text:
 2.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 294/42
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – Archer Daniels Midland v. Komise
 (Věc T-59/02) (1)
 („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Kyselina citronová - Článek 81 ES - Pokuta - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 - Pokyny o metodě stanovování pokut - Sdělení o spolupráci - Zásada právní jistoty a zákazu zpětné účinnosti - Zásada proporcionality - Rovné zacházení - Povinnost odůvodnění - Práva obhajoby“)
 (2006/C 294/89)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Archer Daniels Midland Co. (Decatur, Illinois, Spojené státy) (zástupci: C.O. Lenz, advokát, L. Martin Alegi, M. Garcia a E. Batchelor, solicitors)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: P. Oliver, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení článku 1 rozhodnutí Komise 2002/742/ES ze dne 5. prosince 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (COMP/E-1/36.604 – Kyselina citronová) (Úř. věst. 2002, L 239, s. 18), v části, ve které určuje, že žalobkyně porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP tím, že se podílela na omezení dotčených tržních kapacit a na určení výrobce, který měl řídit zvyšování cen v každé vnitrostátní oblasti uvedeného relevantního trhu, návrh na zrušení článku 3 téhož rozhodnutí v části, ve které se týká žalobkyně a, podpůrně, návrh na snížení jí uložené pokuty.
 Výrok rozsudku
 1)
 Článek 1 rozhodnutí Komise 2002/742/ES ze dne 5. prosince 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/36.604 – Kyselina citronová) se zrušuje v části, ve které ve spojení s bodem 158 odůvodnění konstatuje, že Archer Daniels Midland Co. zmrazila, omezila a uzavřela výrobní kapacity kyseliny citronové.
 2)
 Článek 1 rozhodnutí 2002/742 se zrušuje v části, ve které ve spojení s bodem 158 odůvodnění konstatuje, že Archer Daniels Midland Co. určila výrobce, který měl řídit zvyšování cen v každém vnitrostátním segmentu relevantního trhu.
 3)
 Žaloba se ve zbývající části zamítá.
 4)
 Komisi se ukládá náhrada desetiny nákladů řízení vynaložených ADM Archer Daniels Midland Co.
 5)
 Archer Daniels Midland Co. se ukládá náhrada zbývající části vlastních nákladů řízení, jakož i nákladů řízení vynaložených Komisí.
 (1) Úř. věst. C 144, 15.6.2002.


text:
 24.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 366/10
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. října 2012 — Evropská komise v. Rakouská republika
 (Věc C-75/11) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Občanství Unie - Právo pohybu a pobytu - Články 20 SFEU a 21 SFEU - Diskriminace na základě státní příslušnosti - Článek 18 SFEU - Směrnice 2004/38/ES - Článek 24 - Výjimka - Působnost - Členský stát, ve kterém je výhoda zlevněného jízdného poskytována pouze studentům, jejichž rodiče pobírají rodinné přídavky v tomto členském státě)
 2012/C 366/16
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: V. Kreuschitz a D. Roussanov, zmocněnci)
 Žalovaná: Rakouská republika (zástupci: C. Pesendorfer a M. Fruhmann, zmocněnci)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 18, 20 a 21 SFEU, jakož i článku 24 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46) — Smlouvy uzavřené mezi různými právními subjekty členského státu a různými podniky veřejné dopravy o prodeji jízdenek za snížené ceny studentům — Vyloučení studentů, jejichž rodiče nemají nárok na rodinné přídavky v tomto státě z okruhu osob, které mají nárok takové slevy
 Výrok
 1)
 Rakouská republika tím, že poskytuje výhodu zlevněného jízdného pouze studentům, jejichž rodiče pobírají rakouské rodinné přídavky, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 18 SFEU ve spojení s články 20 a 21 SFEU, jakož i s článkem 24 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS.
 2)
 Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 130, 30.4.2011.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 8.9.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 211/27
 Kasační opravný prostředek podaný dne 11. července 2007 3F, dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), proti usnesení Soudu prvního stupně (druhého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. dubna 2007 ve věci T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Komise Evropských společenství
 (Věc C-319/07 P)
 (2007/C 211/49)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: 3F, dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (zástupci: A. Bentley, barrister a A. Worsøe, advokát)
 Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství, Dánské království, Norské království
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)
 Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr
 —
 zrušil usnesení Soudu prvního stupně ze dne 23. dubna 2007 ve věci T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Komise Evropských společenství; a
 —
 prohlásil žalobu navrhovatelky ve věci T-30/03 za přípustnou; a
 —
 uložil Komisi v každém případě náhradu nákladů tohoto řízení vynaložených navrhovatelkou.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatelka tvrdí, že napadené usnesení by mělo být zrušeno z následujících důvodů:
 1.
 Soud prvního stupně se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že se odvolával na věc C-67/96, Albany, když rozhodl, že se navrhovatelka nemohla odvolávat na své soutěžní postavení při vyjednávání kolektivních dohod, aby prokázala, že byla osobně dotčena.
 2.
 Soud prvního stupně se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že shledal, že se navrhovatelka nemohla odvolávat na sociální aspekty, aby prokázala, že byla osobně dotčena.
 3.
 Soud prvního stupně nesprávně použil judikaturu ve věcech Plaumann a ARE tím, že shledal, že navrhovatelka nemůže být považována za osobně dotčenou pouze na základě toho, že dotčená podpora je poskytována příjemcům prostřednictvím snížení mzdových nároků námořníků využívajících osvobození od daně z příjmu.
 4.
 Soud prvního stupně nesprávně použil judikaturu ve věcech Van der Kooy a CIRFS tím, že shledal, že zájem navrhovatelky jako vyjednavače nebyly dotčeny fiskálními opatřeními.


