dette tilfælde ræve) — kan blive fanget. De spanske myndigheders indvending om, at godkendelserne indeholder en forpligtelse til at slippe de øvrige dyrearter fri, kan ikke medføre, at fælderne bliver selektive, da de indfangede dyr som regel lider skade og herunder risikerer at miste deres lemmer i forsøget på at slippe fri af fælderne.
 (1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7


text:
C 149/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.5.2000
 — Dersom beslutningen findes at være helt eller delvis gyldig, Sag anlagt den 23. marts 2000 af P.E. Hoyer mod Kommis-
 nedsættes bøden i medfør af artikel 229 EF. sionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-70/00)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (2000/C 149/75)
 Kommissionen har i den anfægtede beslutning lagt til grund,
 (Processprog: nederlandsk)
 at sagsøgeren i perioden 1977-1995 var deltager i en aftale,
 der havde til formål og til følge at begrænse eller at hindre
 konkurrencen vedrørende levering af sømløse standard rørem-
 ner til udvinding af olie (OCTG-rør) og rør til olierørledninger Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 (pipeline-rør) inden for fællesmarkedet, og at dette påvirkede den 23. marts 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 handelen mellem medlemsstaterne. Europæiske Fællesskaber af P.E. Hoyer, Hoeilaart (Belgien) ved
 advokat G. van der Wal, Bruxelles, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat A. May, 398, Route d’Esch.
 Sagsøgeren har gjort følgende seks anbringender gældende
 over for Kommissionens påstande og faktiske antagelser: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Den anfægtede afgørelse af 24. januar 2000 annulleres.
 — Åbenbar ukorrekt sagsfremstilling.
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Undladelse af at gøre korrekt rede for de handelshindringer,
 der er den naturlige forklaring på sagsøgerens manglende
 aktiviteter på de franske, tyske og italienske markeder i
 perioden for den påståede overtrædelse. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Tilsidesættelse af væsentlige proceduremæssige krav, for så Sagsøgeren har fra 1984 arbejdet som midlertidigt ansat (tolk)
 vidt som sagsøgeren forhindredes i fuldt ud at udøve sin for Kommissionen. Hans midlertidige ansættelse er blevet
 ret til forsvar, og for så vidt angår den måde, hvorpå forlænget nogle gange. I 1988 blev hans ansættelse som
 Kommissionen fremskaffede den dokumentation, der blev midlertidigt ansat forlænget på ubestemt tid. Ligeledes blev der
 brugt imod sagsøgeren. pålagt en forpligtelse til at deltage i den førstkommende
 eksterne udvælgelsesprøve for tolke. I 1989 meldte sagsøgeren
 sig til den interne udvælgelsesprøve KOM/LA/2/89, som han
 ikke bestod. Han fik medhold i den sag, han anlagde til
 — Ukorrekt vurdering af beviserne i Kommissionens sagsak- prøvelse af udvælgelseskomitéens afgørelse herom. Han fik
 ter, hvilket ikke blot alvorligt har svækket konstateringerne ligeledes medhold i den sag, han anlagde til prøvelse af
 i beslutningens betragtning 164, men ligeledes har svækket afgørelsen om opsigelse af hans aftale om ansættelse som
 vægten og nøjagtigheden af bærende elementer i sagen midlertidigt ansat. I strid med de indgåede aftaler besluttede
 mod sagsøgeren. Kommissionen at genåbne og fortsætte den interne udvælgel-
 sesprøve KOM/LA/2/89, og sagsøgeren blev opfordret til at
 deltage. Han bestod ikke denne udvælgelsesprøve. Derpå har
 — Ukorrekt retlig vurdering af sagsøgerens deltagelse i den Kommissionen opsagt hans kontrakt på ubestemt tid under
 påståede overtrædelse. henvisning til udvælgelseskomitéens afgørelse i den nævnte
 interne udvælgelsesprøve. Hans klage over denne afgørelse
 blev afvist. Ved afgørelse af 24. januar 2000 har Kommissionen
 opretholdt sin afgørelse om afskedigelse. Nærværende sag er
 — Undladelse af at nedsætte den bode, der er pålagt sagsøge-
 anlagt til prøvelse af denne afskedigelse.
 ren, i overensstemmelse med principperne i de relevante
 kommissionsmeddelelser.
