text:
4 . 5 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 133/ 19
 Sag anlagt den 22 . marts 1996 af Kommissionen for De Anmodning om préjudiciel afgorelse forelagt ved dom
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien afsagt den 14 . februar 1996 af Supremo Tribunal Admi
 ( Sag C-92/96 ) nistrativo (2a Secção — Contencioso Tributário ), i sagen
 ICT — Indústria e Comércio Têxtil SA mod Fazenda
 96/C 133/41 ) Pública
 ( Sag C-93/96 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den ( 96/C 133/42 )
 22 . marts 1996 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved ledende Ved dom afsagt den 14 . februar 199 6 , indgået til Domsto
 juridisk konsulent Richard Wainwright og Fernando Cas lens Justitskontor den 25 . marts 1996 , har Supremo
 tillo de la Torre, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med Tribunal Administrative (2a Secçâo — Contencioso Tribu
 valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, tårio ), i sagen ICT — Industria e Comércio Têxtil SA mod
 Wagner-Centret. Fazenda Publica forelagt De Europæiske Fællesskabers
 Domstol følgende spørgsmål til præjudiciel afgørelse :
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : 1 ) Kan en forhøjelse ( på 1 % for hver måned betalingsfris
 ten forlænges ud over en frist på 30 dage efter varernes
 — Det fastlås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine ankomst til Fællesskabets toldområde ) som omhandlet i
 forpligtelser i henhold til artikel 4 i Rådets direktiv artikel 1 , stk . 3 , i Rådets forordning ( EØF ) nr. 738/92 af
 76/160/EØF af 8 , december 1975 f 1 ) og EF-traktatens 23 . marts 1992 om indførelse af en endelig antidum
 artikel 5 og 189 ved ikke at have truffet de nødvendige pingtold på importen af garn af bomuld med oprindelse
 foranstaltninger for at sikre, at badevandskvaliteten i Brasilien og Tyrkiet ( ] ), der beregnes af prisen frit
 bringes i overensstemmelse med de i medfør af direkti Fællesskabets grænse, finde anvendelse i alle tilfælde,
 vets artikel 3 fastsatte grænseværdier . hvor der er aftalt en betalingsfrist på mere end 30
 dage ?
 — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost 2 ) Såfremt spørgsmålet ikke kan besvares ubetinget
 ninger. bekræftende, idet det er nødvendigt at sondre, kan den
 nævnte forhøjelse da finde anvendelse under omstæn
 digheder som i den foreliggende sag ( jf. de anførte
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: faktiske omstændigheder ), hvor prisen for de importe
 rede varer ved en betalingsfrist på 90 dage var henholds
 vis ca . 2,3 % (i det ene tilfælde ) og 2,5 % (i det andet
 Akten vedrørende Spaniens tiltrædelse indeholder ingen tilfælde ) højere end CAD-prisen ( cash against docu
 bestemmelserr, der giver mulighed for en senere gennemfø ments )?
 relse af direktiv 76/160/EØF, hvorfor badevandskvaliteten i
 henhold til artikel 395 i tiltrædelsesakten og artikel 4, stk . 1 ,
 3 ) Såfremt det foregående spørgsmål må besvares bekræf
 i direktiv 76/ 160/EØF skulle være bragt i overensstemmelse
 tende, ønskes det oplyst, om forhøjelsen skal beregnes af
 med de i medfør af direktivet fastsatte grænseværdier fra
 CAD-prisen eller af den pris, der skal betales ved 90
 den 1 , januar 1986 , da fællesskabsbestemmelsen er bin
 dages kredit ?
 dende fra tidspunktet for tiltrædelsen . Det skal herved
 bemærkes, at Kommissionen under alle omstændigheder
 har givet Spanien lang tid til at opfylde forpligtelserne i ( ] ) EFT nr . L 82 af 27 . 3 . 1992 , s . 1 .
 henhold til direktivet .
 Den spanske stat har på intet tidspunkt anmodet om
 undtagelser i henhold til artikel 4, stk . 3 , artikel 5 , stk. 2, og
 artikel 8 i direktiv 76/160/EØF . Den manglende overhol
 delse af de i medfør af artikel 3 i direktiv 76/ 160/EØF
 fastsatte værdier indebærer derfor en tilsidesættelse af Slettelse af sag C-110/92 ( 1 )
 forpligtelsen i henhold til direktivets artikel 4 . Det må under ( 96/C 133/43 )
 alle omstændigheder erindres , at en løsning på problemet
 med den manglende overholdelse af parametrene i direktiv
 76/160/EØF også kan bestå i at erklære de badeområder,
 Ved kendelse af 23 . januar 1996 har præsidenten for De
 hvor det er konstateret, at direktivets parametre ikke er
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 110/92, Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissio
 opfyldt, for uegnede til badning.
 nen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registe
 ret .
 (') EFT nr . L 31 , 1976 , s . 1 .
 (') EFT nr . C 124 af 16 . 5 . 1992 .


text:
27.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/58
 Sag anlagt den 20. februar 2015 — Aston Martin Lagonda mod KHIM (gengivelse af et gitter anbragt på forenden af et motorkøretøj)
 (Sag T-86/15)
 (2015/C 138/75)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Det Forenede Kongerige) (ved Solicitor D. Farnsworth)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-varemærke angivet som »andet«, der gengiver et gitter anbragt på forenden af et motorkøretøj — registreringsansøgning nr. 1 2 2 18 418
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 18. december 2014 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1795/2014-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den stadfæstede undersøgerens konklusion, hvorefter det ansøgte varemærke som udgangspunkt mangler fornødent særpræg for de omhandlede varer og tjenesteydelser.
 —
 Det fastslås, at EF-varemærkeansøgning nr. 1 2 2 18 418 skal offentliggøres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
7.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 410/20
 Rettens kendelse af 22. september 2016 — Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-750/15) (1)
 ((Annullationssøgsmål - statsstøtte - vedvarende energi - støtte tildelt ved visse bestemmelser i den ændrede tyske lov om vedvarende energikilder (EEG-loven af 2014) - støtte til el fra vedvarende energikilder og reduceret EEG-afgift for energiintensive forbrugere - afgørelse, hvorved støtten erklæres forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - manglende retlig interesse - afvisning))
 (2016/C 410/27)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Zeitz, Tyskland), RWE Power AG (Essen, Tyskland) og Vattenfall Europe Mining AG (Cottbus, Tyskland) (ved advokaterne U. Karpenstein, K. Dingemann og M. Kottmann)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved K. Herrmann og T. Maxian Rusche, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 5081 final af 23. juli 2014 om støtteordningen SA.38632 (2014/N) gennemført af Forbundsrepublikken Tyskland (EEG 2014 — ændring af loven om vedvarende energi).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH, RWE Power AG og Vattenfall Europe Mining AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 59 af 15.2.2016.


text:
5.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/19
 Sag anlagt den 29. juli 2015 — Kolachi Raj Industrial mod Kommissionen
 (Sag T-435/15)
 (2015/C 328/20)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (Karachi, Pakistan) (ved P. Bentley, QC)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/776 (1) annulleres, i det omfang:
 —
 (i) der herved meddeles afslag på sagsøgerens anmodning om en fritagelse for enhver udvidelse af antidumpingforanstaltninger til også at omfatte import af cykler afsendt fra Pakistan,
 —
 (ii) den endelige antidumpingtold, der ved Rådets forordning (EU) nr. 502/2013 (2) blev pålagt importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, herved udvides til også at omfatte import af cykler afsendt af sagsøgeren fra Pakistan, og
 —
 (iii) det herved bestemmes, at den nævnte told på import, der er afsendt fra Pakistan og registreret i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EU) nr. 938/2014 (3), skal opkræves.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende, hvormed det gøres gældende, at sagsøgte har tilsidesat artikel 13, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51). Sagsøgte begik nærmere bestemt formelle og retlige fejl og gav en usammenhængende begrundelse ved anvendelsen af artikel 13, stk. 2, litra b).
 (1) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/776 af 18.5.2015 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved Rådets forordning (EU) nr. 502/2013 over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Cambodja, Pakistan og Filippinerne, uanset om varen er angivet med oprindelse i Cambodja, Pakistan og Filippinerne (EUT L 122, s. 4).
 (2) Rådets forordning (EU) nr. 502/2013 af 29.5.2013 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (EUT L 153, s. 17).
 (3) Kommissionens forordning (EU) nr. 938/2014 af 2.9.2014 om indledning af en undersøgelse vedrørende den mulige omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der indførtes ved Rådets forordning (EU) nr. 502/2013 på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina ved import af cykler afsendt fra Cambodja, Pakistan og Filippinerne uanset om varen er angivet med oprindelse i Cambodja, Pakistan og Filippinerne eller ej, og om at gøre denne import til genstand for registrering (EUT L 263, s. 5).


text:
13.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 78/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nejvyšší soud České republiky (Den Tjekkiske Republik) den 19. december 2016 — Jitka Svobodová mod Česká republika — Okresní soud v Náchodě
 (Sag C-653/16)
 (2017/C 078/16)
 Processprog: tjekkisk
 Den forelæggende ret
 Nejvyšší soud České republiky
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jitka Svobodová
 Sagsøgt: Česká republika — Okresní soud v Náchodě
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Udgør den tjekkiske lovgivning, i henhold til hvilken dommere ikke har ret til vederlag for tilkaldevagt, selv om andre ansatte (i den offentlige og private sektor) har ret til dette vederlag, på grundlag af Zákoník práce (lov om arbejdsretlige regler) eller andre lovbestemmelser, forskelsbehandling med hensyn til løn, der er forbudt ved Rådets direktiv 2000/78/EF (1)?
 2)
 Udgør den tjekkiske lovgivning, i henhold til hvilken alle dommere (efter deres anciennitet) har ret til den samme løn, selv om de alle sammen udfører et forskelligt antal timer som tilkaldevagt, forskelsbehandling med hensyn til løn, der er forbudt ved Rådets direktiv 2000/78/EF?
 (1) Rådets direktiv 2000/78/EF af 27.11.2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16).