text:
 22.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 52/45
 Žaloba podaná dne 30. prosince 2013 — Bankia v. Komise
 (Věc T-700/13)
 2014/C 52/87
 Jednací jazyk: španělština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Bankia, SA (Valencie, Španělsko) (zástupce(i): J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo a A. Biondi, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle Komise představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;
 —
 podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);
 —
 podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;
 —
 zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Rozhodnutí napadené v projednávané věci je totožné s rozhodnutím napadeným ve věci T-515/13, Španělsko v. Komise (Ú. věst. C 336, s. 29).
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody:
 1)
 První žalobní důvod
 Žalobkyně má za to, že napadené rozhodnutí porušuje článek 107 SFEU tím, že kvalifikuje údajný SEAF a individuální opatření, která jej tvoří, jako státní podporu. Žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila pochybené, když posuzovala celek, a když Španělskému království přičetla soubor veřejných a soukromých nezávislých a samostatných opatření. Žalobkyně také popírá, že by dotčená opatření mohla mí za následek selektivní hospodářskou výhodu pro údajné příjemce, jakož i možnost, by mohla narušit hospodářskou soutěž mezi uvedenými příjemci a dalšími subjekty a jejich údajný dopad na obchod mezi členskými státy.
 2)
 Druhý žalobní důvod
 Zadruhé žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného právního posouzení a porušení článků 107 a 108 SFEU, když v určitých případech kvalifikovala uplatnění španělského režimu zdanění podle tonáže jako novou podporu místo jako stávající podporu. Pokud Komise chtěla zpochybnit použití režimu zdanění podle tonáže, měla tak vzhledem k tomu, že uvedený režim oznámený Španělskem v roce 2002 schválila, učinit v každém případě prostřednictvím postupu použitelného na stávající podpory. Žalobkyně má za to, že argumenty uvedené v rozhodnutí na obhajobu existence podpory jsou zjevně neopodstatněné.
 3)
 Třetí žalobní důvod
 Třetím důvodem směřujícím ke zrušení žalobkyně podpůrně uplatňuje, že došlo k porušení článků 107 a 296 SFEU, neboť Komise se zmýlila v důvodech, a v každém případě neuvedla dostatečné odůvodnění, proč jsou subjekty jako žalobkyně (investoři v hospodářských zájmových sdruženích uskutečňující plnění dotčená rozhodnutím) považovány za konečné a jediné příjemce sporných opatření.
 4)
 Čtvrtý žalobní důvod
 Začtvrté žalobkyně tvrdí, také podpůrně, že příkaz k navrácení obsažený v článku 4 napadeného rozhodnutí porušuje obecnou zásadu právní jistoty, když pro uplatnění uvedené zásady neodůvodněně stanoví časovou lhůtu.
 5)
 Pátý žalobní důvod
 V pátém důvodu směřujícím ke zrušení žalobkyně uvádí důvody, proč napadené rozhodnutí porušilo také zásadu svěřených pravomocí, články 107 a 108 SFEU, článek 14 nařízení Rady 659/1999 a článek 16 Listiny základních práv EU, když rozhodlo o platnosti smluvních ustanovení obsažených v soukromých smlouvách uzavřených na základě španělského práva mezi investory a dalšími soukromými subjekty.