 Søgsmalsgrunde:
 — Afskedigelsen er med urette baseret pa udvælgelseskomi-
 téens afgørelse i den nævnte interne udvælgelsesprøve om
 ikke at opføre sagsøgeren pa listen over egnede ansøgere.
 ---pagebreak--- 27.5.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 149/41
 — Genåbningen og fortsættelsen af den nævnte udvælgel- — Den anfægtede beslutning tilsidesætter proceduremæssige
 sesprøve er ikke en egnet foranstaltning til opfyldelse af de regler, idet den er baseret på dokumenter, som Kommissio-
 tidligere domme. nen fremskaffede i 1994 i forbindelse med en undersøgelse,
 der blev gennemført i en anden sag. Disse undersøgelser
 — Genåbningen og fortsættelsen af den nævnte udvælgel- blev desuden gennemført med hjemmel i en kommissions-
 sesprøve er i strid med de mellem parterne indgåede aftaler. beslutning, som var ulovligt vedtaget såvel i henhold til
 EØS-aftalens artikel 53 som i henhold til EF-traktatens
 artikel 85. Den anfægtede beslutning bygger desuden
 — Sagsøgerens ansættelse på ubestemt tid er blevet bragt til ulovligt på udaterede dokumenter af ukendt herkomst.
 ende pa grundlag af hans resultater i en intern udvælgel-
 sesprøve, mens det ifølge en skrivelse fra Kommissionen
 alene er manglende beståen af en ekstern udvælgelsesprøve, — Der er i den anfægtede beslutning ikke ført bevis for den
 påståede overtrædelse.
 der kan begrunde, at tjenesteforholdet bringes til ophør.
 — Den postulerede aftale mellem europæiske og japanske
 — Den anfægtede afskedigelse er ikke begrundet.
 producenter kan ikke under nogen omstændigheder anses
 for at have påvirket handelen mellem medlemsstaterne.
 — Opsigelsen er meddelt til en retligt urigtig dato.
 — Den postulerede aftale mellem europæiske og japanske
 producenter kan ikke under nogen omstændigheder anses
 for at have påvirket konkurrencen inden for EF.
 — Varigheden af overtrædelsen, som konstateret af Kommis-
 sionen, er under alle omstændigheder fejlagtig.
 — Dersom den anfægtede beslutning kan anses for at finde
 Sag anlagt den 24. marts 2000 af Kawasaki Steel Corpora- anvendelse på EU’s offshore områder og særlig på Det
 tion mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Forenede Kongerige’s offshore områder, har Kommissio-
 nen undladt at begrunde sin beslutning.
 (Sag T-71/00)
 — Den bøde, der er pålagt sagsøgeren, bør nedsættes navnlig
 (2000/C 149/76) på grund af, at den postulerede aftale mellem de europæiske
 producenter skulle have været behandlet adskilt fra den
 postulerede aftale mellem de europæiske og de japanske
 producenter.
 (Processprog: engelsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 24. marts 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Kawasaki Steel Corporation ved
 advokaterne Alexandre Vandencasteele og Monica Cunning-
 ham, Liedekerke Siméon Wessing Houthoff, Bruxelles.
 Sag anlagt den 30. marts 2000 af Artegodan GmbH mod
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Kommissionens beslutning af 8. december 1999 i sag nr.
 IV/E-1/35.860-B, sømløse stålrør, annulleres. (Sag T-74/00)
 — Subsidiært nedsættes den bøde, der er pålagt sagsøgeren, (2000/C 149/77)
 væsentligt.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. (Processprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter den 30. marts 2000 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Artegodan GmbH, Lüchow
 (Forbundsrepublikken Tyskland), ved advokat Ulf Doepner,
 Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede beslutning bør Bruckhaus Westrick Heller Löber, Düsseldorf (Forbundsrepu-
 annulleres og/eller, at den bøde, der er pålagt sagsøgeren, i det blikken Tyskland), og med valgt adresse i Luxembourg hos
 mindste bør nedsættes væsentligt af følgende grunde: advokatfirmaet Bonn & Schmitt, 7 Val St. Croix.