text:
22 . 3 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 94/21
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: ( Frankrig ), og Vals SA, Champagne (Frankrig ), ved advo
 kat Deborah Kryvian, Rouen, og med valgt adresse i Lu
 xembourg hos advokat Marc Loesch, 11 , rue Goethe.
 Sagsøgerne, som er franske selskaber, der producerer kal
 vekød, anfægter Rådets forordning ( EF) nr. 2222/96 af
 18 . november 1996 om ændring af forordning ( EØF ) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 nr. 805/68 om den fælles markedsordning for oksekød ('),
 navnlig forordningens artikel 1 , nr. 4, for så vidt som det
 herved pålægges medlemsstaterne at betale en præmie for — Rådets forordning ( EØF ) nr. 2222/96 af 18 . november
 tidlig markedsføring, idet de nærmere betingelser og bereg 1996 , eller i det mindste forordningens artikel 1 , nr. 4,
 ningsmetoderne herfor har påført dem et alvorligt tab. som kan adskilles fra de øvrige bestemmelser, annulle
 res .
 De gør i denne forbindelse gældende, at det forhold, at be
 stemmelsen med henblik på gennemførelsen af præmien — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 foreskriver en ensartet anvendelse af en nedsættelse af
 slagtevægten på 15% i alle medlemsstaterne ud fra en re Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 ferenceværdi baseret på de statistiske data for 1995 , med
 fører, at sagsøgerne opnår en referencevægt for præmiebe
 rettigede slagtekroppe på 108 kg, som er helt uforenelig Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 med den normale markedsføring af sådanne slagtekroppe, samme som i sag T-14/97, Sofivo m.fl . mod Rådet.
 idet vægten af slagtekroppe produceret inden den pågæl
 dende foranstaltning var 127 kg.
 De anfører endvidere, at de konkurrerende producenter i
 Nederlandene, som har den næststørste produktion i Euro
 pa og eksporterer 95 % af produktionen, samtidig vil have Sag anlagt den 27. januar 1997 af Atlantic Container Line
 den højeste referencevægt for præmien på 138 kg pr. AB m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 slagtekrop, hvilket stiller dem særligt gunstigt i konkurren skaber
 cen på det franske marked. Da vægten af præmieberetti ( Sag T-18/97)
 gede slagtekroppe i dette land ( mindre end 138 kg) ligger
 meget tæt på, hvad der efterspørges på det franske mar ( 97/C 94/45 )
 ked, kan de producenter, der er etableret i Nederlandene,
 producere kalve til det franske marked og opnå en præmie (Processprog: engelsk)
 på 65 ECU pr. slagtekrop, hvilket efter sagsøgernes opfat
 telse fører til fuldstændig uensartede priser og produkter.
 Desuden gør den hurtige indførelse af foranstaltningen Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 indgreb i den tidligere planlagte produktion baseret på der den 27. januar 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 perioder på 22 til 24 uger, idet referencevægten for præ for De Europæiske Fællesskaber af Atlantic Container
 mien på 108 kg bringer opfedningsperioden ned på 15 til Line AB ved Solicitors John Pheasant, Nicholas Bromfield
 17 uger. og Shaun Goodman, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos advokaterne Loesch & Wolter, 11 , rue Goethe .
 Sagsøgerne gør til støtte for deres påstande gældende, at
 der er sket en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 og at der er tale om en konkurrencebegrænsende situation
 i strid med traktatens artikel 40, stk. 3 , andet afsnit. — Kommissionens beslutning K(96 ) 3414 af 26 . no
 vember 1996 vedrørende Trans-Atlantic Conference
 (') EFT nr. L 296 af 21 . 11 . 1996 , s . 50 . Agreement annulleres .
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sag anlagt den 24. januar 1997 af Kermene SA og Vals SA
 mod Rådet for Den Europæiske Union Sagsøgerne er 16 af de 17 linjerederier, der er parter i
 ( Sag T-15/97) Trans-Atlantic Conference Agreement, i henhold til hvil
 ken de i fællesskab foretager containerlinjefart over Atlan
 ( 97/C 94/44 ) terhavet i både vestgående og østgående retning med hen
 blik på befordring af fragt mellem punkter inde i landet og
 (Processprog: fransk) havne i Nordeuropa og De Forenede Stater.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er Sagsøgerne søger at opnå annullation af den anfægtede
 der den 24. januar 1997 anlagt sag mod Rådet for Den kommissionsbeslutning, hvorved Kommissionen har ophæ
 Europæiske Union af Kermene SA, Saint Jacut du Mene vet sagsøgernes bødeimmunitet som følge af anmeldelsen
 ---pagebreak--- Nr. C 94/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 3 . 97
 af Trans-Atlantic Conference Agreement den 5 . juli 1994 i — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse,
 relation til fastsættelsen i fællesskab af fragtrater for land der udgør de vederlag, som sagsøgeren ville have oppe
 transportdelen på Fællesskabets område i forbindelse med båret, hvis han i henhold til vedtægtens artikel 40,
 kombineret transport ( European Intermodal Authority ). stk. 4, litra d ), havde fået tilbudt den første ledige stil
 ling, med tillæg af renter på 8 % p.a . fra tidspunktet
 for vederlagenes forfaldsdato indtil sket betaling.
 Sagsøgerne hævder, at den anfægtede beslutning ikke inde
 bærer en ophævelse af bødeimmunitet med hensyn til
 European Intermodal Authority i nogen anden sammen — Sagsøgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 hæng. De gør gældende, at den anfægtede beslutning er
 retsstridig af følgende grunde, idet de anfører, at hver af
 disse grunde er tilstrækkelig til at begrunde en annullation Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 af beslutningen:
 Efter en tjenestefrihed af personlige årsager, som påbe
 — De retlige betingelser, som Domstolen har fastsat for gyndtes den 16 . februar 1991 , anmodede sagsøgeren, der
 ophævelse af bødeimmunitet, er ikke opfyldt i denne er tjenestemand i lønklasse LA 7 i Luxembourg, ved tele
 sag . fax af 15 . december 1993 om genindtræden i stillingen.
 Den 16 . februar 1995 genindtrådte han i en stilling i
 Afdeling G2 i oversættelsestjenesten i Luxembourg.
 — Den anfægtede beslutning er uforenelig med den ken
 delse, som præsidenten for Retten i Første Instans har
 afsagt i sag T-395/94 R, Sml . 1995 II, s. 595 , der blev Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har tilsidesat
 stadfæstet ved kendelse afsagt af Domstolens præsi vedtægtens artikel 40 , stk . 4, litra d ), derved, at den ikke
 dent i sag C-149/95 P(R). har taget hensyn til, at sagsøgeren besad de fornødne kva
 lifikationer for at besætte to stillinger, der blev opslået le
 — Kommissionen har tilsidesat sagsøgernes ret til kontra dige i den tyske oversættelsestjeneste i Bruxelles på det
 diktion under proceduren forud for udstedelsen af den tidspunkt, hvor sagsøgeren anmodede om sin genindtræ
 anfægtede beslutning. den, samt for at besætte tre andre stillinger, der blev op
 slået ledige i afdelingerne A2, D2 og E2 , henholdsvis den
 20 . januar, 20 . juni og 22 . november 1994 .
 Sagsøgeren kræver desuden godtgørelse i henhold til EF-
 traktatens artikel 179 og 215 , idet han siden den 15 . de
 Sag anlagt den 29. januar 1997 af Claude Richter mod cember 1993 ( datoen for hans anmodning om genindtræ
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber den ), ikke har oppebåret noget vederlag. Dette indebærer
 ifølge sagsøgeren, at Kommissionen er forpligtet til at yde
 ( Sag T-19/97) ham godtgørelse bestående i betaling af de vederlag, som
 ( 97/C 94/46 ) han ville have oppebåret fra datoen for hans anmodning
 om genindtræden eller senest fra den dato, hvor de to stil
 linger blev opslået ledige, indtil datoen for hans genindtræ
 (Processprog: fransk) den , den 16 . februar 1996 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 29 . januar 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber af Claude Richter, Lu
 xembourg, ved advokaterne Jean-Noël Louis, Thierry De
 maseure og Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse Sag anlagt den 30. januar 1997 af Sofivo m.fl. mod Kom
 i Luxembourg hos Fiduciaire Myson Sari , 30, rue de Ces
 missionen for De Europæiske Fællesskaber
 sange .
 ( Sag T-20/97)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : ( 97/C 94/47 )
 — Annullation af Kommissionens afslag på sagsøgerens (Processprog: fransk)
 krav om godtgørelse for den embedsforsømmelse,
 Kommissionen har gjort sig skyldig i ved ikke at have
 ladet sagsøgeren genindtræde i den første ledige stil Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 ling, der svarer til hans lønklasse og kvalifikationer. der den 30 . januar 1997 anlagt sag mod Rådet for Den
 Europæiske Union af Sofivo, Condé sur Vire ( Frankrig),
 Sofivo Production, Brece ( Frankrig), Sovinor, Condé sur
 — Sagsøgte tilpligtes at genoprette sagsøgerens karriere Vire ( Frankrig ), Denkavit France, Montreuil-Bellay ( Frank
 fra den 15 . december 1993 eller senest fra datoen, rig), Sobeval Viande, Périgueux ( Frankrig), Serval, Sainte
 hvor meddelelsen om den første ledige stilling, der sva Eanne ( Frankrig), Besnier Industrie , Bourgbarre (Frankrig),
 rer til hans lønklasse og kvalifikationer, blev bekendt Sovida , Chateaubriant ( Frankrig), Sica Ouest Elevage,
 gjort. Ploudaniel ( Frankrig), Guinde, Montauban de Bretagne


text:
C 19/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 BERIGTIGELSER
 Berigtigelse til meddelelse til Tidende i sag T-258/02
 (De Europæiske Fællesskabers Tidende C 274 af 9. november 2002)
 (2003/C 19/87)
 I meddelelse til Tidende i sag T-258/02, Hendrikus Boukes mod Parlamentet, første afsnit under
 »Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter«, skal teksten lyde som følger:
 »Sagsøgeren anfægter ansættelsesmyndighedens afslag på ikke at anerkende hans ægteskab med en
 person af samme køn med henblik på anvendelse af de herpå relevante vedtægtsbestemmelser, hvilket
 ægteskab blev indgået i henhold til nederlandsk lov af 21. december 2000, som trådte i kraft den
 1. april 2001.«


text:
30.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/8
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 3. marts 2005
 i sag C-499/03 P, Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH og Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Appel - fælles toldtarif - efteropkrævning af importafgifter - afkald på efteropkrævning - betingelser - artikel 220, stk. 2, litra b), i forordning (EØF) nr. 2193/92 - fejl begået af toldmyndighederne - påviselig fejl - den kombinerede nomenklatur - angivelser - rækkevidde)
 (2005/C 106/14)
 Processprog: tysk
 I sag C-499/03 P, angående appel i henhold til artikel 56 i Domstolens statut, iværksat den 25. november 2003, Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH, Frankfurt am Main (Tyskland), Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH, Langen (Tyskland), ved Rechtsanwälte K. Landry og L. Harings, appellanter, den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: X. Lewis og J. Schieferer), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Borg Barthet, og dommerne J.-P. Puissochet og J. Malenovský (refererende dommer); generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den 3. marts 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 17. september 2003 i de forenede sager T-309/01 og T-239/02, Biegi Nahrungsmittel og Commonfood mod Kommissionen, ophæves.
 2)
 Kommissionens beslutning K(2001) 2533 af 14. august 2001 (REC 4/00) annulleres, for så vidt som det deri bestemmes, at der hos Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH skal foretages efterfølgende bogføring af importafgifter på 218 605,65 DEM.
 3)
 Kommissionens beslutning K(2002) 857 af 5. marts 2002 (REC 4/01), hvori det bestemmes, at der hos Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH skal foretages efterfølgende bogføring af importafgifter på 222 116,06 DEM, annulleres.
 4)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (1) EUT C 21 af 24.1.2004.