text:
 16.6.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 184/5
 Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. února 2014 – Marek Marszałkowski v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
 (Věc C-177/13 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvky ‚Walichnowy‘ a ‚Marko‘ - Námitka majitele slovní ochranné známky Společenství MAR-KO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny“)
 2014/C 184/06
 Jednací jazyk: polština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Marek Marszałkowski (zástupce: C. Sadkowski, právní poradce)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) ze dne 4. února 2013, Marszalkowski v. OHIM – Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOWY MARKO) (T-159/11), kterým Tribunál zamítl odvolání proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. ledna 2011 (věc R 760/2010-4), kterým bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení, jímž byla zamítnuta námitka podaná majitelem slovní ochranné známky Společenství „Mar-Ko“ pro výrobky zařazené do třídy 29 Nicejského tříděni – Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst L 78, s. 1) a čl. 48 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Marek Marszałkowski ponese náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


text:
 30.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 30/35
 Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2016 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. září 2016 ve věci T-80/14, PT Musim Mas v. Rada
 (Věc C-606/16 P)
 (2017/C 030/39)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: H. Marcos Fraile, zmocněnec, N. Tuominen, advokát)
 Další účastnice řízení: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Evropská komise a European Biodiesel Board (EBB)
 Návrhová žádání
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil rozsudek ve věci T-80/14, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) v. Rada, vydaný Tribunálem dne 15. září 2016 a oznámený Radě dne 16. září 2016,
 —
 zamítnul žalobu podanou v prvním stupni za účelem dosažení zrušení napadeného nařízení, a
 —
 rozhodnul, že žalobkyně v prvním stupni ponese náklady vynaložené Radou v souvislosti s řízením v prvním stupni a s řízením o kasačním opravném prostředku.
 Podpůrně:
 —
 vrátil věc Tribunálu k novému posouzení,
 —
 rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto později.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 1.
 Zaprvé, Tribunál použil nesprávné právní kritérium pro určení, zda Rada disponovala důkazy umožňujícími rozhodnout, že tuzemské ceny surovin uvedené v materiálech dotčených indonéských vývozců jsou dostatečně zkreslené k tomu, aby k nim Rada nepřihlížela, a použít metodu stanovenou v čl. 2 odst. 5 druhém pododstavci základního nařízení (1). Tribunál tak na uvedený orgán přenesl příliš velké důkazní břemeno.
 2.
 Zadruhé, závěr Tribunálu, podle něhož důkazy předložené orgány nebyly dostatečné pro prokázání značného zkreslení cen hlavních surovin v Indonésii plynoucího ze systému rozdílné vývozní daně, není řádně odůvodněn.
 3.
 Zatřetí, výrok napadeného rozsudku, jimiž se zrušují antidumpingová cla v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně v prvním stupni, je nepřiměřený k samotnému žalobnímu důvodu znějícímu na zrušení, který Tribunál zkoumal, a spojuje s konstatovanou protiprávností nepřípustné důsledky.
 4.
 Rada prokáže, že napadený rozsudek je stižen několika nesprávnými právními posouzeními, která mají vliv na jeho platnost. Rada mimoto tvrdí, že skutečnosti uplatňované v druhé části druhého žalobního důvodu jsou dostatečně prokázané k tomu, aby Soudní dvůr mohl o tomto žalobním důvodu rozhodnout a žalobu zamítnout.
 5.
 Rada tedy žádá o zrušení napadeného rozsudku a zamítnutí žaloby na neplatnost napadeného nařízení podané žalobkyní.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 2009, L 343, s. 51, dále jen „základní nařízení“).


text:
 6.12.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 313/33
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. října 2008 – TridonicAtco v. OHIM (Intelligent Voltage Guard)
 (Věc T-297/07) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Intelligent Voltage Guard - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
 (2008/C 313/58)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: TridonicAtco GmbH & Co. KG (Dornbirn, Rakousko) (zástupci: původně L. Wiltschek, advokát, poté L. Wiltschek a E. Tremmel, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Poch, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 31. května 2007 (věc R 108/2007-2), týkajícímu se přihlášky obrazového označení Intelligent Voltage Gard k zápisu jako ochranné známky Společenství
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 TridonicActo GmbH & Co. KG ponese náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