text:
Nr . C 77/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16 . 3 . 96
 graden af vedvarende invaliditet måtte fastsættes til 30% , — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 strider det mod vedtægtens artikel 73 , stk . 2, litra c ), og mod
 artikel 3 , stk. 2, og artikel 12 , stk . 2 , i den nævnte ordning Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 samt reglerne i henhold til invaliditetstabellen i bilaget
 hertil, at sagsøgte med henblik på beregningen af godtgø Sagsøgeren, der er direktør for Direktorat 1 under Rådets
 relsen har lagt en grad på 6 % til grund . Generaldirektorat G, hvor han har været ansvarlig i mere
 end 10 år, anfægter afslaget på hans ansøgning til den ledige
 Sagsøgeren anfører, at udtalelserne fra lægeudvalget er stilling som generaldirektør for GD J. En årsag til, at hans
 retsstridige, for så vidt udvalgets opgave ikke gik ud over at ansøgning ikke blev imødekommet, er behovet for at tage
 fastslå, om der var en direkte sammenhæng mellem sygdom hensyn til en vis geografisk ligevægt i institutionens ledende
 men og sagsøgerens tjeneste. Udvalgets vurdering i form af stillinger .
 procentvise angivelser vedrørende de forskellige forhold,
 der måtte antages at have bidraget til, at sagsøgeren blev syg, Sagsøgeren gør for det første gældende, at vedtægtens
 går ud over rammerne for det spørgsmål , udvalget var blevet artikel 4 og artikel 29, stk. 1 , er blevet tilsidesat ved, at de
 forelagt, og har ingen sammenhæng med noget efter anfægtede afgørelser blev truffet uden forudgående høring
 vedtægten anerkendt begreb . af Coreper. I den foreliggende sag har Rådet alene fået
 forelagt generalsekretærens forslag, som indskrænker sig til
 Sagsøgeren gør endelig gældende, at den af sagsøgte at henvise til stillingsoversigten for regnskabsåret 1 995 og til
 anvendte beregningsmetode strider mod ligebehand hensigtsmæssigheden af at udnævne den endeligt udvalgte
 lingsprincippet. For det første udsættes sagsøgeren for kandidat til lønklasse Al , med virkning fra 1 . juni 1995
 forskelsbehandling i forhold til andre personer, der er uden henvisning til nogen bestemt stilling. Derfor er
 mindre udsatte i henseende til bestemte arbejdsvilkår, situationen følgende:
 hvorved det gælder, at enhver tjenestemand skal erklæres
 egnet til det pågældende arbejde ved lægeundersøgelsen — Ansættelsesmyndigheden, der hverken var blevet infor
 forud for ansættelsen . Endvidere er det i sig selv udtryk for meret om listen over tjenestemænd, som havde ansøgt
 en kilde til forskelsbehandling, at den gældende fællesskabs om den omtvistede stilling, eller om de kvalifikationer,
 retlige ordning ikke fastsætter regler med hensyn til den der kræves for at bestride stillingen, har end ikke haft
 metode, der skal anvendes i forbindelse med vurderingen af mulighed for at foretage sin egen sammenligning af
 de forhold, der har ført til, at den pågældende er blevet ramt fortjenester som foreskrevet i vedtægtens artikel 45 .
 af erhvervssygdommen . — Rådet har truffet en afgørelse om udnævnelse, der ikke,
 på de i vedtægten foreskrevne betingelser, har til formål
 at besætte en bestemt ledig stilling.
 — Afgørelsen om afslag på sagsøgerens ansøgning og om
 afvisning af hans klage er blevet truffet ulovligt af
 Sag anlagt den 16. januar 1996 af Themistocle Contargyris generalsekretæren, idet ansættelsesmyndighedens befø
 mod Rådet for Den Europæiske Union jelser ved besættelsen af den omtvistede stilling kun
 ( Sag T-6/96 ) lovligt kan udøves af Rådet.
 ( 96/C 77/35 )
 Sagsøgeren finder desuden, at det pågældende stillingsop
 slag var formuleret i almindelige vendinger, der ikke gjorde
 (Processprog: fransk) det muligt for ansættelsesmyndigheden at foretage en
 sammenligning af de forskellige ansøgeres fortjenester.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Endvidere udgør det en tilsidesættelse af vedtægtens arti
 den 16 . januar 1996 anlagt sag mod Rådet for Den kel 7 og 27, at generalsekretæren har fundet det nødvendigt,
 Europæiske Union af Themistocle Contargyris, Bruxelles, som det afgørende kriterium, at sikre en geografisk lige
 ved advokaterne Jean-Noél Louis, Thierry Demaseure og vægt .
 Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem
 bourg hos Fiduciaire Myson Sari, 1 , rue Glesener. Endelig gør sagsøgeren gældende, at begrundelsespligten er
 blevet tilsidesat, og at der foreligger magtfordrejning i denne
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : sag .
 — Afslaget på sagsøgerens ansøgning til Al -stillingen i
 GD J » Økonomisk og Social Samhørighed, Regionalpo
 litik, Socialpolitik, Beskæftigelse, Social Dialog, Uddan
 nelse og Ungdom, Kultur, Det Audio-visuelle Område «
 annulleres . Sag anlagt den 22 . januar 1996 af Antonia Carparelli mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Rådets afgørelse om udnævnelse af en anden ansøger til ( Sag T-8/96 )
 lønklasse Al annulleres
 ( 96/C 77/36 )
 — Afgørelsen om placering af denne anden ansøger i
 stillingen som generaldirektør for DG J annulleres . (Processprog: fransk)
 — Afgørelsen fra Rådets generalsekretær af 7. november Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 1995 om afvisning af sagsøgerens klage annulleres . den 22 . januar 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De


text:
24.8.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 202/33
 Søgsmålsgrunde: — mangler ved proceduren, Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 idet klagesagen blev overført
 til et andet appelkammer, og
 idet sagsøgeren ikke fik med-
 delelse om, at modparten EF-varemærkets ansø- Sagsøgeren
 havde skiftet navn ger:
 — manglende begrundelse af Det omhandlede EF-va- Ordmærket MUNDICOR (ansøg-
 appelkammerets afgørelse remærke: ning offentliggjort i EF-varemær-
 ketidende 27/98, s. 600, af
 — urigtig anvendelse af begre- 14.4.1998) for varer i alle 42 klas-
 bet »forvekslingsrisiko« ser i nomenklaturen
 — modpartens rettighedsmis-
 brug, da virksomheden ikke Indehaveren af det under González Cabello S.A.
 har gjort brug af det påberå- indsigelsessagen påbe-
 be varemærke. råbte varemærke:
 Det påberåbte varemær- Det spanske varemærke MUNDI-
 ke: COR for varer i klasse 2 (maling,
 fernis, lak, malervarer, rustbeskyt-
 telsesmidler og træimprægne-
 ringsmidler, farvestoffer, bejds-
 emidler, naturlig harpiks i rå til-
 stand, bladmetaller og metalpul-
 ver til brug for malere,
 dekoratører, bogtrykkere og
 kunstnere)
 Sag anlagt den 11. juni 2002 af El Corte Inglés S.A.
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked Indsigelsesafdelingens Antagelse af indsigelsen
 (Varemærker og Design) afgørelse:
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen fra CORTE
 (Sag T-183/02) relse: INGLES S.A.
 Søgsmålsgrunde: Ukorrekt anvendelse af artikel 8,
 (2002/C 202/54) stk. 1, litra b), i forordning (EF)
 nr. 40/94 (forvekslingsrisiko)
 (Processprog: spansk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11. juni 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 i det Indre Marked (Varemærker og Design) af El Corte Sag anlagt den 11. juni 2002 af El Corte Inglés S.A.
 Inglés S.A., Madrid, ved advokat Juan Luis Rivas Zurdo. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (Sag T-184/02)
 — Afgørelse af 22. marts 2002 fra Første Appelkammer ved (2002/C 202/55)
 Harmoniseringskontoret og afgørelse af 17. september
 1999 fra indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskonto-
 ret annulleres. (Processprog: spansk)
 — Det fastslås, at EF-varemærke nr. 557108 »mundicor«
 registreres for alle varer i klasse 2.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11. juni 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 — Modparten eller modparterne tilpligtes at betale sagens i det Indre Marked (Varemærker og Design) af El Corte
 omkostninger. Inglés S.A., Madrid, ved advokat Juan Luis Rivas Zurdo.
 ---pagebreak--- C 202/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.8.2002
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 13. juni 2002 af Succession Picasso
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 — Afgørelse af 22. marts 2002 fra Første Appelkammer ved (Varemærker og Design)
 Harmoniseringskontoret i sag 115/2000-1 og afgørelse
 af 15. november 1999 fra indsigelsesafdelingen ved
 Harmoniseringskontoret annulleres. (Sag T-185/02)
 — Det fastslås, at EF-varemærke nr. 557108 »mundicor« (2002/C 202/56)
 registreres for alle tjenesteydelser i klasse 39 »transport-
 virksomhed og arrangering af rejser« og i klasse 42
 »restaurationsvirksomhed og udbringning af mad og (Processprog: engelsk)
 drikke og værelsesudlejning«.
 — Modparten eller modparterne tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 13. juni 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Succession
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Picasso ved lawyer Charles Gielen. Den anden part i sagen for
 appelkammeret var DaimlerChrysler AG (Intellectual Property
 Management).
 EF-varemærkets ansø- Sagsøgeren
 ger:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Det omhandlede EF-va- Ordmærket MUNDICOR (ansøg-
 remærke: ning offentliggjort i EF-varemær- — Afgørelse af 18. marts 2002 fra Tredje Appelkammer og
 ketidende 27/98, s. 600, af af 11. januar 2001 fra indsigelsesafdelingen annulleres.
 14.4.1998) for varer i alle 42 klas-
 ser i nomenklaturen — Den af sagsøgeren indgivne indsigelse mod ansøgningen
 om registrering af varemærket PICARO tages til følge, og
 Indehaveren af det under IBERIA Lı́neas Aéreas de España ansøgningen vedrørende dette varemærke afvises i sin
 indsigelsessagen påbe- S.A. helhed, og/eller der træffes enhver yderligere bestemmel-
 råbte varemærke: se, som Retten måtte finde hensigtsmæssig.
 Det påberåbte varemær- Det spanske ordmærke MUNDI-
 ke: COR, for varer i klasse 39 (tjene- — DaimlerChrysler tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 steydelser vedrørende person-
 transport, udflugter og turistrekla-
 me) og 42 (tjenesteydelser vedrø-
 rende hoteludlejning, planlægning Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 af rejser og arrangering af ferier)
 Det internationale figur/ordmær-
 ke MUNDI COLOR, der i Frankrig,
 Italien, Østrig og Benelux-landene EF-varemærkets ansø- DaimlerChrysler
 er registreret for »tjenesteydelser ger:
 vedrørende planlægning af rejser
 og arrangering af rejser« i klas- Det omhandlede EF-va- Ordmærket »PICARO« — ansøg-
 se 39 og for »tjenesteydelser i remærke: ning nr. 927764 for varer i klas-
 forbindelse med udlejning af væ- se 12 (motorkøretøjer og dele
 relser og måltider på hoteller« i hertil)
 klasse 42
 Indehaveren af det under Succession Picasso
 Indsigelsesafdelingens Antagelse af indsigelsen indsigelsessagen påbe-
 afgørelse: råbte varemærke:
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen fra CORTE
 relse: INGLES S.A. Det påberåbte varemær- Ordmærket »PICASSO« (EF-vare-
 ke: mærkeregistrering nr. 614567)
 Søgsmålsgrunde: Ukorrekt anvendelse af artikel 8,
 stk. 1, litra b), i forordning (EF) Indsigelsesafdelingens Afvisning af indsigelsen
 nr. 40/94 (forvekslingsrisiko) afgørelse:
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen
 relse:


text:
5.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/13
 Sag anlagt den 1. december 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-498/04)
 (2005/C 31/26)
 Processprog: græsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. december 2004 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Enrico Traversa og Georgios Zavvos, Kommissionens juridiske tjeneste, som befuldmægtigede.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF af 5. november 2002 om livsforsikring (1), som i medfør af artikel 72 erstatter og ophæver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/12/EF af 5. marts 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/267/EØF for så vidt angår krav til solvensmargen for livsforsikringsselskaber, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelsen af direktivet i national ret udløb den 20. september 2003.
 (1) EFT L 345 af 19.12.2002, s. 1.


text:
2.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/9
 Appel iværksat den 3. december 2012 af J til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 27. september 2012 i sag T-160/10, J mod Europa-Parlamentet
 (Sag C-550/12 P)
 2013/C 32/12
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: J (ved Rechtsanwalt A. Auer)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. september 2012 i sag T-160/10 ophæves fuldt ud med følgende domskonklusion: »Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. september 2012 i sag T-160/10, J mod Europa-Parlamentet, ophæves fuldt ud. Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger«.
 Såfremt der gives medhold i appellen:
 —
 Der gives fuldt medhold i den i førsteinstansen nedlagte påstand om annullation af afgørelse truffet af Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender den 2. marts 2010, hvorved det af appellanten indgivne andragende nr. 1673/2009 af 19. november 2009 blev afvist.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale omkostningerne i sagen i første instans.
 Subsidiært
 —
 Sagen hjemvises til Retten med henblik på fornyet afgørelse.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Retten har med urette ikke givet medhold i, at begrundelsespligten var blevet tilsidesat af Udvalget for Andragender i forbindelse med dettes afvisning af appellantens andragende. Appellanten har i sit andragende udtrykkeligt gjort gældende, at de østrigske myndigheder har krænket ejendomsretten og tilsidesat direktiv 2004/48/EF (1). I afgørelsen om afvisning af andragendet er de konkrete retlige krænkelser og tilsidesættelser ikke blevet behandlet, således at det ikke har været muligt for appellanten at forstå begrundelsen for, hvorfor Europa-Parlamentet fandt, at andragendet skulle afvises.
 Retten har endvidere med urette konkluderet, at de østrigske myndigheders handlinger på ingen måde har nogen sammenhæng med gennemførelsen af EU-retten. De østrigske myndigheder har beslaglagt appellantens ophavsretligt beskyttede dokumenter, uden at denne har modtaget nogen erstatning herfor. Derved er appellantens (intellektuelle) ejendomsret i henhold til direktiv 2004/48/EF blevet tilsidesat.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29.4.2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (EUT L 157, s. 45, berigtiget i EUT 2004 L 195, s. 16, og i EUT 2007 L 204, s. 27).


text:
28.10.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/23
 Sag anlagt den 4. september 2006 — Torresan mod KHIM — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS)
 (Sag T-234/06)
 (2006/C 261/44)
 Stævningen er affattet på italiensk
 Parter
 Sagsøger: Giampietro Torresan (Schonenfels, Schweiz) (ved avvocato Gianluca Recher)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i appelsagen: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 29. juni 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 517/2005-2), der blev meddelt ved telefax af 5. juli 2006, annulleres, og EF-varemærket CANNABIS registreres for klasse 32-33.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er blevet afholdt i forbindelse med sagen for Harmoniseringskontorets to instanser.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »CANNABIS« (ansøgning nr. 1.073.949) for varer og tjenesteydelser i klasse 32, 33 og 42
 Indehaver af EF-varemærket: Sagsøgeren
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
 Indgiverens varemærke eller tegn, der er gjort gældende til støtte for ugyldighedsbegæringen: Indsigeren gør intet varemærke gældende. Der er indgivet begæring om ugyldighedserklæring vedrørende EF-varemærket for varer i klasse 32 (øl) og 33 (vine, spiritus, likører, mousserende vin, champagne).
 Annullationsafdelingens afgørelse: Begæringen om ugyldighedserklæring delvis taget til følge ved ugyldighedserklæring for så vidt angår registreringen af EF-varemærket med hensyn til varerne i klasse 32 og 33.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse og fejlagtig anvendelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker og selvmodsigelse i den anfægtede afgørelses begrundelse.


text:
13.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 361/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Judecătoria Câmpulung (Rumænien) den 21. juli 2014 — Maria Bucura mod SC Bancpost SA
 (Sag C-348/14)
 2014/C 361/04
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Judecătoria Câmpulung
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Maria Bucura
 Sagsøgt: SC Bancpost SA
 Intervenient: Vasile Ciobanu
 Tredjemand: SC Raiffeisen Bank SA
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal en national ret, der skal træffe afgørelse om indsigelsen mod tvangsfuldbyrdelsen, der støttes på en kreditaftale om udstedelse af et American Express Gold kreditkort — såfremt tilladelsen til tvangsfuldbyrdelsen er blevet givet, uden at forbrugeren er blevet meddelt herom — så snart de til dette formål nødvendige faktiske og retlige oplysninger foreligger, også af egen drift i henhold til direktiv 93/13/EØF (1) vurdere om, de i den omhandlede aftale fastsatte gebyrer — navnlig: a) gebyr for udstedelse af kortet; b) årligt gebyr for brug af kortet; c) årligt gebyr for brug af ekstra kort; d) gebyr for fornyelse af kortet; e) gebyr for udskiftning af kortet; f) gebyr for ændring af PIN kode; g) gebyr for hævning af kontanter i hæveautomat og filialer (egne eller af andre banker i Rumænien eller udlandet); h) gebyr for betaling af varer og/eller tjenesteydelser fra erhvervsdrivende i udlandet eller Rumænien; i) gebyr for udskrift og fremsendelse af kontoudtog; j) gebyr for indhentning af saldooplysninger fra hæveautomat; k) gebyr for forsinket betaling; l) gebyr for overtræk; m) gebyr for uberettiget afvisning af betaling — er urimelige i henhold til direktiv 93/13/EØF, idet beløbet for disse gebyrer ikke er præciseret i aftalen?
 2)
 Er angivelsen af de årlige renter med henvisning til følgende formel: »renten af fordringen beregnes på baggrund af den daglige saldo, fordelt på poster (betalinger, hævninger, udgifter og gebyrer) og det daglige renteniveau for beregningsperioden. Renten beregnes dagligt på grundlag af følgende formel: summen af produkterne af beløbet for hver post i den daglige saldo multipliceret med den gældende daglige rentesats på den pågældende dag; den daglige rentesats beregnes som forholdet mellem den årlige rente og 360 dage« — som udgør et afgørende element inden for rammerne af Rådets direktiv 87/102/[EØF] af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/7/EF af 16. februar 1998, der har en lignende formulering — affattet klart og forståeligt i henhold til artikel 3 og 4 i direktiv 93/13/EØF?
 3)
 Giver den manglende angivelse af beløbet for de ifølge aftalen skyldige gebyrer, idet aftalen derimod alene inkluderer metoderne til renteberegning uden angivelse af det respektive beløb, den nationale ret anledning til — i medfør af bestemmelserne i Rådets direktiv 87/102 af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (2), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/7/EF af 16. februar 1998 (3), samt bestemmelserne i Rådets direktiv 93/13/EØF — at antage, at manglen på disse oplysninger i forbrugerkreditaftalen medfører, at den omhandlede kredit skal anses for at blive ydet gebyr- og rentefrit?
 4)
 Er meddebitoren i en kreditaftale omfattet af begrebet »forbruger« som defineret i artikel 2, litra a), i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler og artikel 1, stk. 2, litra a), i direktiv 87/102/EØF?
 5)
 Hvis det foregående spørgsmål besvares bekræftende, er princippet om effektiviteten af de af direktiverne tildelte rettigheder da opfyldt, såfremt der kun gives hoveddebitoren oplysninger om beløbet af renterne, gebyrerne og udgifterne ved fremsendelse af et månedligt kontoudtog eller ved bekendtgørelse ved bankens filial?
 6)
 Skal direktiv 87/102/EØF fortolkes således, at banken skriftligt skal meddele både debitoren og meddebitoren om kreditloftet, de årlige renter og omkostningerne fra og med datoen for indgåelse af kreditaftalen samt betingelserne for ændring heri, fremgangsmåden for at bringe kreditaftalen til ophør samt enhver i løbet af kreditaftalens varighed indtruffet ændring i de årlige renter eller de efter underskrivelsen af kreditaftalen påløbne omkostninger, når ændringen indtræder, idet disse oplysninger gives i form af anbefalet brev med modtagerbevis eller ved hjælp af et gratis kontoudtog?
 (1) Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29).
 (2) Rådets direktiv 87/102/EØF af 22.12.1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (EFT L 42, s. 48).
 (3) Europa-parlamentets og Rådets direktiv 98/7/EF af 16.2.1998 om ændring af direktiv 87/102/EØF, om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (EFT L 101, s. 17).


text:
24.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/23
 Rettens kendelse af 31. januar 2012 — Ayadi mod Kommissionen
 (Sag T-527/09) (1)
 (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger mod personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban - forordning (EF) nr. 881/2002 - den berørtes fjernelse fra listen over omhandlede personer og enheder - annullationssøgsmål - ufornødent at træffe afgørelse)
 2012/C 89/37
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Chafiq Ayadi (Dublin, Irland) (først ved B. Emmerson, QC, barrister S. Cox og solicitor H. Miller, dernæst ved barrister E. Grieves og E. Miller)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. Paasivirta, T. Scharf og M. Konstantinidis, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved E. Finnegan og R. Szostak, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 954/2009 af 13. oktober 2009 om 114. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban (EUT L 269, s. 20), for så vidt som denne retsakt angår sagsøgeren
 Konklusion
 1)
 Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Chafiq Ayadis omkostninger og er forpligtet til at erstatte den af Rettens kasse forskudsvis udbetalte retshjælp.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 148 af 5.6.2010.