text:
 2.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 294/55
 Žaloba podaná dne 25. září 2006 – Lego Juris v. OHIM – Mega Brands (Lego brick)
 (Věc T-270/06)
 (2006/C 294/114)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Lego Juris A/S (Billund, Dánsko) (zástupci: V. von Bomhard, A. Renck a T. Dolde, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Druhý účastník řízení před odvolacím senátem: Mega Brands Inc. (Montreal, Kanada)
 Návrhy žalobkyně
 —
 Zrušit rozhodnutí Velkého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. července 2006 ve věci č. R 856/2004-G; a
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „LEGO brick“ pro výrobky třídy 28 v „červené“ barvě – ochranná známka Společenství č. 107 029
 Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Mega Brands Inc.
 Rozhodnutí zrušovacího oddělení: prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně uplatňuje na podporu své žaloby jediný žalobní důvod. Konkrétněji, žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství v rozsahu, v jakém údajně nesprávně vykládá uvedené ustanovení, jakož i jeho odůvodnění, a navíc v rozsahu, v jakém jej uplatňuje na něco, co není předmětem ochrany ochranných známek zaručené dotčeným zápisem.


text:
 5.7.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 171/52
 Žaloba podaná dne 27. dubna 2008 – Ortega Serrano v. Komise
 (Věc F-48/08)
 (2008/C 171/105)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Antonio Ortega Serrano (Cádiz, Španělsko) (zástupce: A. Ortega Serrano, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí výběrové komise pro výběrové řízení EPSO/AD/26/05 o nezařazení žalobce na seznam úspěšných uchazečů
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí, která žalobci neumožnila být zařazen na seznam úspěšných uchazečů ve výběrovém řízení EPSO/AD/26/05 ani mu neposkytla možnost znovu se účastnit ústní zkoušky;
 —
 uložit Evropské komisi určení nového data pro složení ústní zkoušky;
 —
 uložit Evropské komisi, aby odůvodnila své rozhodnutí EPSO/900 R;
 —
 poskytnout žalobci přístup k záznamu ústní zkoušky;
 —
 poskytnout žalobci přístup k veškerým dokumentům, které jsou součástí jeho spisu;
 —
 umožnit žalobci, aby se v řízení zastupoval sám, neboť je advokátem jednajícím v řízeních před španělskými soudy;
 —
 přezkoumat spisy všech uchazečů, kteří jsou na seznamu úspěšných uchazečů, za účelem prokázání, že všichni mají diplom prokazující dosažení úrovně vzdělání odpovídající úplnému univerzitnímu studiu trvajícímu nejméně tři roky a potvrzenému právnickým titulem a že jej předložili včas a v předepsané formě;
 —
 připustit dokumenty předložené jako přílohy ve francouzštině či angličtině;
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení.


text:
 18.1.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 15/6
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 17. října 2013 — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank tegen E. Fischer-Lintjens
 (Věc C-543/13)
 2014/C 15/07
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Centrale Raad van Beroep
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
 Žalovaný: E. Fischer-Lintjens
 Předběžné otázky
 1)
 Je třeba vykládat pojem „nárok na důchod“ ve smyslu článků 27 a násl. nařízení (EHS) č. 1408/71 (1) v tom smyslu, že pro stanovení, od jakého okamžiku existuje nárok na důchod, je rozhodující okamžik vydání rozhodnutí o přiznání důchodu, na základě kterého byl důchod vyplácen, anebo okamžik, od kterého byl retroaktivně přiznán důchod?
 2)
 Pokud se pojmem „nárok na důchod“ rozumí okamžik, od kterého byl retroaktivně přiznán důchod:
 Je s tím slučitelné, pokud osoba oprávněná pobírat důchod spadající pod článek 27 nařízení (EHS) č. 1408/71 nemůže podle nizozemských právních předpisů uzavřít zdravotní pojištění se stejnou zpětnou účinností?
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2).


text:
 12.11.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 281/26
 Žaloba podaná dne 24. srpna 2005 – Coffee Store v. OHIM
 (Věc T-323/05)
 (2005/C 281/49)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: The Coffee Store GmbH (Mannheim, Německo) (zástupce: M. Buddeberg, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhy žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ze dne 15.6.2005, číslo jednací R 855/2004-2;
 —
 zapsat ochrannou známku Společenství 3 346 228 THE COFFEE STORE;
 —
 uložit Úřadu pro harmonizaci náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „THE COFFEE STORE“ pro výrobky a služby ve třídách 30, 32, 41 a 43.
 Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky pro výrobky a služby ve třídách 30, 32 a 43.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: Na přihlašovanou ochrannou známku nemůže být nahlíženo jako na označení výhradně popisné povahy ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 40/94. Kromě toho má přihlašovaná ochranná známka rozlišovací způsobilost ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94.