text:
22. 4. 95 |_DA_ De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 101 / 1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM 2 . Andragerne betaler sagens omkostninger.
 af 7, marts 1995
 i sag C-130/91 REV., ISAE/VP (Instituto Social de Apoio ao t 1 ) EFT nr . C 165 af 25 . 6 . 1991 .
 EFT nr . C 47 af 21 . 2 . 1992 .
 Emprego e à Valorização Profissional) og Interdata ( Centro
 de Processamento de Dados Ld.) mod Kommissionen for De
 Europæiske Faellesskaber C )
 (Begæring om ektraordinær genoptagelse — åbenbart
 afvisningsgrundlag)
 ( 95/C 101 /01 )
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 (Processprog: portugisisk) af 9 , marts 1995
 i sag C-345/93, Fazenda Pública, Ministério Público mod
 Américo João Nunes Tadeu ( anmodning om præjudiciel
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo ) (')
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) (Automobilafgift — intern afgift — forskelsbehandling)
 ( 95/C 101 /02
 I sag C-130/91 REV., ISAE/VP (Instituto Social de Apoio ao (Processprog: portugisisk)
 Emprego e à Valorização Profissional ), Lissabon, og Inter
 data ( Centro de Processamento de Dados Ld?), Lissabon,
 ved advokat Agostinho Amado Rodrigues, mod Kommis (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, ved Ana Maria offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 Alves Vieira, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 befuldmægtiget, angående begæring om ekstraordinær I sag C-345/93 , angående en anmodning, som Supremo
 genoptagelse af sag C-130/91 , ISAE/VP og Interdata mod Tribunal Administrative i medfør af EØF-traktatens arti
 Kommissionen, i hvilken Domstolen afsagde kendelse den kel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 14 . januar 1992 ( Sml. I, s . 69 ), har Domstolen, sammensat verserende sag Fazenda Publica , Ministério Público mod
 af præsidenten, G. C. Rodriguez Iglesias, afdelingsformæn Américo Joâo Nunes Tadeu at opnå en præjudiciel afgørelse
 dene F. A. Schockweiler, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann og P. vedrørende fortolkningen af EØF-traktatens artikel 9, 12 og
 Jann samt dommerne G. F. Mancini, C. N. Kakouris, J. C. 95 , har Domstolen ( Femte Afdeling), sammensat af dommer
 Moitinho de Almeida, J. L. Murray (refererende dommer), J. C. Moitinho de Almeida , som fungerende formand for
 D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch og H. Femte Afdeling, og dommerne D. A. O. Edward og J.-P.
 Ragnemalm; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Puissochet ( refererende dommer); generaladvokat: F. G.
 Grass, den 7, marts 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder Jacobs; justitsssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den
 således :
 9 , marts 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 1 ) En automobilafgift, der finder anvendelse uden forskel
 1 . Begæringen om ekstraordinær genoptagelse afvises. på motorkøretøjer, der er samlet eller fremstillet i den
 ---pagebreak--- Nr. C 101/2 DA I De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 4. 95
 medlemsstat, hvori den opkræves, og på såvel nye som a ) Skal der fastsættes en tidsmæssig begrænsning på en
 brugte importerede motorkøretøjer, kan ikke kvalifice sådan ugyldighed og/eller virkningerne heraf, og i så
 res som en told eller afgift med tilsvarende virkning efter fald hvilken ?
 EØF-traktatens artikel 9 og 12 .
 b ) Er fællesskabsretten til hinder for, at en national
 kompetent myndighed under omstændigheder som i
 2 ). En medlemsstats opkrævning af en afgift af brugte denne sag håndhæver en bestemmelse i indenlandsk
 motorkøretøjer hidrørende fra en anden medlemsstat er lovgivning, hvorefter det kræves, at der foretages
 i strid med EØF-traktatens artikel 95, når afgiftens veterinærundersøgelser på slagterier af eller effektivt
 størrelse, beregnet uden hensyn til køretøjets faktiske kontrolleret af dyrlæger, når bestemmelsen påstås at
 værdiforringelse, overstiger residualværdien afautomo gennemføre det ændrede direktiv 64/43 3/EØF, men
 bilafgiften af tilsvarende brugte motorkøretøjer, der også har eller påstås at have en anden uafhængig
 allerede er registreret i indlandet. hjemmel i indenlandsk lovgivning ?
 f 1 ) EFT nr . C 231 af 27. 8 . 1993 . 4 . Er det i strid med EF-traktatens artikel 39 og/eller
 artikel 40, stk. 3 , eller den almindelige lighedsgrundsæt
 ning og/eller proportionalitetsprincippet, at omkostnin
 gerne ved dyrlægers foretagelse af veterinærundersøgel
 ser af dyr, der skal slagtes, bæres af det slagteri, hvor
 dyrene skal slagtes ?
 (M EFT nr. 121 af 29 . 7. 1964, s . 2012/64 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse ( 2 ) EFT nr . L 268 af 24 . 9 . 1991 , s . 69 .
 afsagt den 20. januar 1995 af High Court of Justice
 (England), Bristol Mercantile Court, i sagen Woodspring
 District Council mod Bakers of Nailsea Ltd
 ( Sag C-27/95 )
 ( 95/C 101/03 )
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved tre
 Ved kendelse afsagt den 20 . januar 1995 , indgået til kendelser afsagt den 7, februar 1995 af Marknadsdomsto
 Domstolens Justitskontor den 6 . februar 1995 , har High len i sagerne Konsumentombudsmannen mod henholdsvis
 Court of Justice ( England ), Bristol Mercantile Court, De Agostini (Svenska) Forlag AB og TV-Shop i Sverige
 AB
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: ( Sagerne C-34/95 , C-35/95 og C-36/95 )
 ( 95/C 101/04 )
 1 . Kan private under omstændigheder som i denne sag for
 en national ret påberåbe sig EF-traktatens artikel 39 og Ved tre kendelser afsagt den 7, februar 1 995 , indgået til
 artikel 40, stk. 3 , og/eller det almindelige proportiona Domstolens Justitskontor den 13 . februar 1995 , har Mark
 litetsprincip samt forbuddet mod forskelsbehandling til nadsdomstolen i sagerne Konsumentombudsmannen mod
 støtte for en påstand om, at en fællesskabslovgivning er henholdvis De Agostini ( Svenska ) Forlag AB ( sag C-34/95 )
 ugyldig ? og TV-Shop i Sverige AB ( sagerne C-35/95 og C-36/95 )
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 2. Er Rådets direktiv 64/433/EØF af 26 . juni 1964 om
 sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsæt Skal traktatens artikel 30 eller 59 eller direktiv 89/552/
 ning af fersk kød ( a ), som ændret og kodificeret ved EØF ( l ) af 3 , oktober 1989 fortolkes således, at de
 Rådets direktiv 91/497/EØF af 29 . juli 1991 om
 ændring og kodificering af direktiv 64/433/EØF om
 sundhedsmæssige problemer vedrørende handel med a ) er til hinder for, at en medlemsstat griber ind over for en
 fersk kød inden for Fællesskabet med henblik på at tv-reklame, som en annoncør lader sende fra en anden
 udvide dets anvendelsesområde til også at omfatte medlemsstat (alle tre sager)?
 produktion og afsætning af fersk kød (2), ugyldigt under
 hensyn til EF-traktatens artikel 39 og artikel 40, stk. 3 ,
 samt det almindelige proportionalitetsprincip, for så b ) er til hinder for en anvendelse af reglen i § 11 , stk. 1 , i
 vidt det kræver og/eller tillader medlemsstaterne at radiolagen ( 1966:755 ) om forbud mod reklamer, der
 foreskrive, at dyrlæger foretager veterinærundersøgelser henvender sig til børn (kun sag C-34/95 )?
 på slagterier, og/eller for så vidt det kræver, at der
 gennemføres undersøgelser før slagtningen ? (!) EFT nr . L 298 af 17. 10 . 1989 , s . 23 .
 3 . Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, spørges :


text:
27. 9 . 97 1 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 295/ 1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM direktiv 80/987/EØF af 20 . oktober 1980 om indbyrdes
 tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse
 (Femte Afdeling) af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens
 af 10. juli 1997 ( EFT L 283 af 20 . 10 . 1980, s . 23 ) og vedrørende fortolk
 ningen af princippet om statens ansvar for tab, der er for
 i de forenede sager C-94/95 og C-95/95 , Danila Bonifaci voldt borgerne ved en overtrædelse af fællesskabsretten,
 m.fl., Wanda Berto m.fl. mod Istituto nazionale della som må tilregnes staten, har Domstolen ( Femte Afdeling ),
 previdenza sociale ( INPS ) ( anmodninger om præjudiciel sammensat af afdelingsformanden, J. C. Moitinho de
 afgørelse fra Pretura circondariale di Bassano del Almeida, og dommerne L. Sevón, D. A. O. Edward, P.
 Grappa) (') Jann og M. Wathelet; generaladvokat: G. Cosmas; justits
 sekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 10. juli 1997 afsagt
 (Socialpolitik — beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af dom, hvis konklusion lyder således :
 arbejdsgiverens insolvens — direktiv 80/987/EØF —
 begrænsning af garantiinstitutionernes betalingspligt —
 medlemsstatens ansvar, når et direktiv er gennemført for
 sent — passende erstatning) De skadelige følger af en for sen gennemførelse af Rådets
 ( 97/C 295/01 ) direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes
 tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse
 af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens
 kan afhjælpes ved, at foranstaltningerne til gennemførelse
 (Processprog: italiensk) af direktivet anvendes fuldt ud og med tilbagevirkende gyl
 dighed, idet direktivet dog skal være gennemført korrekt.
 Den nationale ret skal imidlertid påse, at erstatningen står
 i passende forhold til de skadelidtes tab. I den henseende
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive er det tilstrækkeligt, at foranstaltningerne til gennem
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) førelse af direktivet anvendes med tilbagevirkende gyldig
 hed, korrekt og fuldt ud, medmindre de skadelidte godt
 gør, at de har lidt yderligere tab som følge af, at de ikke i
 rette tid har kunnet opnå de økonomiske fordele, direkti
 I de forenede sager C-94/95 og C-95/95 , angående anmod vet sikrer dem, hvilke tab derfor også bør erstattes.
 ninger, som Pretura circondariale di Bassano del Grappa
 ( Italien ) i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 til Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager, (M EFT C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 Danila Bonifaci m.fl. ( C-94/95 ), Wanda Berto m.fl .
 (C-95/95 ) mod Istituto nazionale della previdenza sociale
 ( INPS ), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende for
 tolkningen og gyldigheden af artikel 4, stk. 2, i Rådets


text:
C 144/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.6.2002
 nen ved udmålingen af den bøde, der er pålagt sagsøgeren, Sag anlagt den 11. marts 2002 af Griffin Europe Headquar-
 har begået en række fejl ved fastlæggelsen af de faktiske ter N.V. mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den
 omstændigheder og anlagt et urigtigt skøn. Ifølge sagsøgeren Europæiske Union
 har Kommissionen endvidere tilsidesat en række af fællesskabs-
 rettens grundlæggende principper.
 (Sag T-70/02)
 Det sagsøgende selskab har gjort gældende, at retnings-
 linjerne (1) er i strid med artikel 15, stk. 2, i forordning (2002/C 144/101)
 nr. 17/62. Selskabet har grundlæggende anfægtet den faste
 bødeudmåling, som blev indført med retningslinjerne. Det er
 efter sagsøgerens opfattelse kun tilladt at beregne bøden i (Processprog: engelsk)
 forhold til omsætningens størrelse. Endvidere indebærer den
 faste bødeudmåling i retningslinjerne, at der for mindre
 virksomheder beregnes bøder, der er urimelige og uforholds-
 mæssigt høje. Efter sagsøgerens opfattelse er artikel 3, litra b),
 i den anfægtede beslutning derfor ligeledes retsstridig. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11. marts 2002 anlagt sag mod Europa-Parlamentet og
 Rådet for Den Europæiske Union af Griffin Europe Headquarter
 Sagsøgeren har videre gjort gældende, at retningslinjerne — N.V. ved Koen Van Maldegem og Claudio Mereu, advokatfirma-
 selv, hvis man går ud fra, at de er gyldige — er blevet et McKenna & Cuneo, LLP, Bruxelles (Belgien).
 fejlagtigt anvendt af Kommissionen. Ifølge sagsøgeren har
 Kommissionen i den konkrete sag undladt at anvende kriteriet
 om overtrædelsens grovhed. Kommissionen skulle især have
 taget hensyn til, at overtrædelsen ikke var så alvorlig, dens Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 begrænsede indvirkning på markedet, og den omstændighed,
 at prisaftalerne ikke blev overholdt af de berørte virksomheder.
 Artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62 er i følge sagsøgeren — Europa-Parlamentets og Rådets beslutning 2455/2001/
 blevet tilsidesat, fordi beslutningen ikke tog højde for, at EF af 20. november 2001 om vedtagelse af en liste over
 overtrædelsen kun berørte en meget begrænset del af sagsøge- prioriterede stoffer inden for vandpolitik og om ændring
 rens samlede omsætning, og ikke tog hensyn til sagsøgerens af direktiv 2000/60/EF annulleres delvist, således at
 begrænsede økonomiske formåen. diuron og isoproturon fjernes fra foranstaltningen.
 — Europa-Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens
 Sagsøgeren har gjort gældende, at bøden under alle omstændig- omkostninger.
 heder er af en sådan størrelse, at der er sket en tilsidesættelse
 af proportionalitetsprincippet og princippet om, at bøden skal
 være rimelig. Også princippet om ligebehandling er ifølge det
 sagsøgende selskab blevet tilsidesat, da Kommissionen ikke har
 taget hensyn til, at selskabets omsætning af det pågældende Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 produkt ikke udgør en særlig stor andel af den samlede
 omsætning. Der fastsættes helt andre bøder over for virksom-
 heder, der har nøjagtig samme markedsandel.
 Sagsøgeren i denne sag fremstiller pesticider (plantebeskyttel-
 sesmidler). Sagsøgeren bestrider optagelsen af visse af de aktive
 Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at Kommissionens stoffer, diuron og isoproturon, i virksomhedens produkter på
 strafudmåling strider mod artikel 7 i den europæiske mennne- listen over prioriterede stoffer inden for vandpolitik. Listen er
 skerettighedskonvention, idet sagsøgeren er blevet pålagt en oprettet af sagsøgte til gennemførelse af direktiv 2000/60/
 bøde i henhold til en strafferamme, som er blevet forhøjet EF (1). De anførte produkter anses for at udgøre en risiko for
 væsentligt to gange, efter at overtrædelsen ophørte. Kommis- vandmiljøet eller via vandmiljøet, og deres emissioner må
 sionens systematiske ændring af praksis ved indførelsen af reduceres. Endvidere betegner den anfægtede beslutning nogle
 retningslinjerne og ændringen af bødefastsættelsen i slutningen af sagsøgerens produkter som prioriterede stoffer »der skal
 af 2001 udgør en forhøjelse af strafferammen, som ikke kan revideres«, hvilket ifølge sagsøgeren vil føre til en klassificering
 anvendes på forhold, der fandt sted inden forhøjelsen. som prioriterede farlige stoffer. Disse stoffer udgør en større
 risiko for vandmiljøet, og deres emissioner må elimineres.
 (1) Retningslinjer for beregningen af bøder i henhold til artikel 15,
 stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten Sagsøgeren har gjort gældende, at de sagsøgte ikke har anvendt
 (EFT 1998 C 9, s. 3).. den korrekte procedure og den korrekte metodologi, da de
 vedtog den omtvistede beslutning. De sagsøgte anvendte ved
 opstillingen af listen den summariske procedure, der er
 omhandlet i artikel 16, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2000/60.
 ---pagebreak--- 15.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 144/51
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter i denne sag træffe afgørelse om skriftlige irettesættelser som omhandlet af
 er i vidt omfang de samme som i sag T-45/02, DOW artikel 43, litra i), i ansættelsesvilkårene.
 AgroSciences B.V. and DOW AgroSciences Ltd. mod Europa-
 Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (endnu ikke
 offentliggjort i EF-Tidende).
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af
 23.10.2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets Sag anlagt den 23. marts 2002 af Pedro Dı́az, SA, mod
 vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1). Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Vare-
 mærker og Design).
 (Sag T-85/02)
 (2002/C 144/103)
 (Processprog: spansk)
 Sag anlagt den 19. marts 2002 af Stephan-Harald Voigt
 mod Den Europæiske Centralbank
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den
 (Sag T-78/02) 23. marts 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i
 det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) af Pedro
 Dı́az, SA, Carretera de Cartagena-La Palma, Km 2,400 Cartage-
 (2002/C 144/102) na (Spanien), ved advokat Patricia Koch Moreno.
 (Processprog: tysk) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Afgørelse af 16. januar 2002 fra Tredje Appelkammer
 ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er (Varemærker og Design), som afviste EF-varemærkean-
 der den 19. marts 2002 anlagt sag mod Den Europæiske søgning nr. 199.265 CASTILLO som betegnelse for »oste«
 Centralbank af Stephan-Harald Voigt, Langenselbold (Tysk- i klasse 29, annulleres.
 land), ved Rechtsanwalt N. Pflüger.
 — Det bestemmes, at EF-varemærkeansøgning nr. 199.265
 CASTILLO som betegnelse for »oste« i klasse 29 imøde-
 kommes.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Sagsøgte og om fornødent den anden part tilpligtes at
 — Den skriftlige irettesættelse i henhold til artikel 43, litra i), betale sagens omkostninger.
 i ansættelsesvilkårene, som blev meddelt sagsøgeren ved
 skrivelse af 1.3.2002, annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 — Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 EF-varemærkets ansø- Pedro Dı́az, SA
 ger:
 Det omhandlede EF-va- Ordmærket »CASTILLO« — an-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: remærke: søgning nr. 199.265 for varer i
 klasse 29 og 30
 Indehaveren af det under Granjas Castillo, SA
 Sagsøgeren har til støtte for sin påstand anført, at den indsigelsessagen påbe-
 skriftlige irettesættelse på grund af tilsidesættelse af almindelige råbte varemærke eller
 retsprincipper er ugyldig. Irettesættelsen er baseret på urigtige tegn:
 påstande, og sagsøgeren har under sagen ikke i tilstrækkelig
 grad haft mulighed for at forsvare sig. Endvidere er sagsøgtes Det under indsigelsessa- Det spanske figur- og ordmærke
 adfærd i strid med europæiske databeskyttelsesbestemmelser. gen påberåbte varemær- »EL CASTILLO«, der er registreret
 ke eller tegn: for visse varer i klasse 29, og det
 spanske figur- og ordmærke »EL
 Sagsøgeren bestrider desuden, at sagsøgtes vicepræsident ved CASTILLO NADO 1« for varer i
 en gyldig beslutning fra direktionen generelt var beføjet til at klasse 30


text:
8 . 3 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 74/13
 Oy Pohjolan Liikenne Ab forelagt De Europæiske Fælles 2 ) Skal ordene »... der forskriftsmæssigt skulle have væ
 skabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse ret opkrævet...« i artikel 2, stk. 1 , i Rådets forordning
 af følgende spørgsmål : (EØF ) nr. 1697/79 fortolkes således, at
 — det er de faktiske og retlige omstændigheder på det
 1 ) Skal tjenesteydelsesforordningen (forordning (EØF) tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder mod
 nr. 1191/69 ('), som ændret ved forordning (EF) tager en angivelse, indeholdende en ukorrekt told
 nr. 1893/91 ( 2)) og navnlig dens artikel 4, sammen position, der er afgørende for, om der består et be
 holdt med artikel 1 , stk. 3 , fortolkes således, at den løb, der skulle have været opkrævet ?
 berettiger transportvirksomheden til at opnå ophævelse
 af en hvilken som helst del af dens forpligtelse til of
 fentlig tjeneste, for eksempel kun en bestemt del af en eller således, at
 busrute ?
 — det er de faktiske og retlige omstændigheder på det
 tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder kon
 2 ) Såfremt det første spørgsmål besvares helt eller betin staterer, at en angivelse indeholdt en ukorrekt told
 get benægtende — i hvilket tilfælde korkein hallinto position, der er afgørende for, om der består et be
 oikeus muligvis hjemviser sagen til lååninhallintus til løb, der skulle have været opkrævet ?
 fornyet behandling — spørges der med henblik på sa
 gens endelige afgørelse, om det også følger af den i tje
 nesteydelsesforordningen fastsatte ret for transport 3 ) A ) Hvilken retsvirkning har en beslutning fra Europa
 virksomheden til at opnå delvis ophævelse af Kommissionen efter forelæggelse for Toldkodeks
 forpligtelsen til offentlig tjeneste, at den kompetence, udvalget, rettet til en medlemsstat i anledning af,
 som myndigheden i henhold til national lovgivning har at en medlemsstat har anmodet udvalget om at
 til at inddrage tilladelsen til rutekørsel med henblik på træffe beslutning om, hvorvidt det under nærmere
 en formålstjenlig rationalisering, begrænses eller ind omstændigheder er berettiget at indrømme frita
 skrænkes, når der er tale om et rationaliseringsbehov, gelse for importafgifter, og hvorved Kommissionen
 som er forårsaget af den delvise ophævelse ? og udvalget bestemmer, at det ikke er berettiget at
 indrømme fritagelse for importafgifter, som var
 omhandlet i medlemsstatens anmodning til udval
 (') EFT nr. L 156 af 28 . 6 . 1969 , s . 1 . get ?
 ( 2 ) EFT nr. L 169 af 29 . 6. 1991 , s . 1 .
 B ) Er det foreneligt med de retsvirkninger, der er be
 skrevet i svaret på spørgsmål 3 A), at en ret i den
 pågældende medlemsstat i en dom bestemmer, at
 der ikke bestod et fornødent retsgrundlag for efter
 opkrævning af importafgifter ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslut
 ning truffet den 20. december 1996 af Højesterets
 Anke- og kæremålsudvalg, i sagen Skatteministeriet mod
 Sportgoods A/S
 ( Sag C-4 13/96)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse
 ( 97/C 74/25 ) af 20. december 1996 af Immigration Adjudicator i sagen
 Nour Eddline El Yassini mod Secretary of State for the
 Home Department
 Ved beslutning truffet den 20. december 1996, indgået til ( Sag C-416/96)
 Domstolens Justitskontor den 27. december 1996, har ( 97/C 74/26
 Højesteret i sagen Skatteministeriet mod Sportgoods A/S
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål : Ved afgørelse af 20 . december 1996, indgået til Domsto
 lens Justitskontor den 31 . december 1996, har Immigra
 tion Adjudicator i sagen Nour Eddline El Yassini mod
 1 ) Skal Rådets forordning (EØF ) nr. 1697/79 om efterop Secretary of State for the Home Department forelagt De
 krævning af import- og eksportafgifter, der ikke er op Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 krævet hos debitor for varer, der er angivet til en told præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 procedure, som medfører en forpligtelse til at betale
 sådanne afgifter (EFT 1979 L 197/1 ), artikel 2, stk. 1 ,
 fortolkes således, at adgangen til efteropkrævning 1 ) Omfatter udtrykket » arbejdsvilkår « i artikel 40 i EF
 alene angår tilfælde, hvor der er opstået en beløbsmæs Marokko-samarbejdsaftalen — i et tilfælde hvor en
 sig difference, men ikke urigtige positionsangivelser, marokkansk statsborger lovligt er bosat i en medlems
 som ikke har haft beløbsmæssig betydning? stat og lovligt er beskæftiget i denne medlemsstat —
 ---pagebreak--- Nr. C 74/ 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 3 . 97
 sikkerhed i ansættelsen i den tid beskæftigelsen varer, adgang til ifølge det nationale formål, der skal fremmes (i
 og som frit er aftalt mellem arbejdsgiveren og den an den foreliggende sag i henhold til § 19, stk. 2, i Bundes
 satte ( dvs. ansættelsens varighed), og goder, der er en sozialhilfegesetz) ?
 følge af denne sikkerhed, såsom et karriereforløb med
 mulighed for forfremmelse, efteruddannelse samt løn
 og arbejdsophørspensioner i forhold til appellantens
 anciennitet, såfremt EF-Domstolens argumentation
 bl.a . i sag C-272/92, Spotti mod Freistaat Bayern
 [1994] 3 CMLR 29, Sml . 1993 I, s. 5185 , og 225/85 ,
 Kommissionen mod Italien, Sml . 1987, s. 2625, anven
 des mutatis mutandis ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 24. december 1996 af Court of Appeal,
 Criminal Division, i sagen Regina mod John Charles
 Goodwin og Edward Thomas Unstead
 2 ) Hvis det er tilfældet, ønskes det oplyst, om den om
 stændighed, at varigheden af appellantens ansættelse ( Sag C-3/97)
 er undergivet en de facto tidsbegrænsning i medfør af ( 97/C 74/28 )
 Det Forenede Kongeriges immigrationslovgivning, og
 at ansættelsen i det foreliggende tilfælde bringes til op
 hør som følge af indstævntes afgørelse om ikke at for
 længe appellantens opholdstilladelse i Det Forenede Ved dom afsagt den 24. december 1996, indgået til Dom
 Kongerige, indebærer forskelsbehandling på grund af stolens Justitskontor den 9. januar 1997, har Court of
 nationalitet med hensyn til sådanne » arbejdsvilkår « i Appeal, Criminal Division, i sagen Regina mod John Char
 tilfælde, hvor indstævnte ikke kunne fastsætte en så les Goodwin og Edward Thomas Unstead forelagt De
 dan de facto tidsbegrænsning for egne statsborgere og/ Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 eller tvinge dem til at bringe ansættelsen til ophør ? præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 3 ) Hvis spørgsmål 1 ) og 2 ) besvares bekræftende, ønskes Er levering af forsfalskede parfumeprodukter omfattet af
 det oplyst, om medlemsstaten i medfør af artikel 40 i Rådets direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmoni
 EF-Marokko-samarbejdsaftalen skal give den marok sering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsaf
 kanske arbejdstager opholdstilladelse , så længe han er gifter ( det sjette direktiv ) (')?
 lovligt beskæftiget ?
 (') EFT nr. L 145 af 13 . 6 . 1977, s . 1 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 9. december 1996 af Verwaltungsgericht der
 Freien Hansestadt Bremen i sagen Mehmet Birden mod Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 Stadtgemeinde Bremen afsagt den 18. december 1996 af Belgiens Raad van State i
 sagen Ballast Nedam Groep NV mod Belgische Staat
 ( Sag C- 1/97)
 ( Sag C-5/97)
 97/C 74/27)
 ( 97/C 74/29 )
 Ved kendelse afsagt den 9. december 1996, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 6 . januar 1997, har Verwal Ved dom afsagt den 18 . december 1996, indgået til Dom
 tungsgericht der Freien Hansestadt Bremen i sagen Meh stolens Justitskontor den 13 . januar 1997, har Belgiens
 met Birden mod Stadtgemeinde Bremen forelagt De Euro Raad van State i sagen Ballast Nedam Groep NV mod Bel
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi gische Staat forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål: stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål :
 Har en tyrkisk arbejdstager tilknytning til en medlemsstats
 lovlige arbejdsmarked i den forstand, hvori udtrykket er Skal ordene » tillader, at der . . . tages hensyn « i Domsto
 anvendt i artikel 6, stk. 1 , i Associeringsrådet EØF-Tyrki lens dom af 14. april 1994 i sag C-389/92 ( l ) forstås som
 » skal «?
 ets afgørelse nr. 1 /80 om udvikling af associeringen, når
 han udøver en beskæftigelse, som navnlig fremmes af
 denne medlemsstat med offentlige midler, som obligatorisk
 er omfattet af den sociale sikringsordning, som tjener til at Såfremt ordene ikke skal forstås som » skal «, har den på
 åbne mulighed for hans første adgang eller tilbagevenden gældende medlemsstat da på dette område et skøn, selv
 til arbejdslivet, og som kun en begrænset personkreds har om den af Domstolen opstillede betingelse er opfyldt?


text:
12.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/9
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 22. oktober 2010 — Longevity Health Products, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) og Merck KGaA
 (Sag C-84/10 P) (1)
 (Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 8, stk. 1, litra b) - ordmærket »Kids Vits« - indsigelse fra indehaveren af EF-ordmærket VITS4KIDS - opmærksomhedsniveauet i den relevante kundekreds - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - ret til kontradiktion)
 2011/C 80/16
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Longevity Health Products, Inc. (ved Rechtsanwalt J. E. Korab)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget) og Merck KGaA
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 9. december 2009 i sag T-484/08, Longevity Health Products mod KHIM — Merck (Kids Vits), hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål indledt til prøvelse af afgørelse truffet den 28. august 2008 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret om afslag på registrering af ordmærket »Kids Vits« som EF-varemærke for visse varer i klasse 5, idet Retten tog den indsigelse, der var rejst af indehaveren af det ældre EF-ordmærke »VITS4KIDS« til følge — tilsidesættelse af retten til kontradiktion — tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 — risiko for forveksling mellem to mærker
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Longevity Health Products, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 100 af 17.4.2010.


text:
16.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 381/9
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. oktober 2015 — Electrabel SA og Dunamenti Erőmű Zrt mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-357/14 P) (1)
 ((Appel - statsstøtte - støtte, som de ungarske myndigheder har tildelt visse elektricitetsproducenter - aftaler om køb af elektricitet indgået mellem en offentlig virksomhed og visse elektricitetsproducenter - beslutning, hvorved statsstøtten erklæres uforenelig med fællesmarkedet og pålægges tilbagesøgt - begrebet »part«, som kan indbringe en appel for Domstolen - Ungarns tiltrædelse til Den Europæiske Union - den relevante dato for at vurdere, om der foreligger støtte - begrebet »statsstøtte« - fordel - kriteriet om den private investor - metode til beregning af denne støttes størrelse))
 (2015/C 381/10)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: Electrabel SA og Dunamenti Erőmű Zrt (ved avocats J. Philippe, F.-H. Boret og A.-C. Guyon, og P. Turner, QC)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn og K. Talabér-Ritz, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Dunamenti Erőmű Zrt bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
 3)
 Electrabel SA bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 329 af 22.9.2014.


text:
6.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 193/32
 Sag anlagt den 18. maj 2005 af José María Perez Santander mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag T-201/05)
 (2005/C 193/55)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 18. maj 2005 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af José María Perez Santander, Ixelles (Belgien), ved avocats Georges Vandersanden og Laure Levi.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af den indplacering i lønklasse, der blev tildelt sagsøgeren i afgørelsen om hans ansættelse, for så vidt som indplaceringen er baseret på artikel 12, stk. 3, i bilag XIII til den nye vedtægt.
 —
 Følgelig genoprettes sagsøgerens karriere (herunder anerkendelsen af hans erfaring i den således berigtigede lønklasse, hans ret til forfremmelse og hans pensionsrettigheder), med udgangspunkt i den lønklasse, han burde have været indplaceret i på grundlag af meddelelsen om udvælgelsesprøven, i henhold til hvilken han blev opført på ansættelsesreservelisten, enten i den lønklasse, der er anført i meddelelsen om udvælgelsesprøven, eller i den tilsvarende lønklasse ifølge den nye vedtægts indplacering (og det korrekte løntrin i henhold til de regler, der var gældende før den 1. maj 2004), fra afgørelsen om hans ansættelse.
 —
 Sagsøgeren tilkendes morarenter i henhold til den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsoperationer i den pågældende periode, forhøjet med to procentpoint, af alle de beløb, der er lig med differencen mellem den aflønning, der svarer til sagsøgerens indplacering i afgørelsen om ansættelse og den indplacering, han var berettiget til, indtil tidspunktet, hvor afgørelsen om hans korrekte indplacering i lønklasse foreligger.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er identiske med dem, der er påberåbt i forbindelse med sag T-58/05, Centeno Mediavilla m.fl. mod Kommissionen (1).
 (1) EUT C 93 af 16.4.2005, s. 38.


text:
23 . 9 . 95 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 248/ 13
 3 . Er det foreneligt med forbuddet mod afgifter med tet, at sag C-53/94, Kongeriget Spanien mod Kommissionen
 tilsvarende virkning som told ( EØF-traktatens artikel 9, for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 12 og 16 ), forbuddet mod forskelsbehandling ( EØF-
 traktatens artikel 95 ) og fællesskabsretten i øvrigt i (>) EFT nr . C 103 af 11 . 4 . 1994 .
 henhold til nationale retsforskrifter at pålægge ekspor
 tøren de fulde omkostninger ved de — systematiske eller
 lejlighedsvise — undersøgelser ?
 (') EFT nr . L 180 af 6 . 7 . 1976 , s . 9 .
 ( 2 ) EFT nr . L 199 af 7. 8 . 1979 , s . 10 . Slettelse af sag C-95/94 (*)
 ( 3 ) EFT nr . L 199 af 7. 8 . 1979 , s . 1 .
 ( 95/C 248/29 )
 Ved kendelse af 11 . juli 1995 har formanden for De
 Europæiske Fællesskabers Domstols Sjette Afdeling beslut
 tet, at sag C-95/94 , Kommissionen for De Europæiske
 Slettelse af sag C-l 80/94 f 1 ) Fællesskaber mod Kongeriget Spanien, skal slettes af
 registeret.
 ( 95/C 248/26 )
 (') EFT nr . C 161 af 11 . 6 . 1994 .
 Ved kendelse af 12 . juni 1995 har formanden for De
 Europæiske Fællesskabers Domstols Sjette Afdeling beslut
 tet, at sag C-l 80/94, Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber mod Den Hellenske Republik, skal slettes af
 registeret .
 Slettelse af sag C-471 /93 og C-47/94 ( ] )
 (M EFT nr. C 233 af 20 . 8 . 1994 .
 ( 95/C 248/30 )
 Ved kendelse af 14 . juli 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sagerne
 C-471 /93 og C-47/94 , Det Forenede Kongerige Storbritan
 Slettelse af sag C-67/92 ( ) nien og Nordirland mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, støttet af Kongeriget Spanien, Den Italienske
 ( 95/C 248/27 ) Republik og Den Hellenske Republik, skal slettes af
 registeret.
 Ved kendelse af 30 . juni 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C (!) EFT nr. C 43 af 12 . 2 . 1994, og
 67/92 , Société l'Hexagone mod Société des auteurs, com EFT nr . C 90 af 26 . 3 . 1994 .
 positeur et éditeurs de musique ( SACEM ) ( anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Tribunal de grande instance ,
 Rennes ), skal slettes af registeret .
 (!) EFT nr . C 86 af 7. 4 . 1992 .
 Slettelse af sag C-154/94 (')
 ( 95/C 248/31 )
 Ved kendelse af 14 . juli 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 Slettelse af sag C-53/94 ( ) 154/94 , Bahar Kockaya mod Bundesanstalt fur Arbeit
 ( 95/C 248/28 ) ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sozialgericht
 Berlin ), skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 11 . juli 1995 har formanden for De
 Europæiske Fællesskabers Domstols Femte Afdeling beslut (») EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .


text:
24.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 194/22
 Rettens dom af 8. maj 2014 — Simca Europe mod KHIM — PSA Peugeot Citroën (Simca)
 (Sag T-327/12) (1)
 ((EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket Simca - ond tro - artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2014/C 194/28
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Simca Europe Ltd (Birmingham, Det forenede Kongerige) (ved advokat N. Haberkamm)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Schifko, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: GIE PSA Peugeot Citroën (Paris, Frankrig) (ved advokat P. Kotsch)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. april 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 645/2011-1) vedrørende en ugyldighedssag mellem — GIE PSA Peugeot Citroën og Simca Europe Ltd.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Simca Europe Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 287 af 22.9.2012.


text:
21.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 277/20
 Appel iværksat den 24. januar 2017 af Rudolf Keil til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 15. december 2016 i sag T-330/15 — Rudolf Keil mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret
 (Sag C-37/17 P)
 (2017/C 277/28)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Rudolf Keil (ved Rechtsanwalt J. Sachs)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret
 Den Europæiske Unions Domstol (Tiende Afdeling) har ved kendelse af 31. maj 2017 forkastet appellen og truffet afgørelse om, at appellanten bærer sine egne omkostninger.


text:
24.5.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 124/25
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 3. marts 2003 af Intech EDM B.V. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Det fastslås, at sagsøgte er ansvarlig for den skade, som
 sagsøgerne har lidt i forbindelse med attentatet den (Sag T-74/03)
 27. marts 2002 på Park Hotel, Netanya.
 (2003/C 124/44)
 — I forbindelse med den skade, som sagsøgerne har lidt,
 tilpligtes sagsøgte at betale følgende beløb:
 (Processprog: tysk)
 — Til Lucien Zaoui, et beløb på 1 mio. EUR til dækning
 af den ikke-økonomiske skade han har lidt.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Til Bernard Zaoui, et beløb på 1,5 mio. EUR til den 3. marts 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 dækning af den ikke-økonomiske skade han har lidt. Europæiske Fællesskaber af Intech EDM B.V., Lomm (Nederlan-
 dene), ved Rechtsanwalt M. Karl som befuldmægtiget.
 — Til Déborah Zaoui, gift Stain:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — et beløb på 1 mio. EUR for fysisk skade
 — Kommissionens beslutning af 17. december 2002
 (COMP/E-2/37.667 — specialgrafit) annulleres.
 — et beløb på 2 mio. EUR for ikke-økonomisk
 skade — Subsidiært: Den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved
 beslutningens artikel 3, litra h), nedsættes.
 — et nærmere fastsat beløb for økonomisk skade.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sagsøgeren forhandler isostatisk presset specialgrafit, men er
 ikke selv producent heraf. Firmaets aktivitet som forhandler på
 det europæiske marked for specialgrafit sker på grundlag af en
 samarbejdsaftale med Ibiden Co. Ltd., en japansk producent af
 isostatisk specialgrafit. Kommissionen har fastslået, at sagsøger,
 Sagsøgerne er pårørende til D. Zaoui, som afgik ved døden den
 27. marts 2002 under et attentat, begået af en palæstinensisk der tidligere var et datterselskab til sidstnævnte selskab, samt
 terrorist på et hotel i Israel. Sagsøgerne har anført, at uddannel- forskellige producenter af isostatisk specialgrafit (herunder
 Ibiden) har deltaget i en ulovlig vedvarende aftale og/eller
 sen af palæstinensiske terrorister på Vestbredden og i Gazastri-
 ben er den sikre og direkte årsag til attentatet, der kostede samordnet praksis, der har haft indvirkning på markedet for
 specialgrafit i De Europæiske Fællesskaber og i Det Europæiske
 D. Zaoui livet, idet denne uddannelse ansporer til had og
 Økonomiske Samarbejdsområde. Ifølge Kommissionens be-
 terrorisme. De har gjort gældende, at sagsøgte har finansieret
 denne form for uddannelse, hvis indhold sagsøgte efter sigende slutning deltog sagsøger på europæisk og regionalt niveau fra
 februar 1994 og frem til maj 1997.
 kendte og kunne påvirke. Efter sagsøgernes opfattelse har
 sagsøgte således tilsidesat de bestemmelser, der finder anven-
 delse på finansielle støtteprogrammer (artikel 6 og artikel 177,
 stk. 2, EF), principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning, Sagsøger har gjort gældende, at Kommissionen fejlagtigt har
 bestemmelserne i de mellem Fællesskabet og De Forenede henregnet firmaet til kredsen af karteldeltagere. I realiteten kan
 Nationers Hjælpeorganisation for Palæstinaflygtninge sagsøger i hvert fald i tiden frem til den 26. september 1995
 (UNRWA) indgåede konventioner, artikel 3 i forordning kun anses som medvirkende virksomhed for Ibiden. En
 nr. 1488/96/EF og ændring nr. 177 af det almindelige medvirkende virksomhed kan i henhold til forordning 17/
 budget for 2002, EF. I denne forbindelse har de påberåbt sig 1962/EØF, artikel 15, stk. 2, ikke straffes med bøde. Endvidere
 Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold i medfør af har sagsøger gjort gældende, at Kommissionen har undladt at
 artikel 288, stk. 2, EF. tage hensyn til flere formildende omstændigheder, herunder
 særligt til sagsøgers rolle som medvirkende virksomhed, såvel
 som til den omstændighed, at sagsøger frivilligt ophørte med
 sin deltagelse i kartellet længe før de øvrige deltagere og før
 Kommissionens første indgriben.
 ---pagebreak--- C 124/26 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.5.2003
 Yderligere gør sagsøger gældende, at den pålagte bøde står i et Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 eklatant misforhold til firmaets økonomiske formåen og som i sag T-27/03. Sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at
 således må anses for at stride imod proportionalitetsprincippet der ikke findes en enkelt virksomhed Siderpotenza/Lucchini,
 og Kommissionens retningslinier for udstedelse af bøder. og at sagsøgeren derfor ikke har været involveret i de
 Kommissionen har også overtrådt ligebehandlingsprincippet, tilsidesættelser beslutningen omhandler. Kommissionen har
 idet den ikke har fastsat bøder for andre af de forhandlere, der således ikke taget hensyn til, at Licchini SpA aldrig har
 deltog i kartellet, og yderligere har pålagt producenter, der produceret armeringsstål.
 deltog i kartellet, bøder, som afpasset efter virksomhedens
 omsætning er langt lavere end den bøde, der er idømt
 sagsøger. Da sagsøger ikke har fået en begrundelse for denne
 forfordeling, er der ligeledes tale om en overtrædelse af
 begrundelsespligten i artikel 253 EF.
 Sag anlagt den 5. marts 2003 af Caymanøernes regering
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-85/03)
 Sag anlagt den 3. marts 2003 af Lucchini SpA mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (2003/C 124/46)
 (Sag T-80/03)
 (Processprog: engelsk)
 (2003/C 124/45)
 (Processprog: italiensk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 5. marts 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Caymanøernes regering, Grand
 Cayman (Caymanøerne), ved Eleanor Sharpston, QC.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3. marts 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Lucchini SpA, ved avvocati Alberto Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Santa Maria og Claudio Biscaretti di Ruffia.
 — Kommissionens beslutning om ikke at imødekomme den
 uopsættelige anmodning fra Caymanøernes regering om
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: at nedsætte en partnerskabsarbejdsgruppe i henhold
 til afgørelsen om associering af oversøiske områder
 — Kommissionens beslutning K(2002) 5087 af 17. decem- annulleres.
 ber 2002 om en procedure i henhold til EKSF-traktatens
 artikel 65 (sag nr. COMP/37.956 — armeringsstål) annul-
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkost-
 leres, for så vidt den pålægger Lucchini SpA, in solidum ninger.
 med S.P. SpA, tidligere Siderpotenza SpA, en bøde på
 16,14 mio. EUR.
 — Subsidært nedsættes den bøde, Kommissionen har pålagt
 sagsøgeren. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Under denne sag anfægter sagsøgeren Kommissionens beslut-
 ning om ikke at imødekomme sagsøgerens uopsættelige
 anmodning om nedsættelse af en partnerskabsarbejdsgruppe i
 overensstemmelse med artikel 7 i Rådets afgørelse 2001/822/
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter EF af 27. november 2001 om oversøiske landes og territoriers
 associering med Det Europæiske Fællesskab (1). Anmodningen
 blev fremsat for at høre OLT-repræsentationer vedrørende et
 Den foreliggende sag er anlagt til prøvelse af den samme forslag til et rådsdirektiv om beskatning af indkomster fra
 beslutning, som er anfægtet i sag T-27/03, S.P. mod Kommis- opsparing i form af rentebetalinger og/eller automatisk udveks-
 sionen. ling af informationer.


text:
4.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/23
 Rettens dom af 14. december 2011 — Kommissionen mod Pachtitis
 (Sag T-361/10 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd - ansættelse - meddelelse om udvælgelsesprøve - almindelig udvælgelsesprøve - ingen adgang til den skriftlige prøve som følge af det i adgangsprøverne opnåede resultat - fordelingen af beføjelser mellem EPSO og udvælgelseskomitéen)
 2012/C 32/46
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (først ved J. Currall og I. Chatzigiannis, som befuldmægtigede, derefter ved J. Currall, bistået af advokaterne E. Antypas og E. Bourtzalas)
 De andre parter i appelsagen: Dimitrios Pachtitis (Athen, Grækenland) (ved advokaterne P. Giatagantzidis og K. Kyriazi) og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (EDPS)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt den 15. juni 2008 af Retten for EU-personalesager (Første Afdeling), Pachtitis mod Kommissionen (sag F-35/08, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), hvorunder der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Dimitrios Pachtitis’ omkostninger i appelsagen.
 (1) EUT C 301 af 6.11.2010.


text:
22.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/7
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 8. november 2007 — Gintec International Import-Export GmbH mod Verband Sozialer Wettbewerb eV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)
 (Sag C-374/05) (1)
 (Direktiv 2001/83/EF og 92/28/EØF - national lovgivning, hvorefter det er forbudt at reklamere for lægemidler ved hjælp af udtalelser fra tredjeparter eller lodtrækning - anvendelse af generelt positive resultater af en rundspørge blandt forbrugerne samt af en månedlig lodtrækning om en æske af produktet)
 (2007/C 315/11)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Gintec International Import-Export GmbH
 Sagsøgt: Verband Sozialer Wettbewerb eV
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 87, stk. 3, og artikel 90, litra j), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/27/EF af 31. marts 2004 om ændring af direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EUT L 136, s. 34), såvel som af artikel 2, stk. 3, og artikel 5, litra j), i Rådets direktiv 92/28/EØF af 31. marts 1992 om reklame for humanmedicinske lægemidler (EFT L 113, s. 13) — national lovgivning om forbud mod reklame for lægemidler ved hjælp af henvisning til udtalelser fra ikke-fagkyndige personer eller lotterier — anvendelse af generelt positive resultater af en forbrugerundersøgelse og af månedlig udlodning af en pakke af produktet
 Konklusion
 1)
 Med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/27/EF af 31. marts 2004, er der foretaget en total harmonisering på området for reklame for lægemidler, idet de tilfælde, hvor medlemsstaterne har adgang til at vedtage bestemmelser, der fraviger de ved dette direktiv fastsatte regler, udtrykkeligt er opregnet. Direktivet skal derfor fortolkes således, at en medlemsstat ikke i sin nationale lovgivning kan indføre et absolut og ubetinget forbud mod i offentlige reklamer for lægemidler at anvende udtalelser fra tredjeparter, idet anvendelsen heraf i overensstemmelse med direktivet kun kan begrænses på grund af udtalelsernes specifikke indhold eller på grund af ophavsmandens status.
 2)
 a)
 Direktiv 2001/83, som ændret ved direktiv 2004/27, pålægger medlemsstaterne i deres nationale lovgivning at indføre et forbud mod i offentlige reklamer for lægemidler at anvende udtalelser fra tredjeparter, når disse på en overdreven, skræmmende eller vildledende måde henviser til udsagn om helbredelse som omhandlet i artikel 90, litra j), i direktiv 2001/83, som ændret ved direktiv 2004/27, idet begrebet »udsagn om helbredelse« skal fortolkes således, at det ikke omfatter henvisninger til en styrkelse af personens velbefindende, når lægemidlets terapeutiske effekt med hensyn til helbredelse af en bestemt sygdom ikke nævnes. Artikel 90, litra c), i direktiv 2001/83, som ændret ved direktiv 2004/27, pålægger ligeledes medlemsstaterne i deres nationale lovgivning at fastsætte et forbud mod i offentlige reklamer for lægemidler at anvende udtalelser fra tredjeparter, når disse lader forstå, at anvendelsen af lægemidlet bidrager til en styrkelse af det almindelige velbefindende.
 b)
 Artikel 87, stk. 3, artikel 88, stk. 6, og artikel 96, stk. 1, i direktiv 2001/83, som ændret ved direktiv 2004/27, forbyder reklame for et lægemiddel i form af en lodtrækning, der annonceres på Internettet, får så vidt som den fremmer irrationel brug af dette lægemiddel og medfører direkte uddeling til offentligheden samt udlevering af gratis prøver.
 3)
 Det første og det andet præjudicielle spørgsmål ville skulle besvares på samme måde, såfremt det var bestemmelserne i Rådets direktiv 92/28/EØF af 31. marts 1992 om reklame for humanmedicinske lægemidler, der fandt anvendelse.
 (1) EUT C 315 af 10.12.2005.


text:
8.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 297/42
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 1. oktober 2007 — US Steel Košice mod Kommissionen
 (Sag T-27/07) (1)
 (»Annullationssøgsmål - direktiv 2003/87/EF - ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner - Slovakiets nationale plan for tildeling af emissionskvoter for perioden 2008-2012 - Kommissionens afvisningsbeslutning - ikke umiddelbart berørt - afvisning«)
 (2007/C 297/85)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: US Steel Košice s.r.o. (Košice, Slovakiet) (ved avocat E. Vermulst og solicitor C. Thomas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Lawunmi og Ü. Wölker, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 29. november 2006 vedrørende den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Den Slovakiske Republik for perioden 2008-2012 har fremlagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 US Steel Košice s.r.o. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 24.3.2007.