text:
 7.3.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 90/7
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 14. prosince 2015 – Président de l’Autorité de la concurrence v. Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Société Fraileg, Société Prim’Santerre, Union des endiviers, Société Soleil du Nord, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), Société France endives, Société Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP'Endives), Société Marché de Phalempin, Société Primacoop, Société Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Société Valois-Fruits, Société Groupe Perle du Nord, Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique
 (Věc C-671/15)
 (2016/C 090/10)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour de cassation
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatel: Président de l’Autorité de la concurrence
 Odpůrci: Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Société Fraileg, Société Prim’Santerre, Union des endiviers, Société Soleil du Nord, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), Société France endives, Société Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP'Endives), Société Marché de Phalempin, Société Primacoop, Société Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Société Valois-Fruits, Société Groupe Perle du Nord, Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique
 Předběžné otázky
 1)
 Mohou dohody, rozhodnutí nebo jednání organizací producentů, sdružení organizací producentů a profesních organizací, které by mohly být kvalifikovány jako protisoutěžní z hlediska článku 101 SFEU, vybočovat z působnosti zákazu, který je stanoven v tomto článku, pouze proto, že by mohly souviset s úkoly, které byly těmto organizacím svěřeny v rámci společné organizace trhu, přestože nespadají pod žádnou z obecných výjimek, které byly postupně upraveny v článku 2 nařízení (EHS) č. 26 ze dne 4. dubna 1962 (1), v článku 2 nařízení (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 (2) a v článku 176 nařízení (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007 (3)?
 2)
 Je-li tomu tak, musí být čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/1996 (4), čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1182/2007 (5) a čl. 122 první pododstavec nařízení (ES) č. 1234/2007, které jako jeden z cílů organizací producentů a jejich sdružení stanoví stabilizaci cen producentů a přizpůsobení produkce poptávce, zejména pokud jde o množství, vykládány v tom smyslu, že se na jednání těchto organizací nebo jejich sdružení spočívající ve společném určování minimálních cen, v dohodách o množství uváděném na trh nebo ve výměně strategických informací, nevztahuje zákaz protisoutěžních kartelových dohod, pokud tato jednání směřují k dosažení uvedených cílů?
 (1) Nařízení Rady (EHS) č. 26 ze dne 4. dubna 1962 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi.
 (2) Nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (Úř. věst. L 214, s. 7).
 (3) Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (Úř. věst. L 299, s. 1).
 (4) Nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (Úř. věst. L 297, s. 1; Zvl. vyd. 03/20, s. 55).
 (5) Nařízení Rady (ES) č. 1182/2007 ze dne 26. září 2007, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro odvětví ovoce a zeleniny a kterým se mění směrnice 2001/112/ES a 2001/113/ES a nařízení (EHS) č. 827/68, (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) č. 2826/2000, (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 318/2006 a ruší nařízení (ES) č. 2202/96 (Úř. věst. L 273, s. 1).


text:
 8.9.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 211/31
 Žaloba podaná dne 25. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
 (Věc C-346/07)
 (2007/C 211/60)
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Zavvos a P. Dejmek)
 Žalovaná: Řecká republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Řecká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/50/ES ze dne 29. dubna 2004, kterou se mění směrnice Rady 96/48/ES o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému (1), a v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;
 —
 uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice 2004/50/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 30. dubna 2006.
 (1) Úř. věst. L 164, s. 114; Zvl. vyd. 13/34, s. 838.


text:
 2.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 103/26
 Žaloba podaná dne 9. února 2011 — Nath Kalsi v. OHIM — American Clothing Associates (RIDGE WOOD)
 (Věc T-80/11)
 2011/C 103/45
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Dwarka Nath Kalsi a Ajit Nath Kalsi (Agra, Indie) (zátupce: J. Schmidt, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: American Clothing Associates NV (Evergem, Belgie)
 Návrhová žádání žalobců
 —
 zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. listopadu 2010 ve věci R 599/2010-1;
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelé ochranné známky Společenství: Žalobci.
 Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka se slovním prvkem „RIDGE WOOD“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 18, 24 a 25.
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: American Clothing Associates NV.
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „RIVER WOODS“ a obrazové ochranné známky se slovními prvky „RIVER WOODS“ a „River Woods“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 18, 25 a 40.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), protože mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny; porušení čl. 15 odst. 1 a článku 42 nařízení (ES) č. 207/2009, protože nebylo prokázáno užívání starších ochranných známek, a porušení čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009, protože skutečnosti, které uvedla společnost American Clothing Associates nebyly dostatečné k tomu, aby podpořily dobré jméno společnosti ve smyslu tohoto článku
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


text:
 21.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 282/35
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2009 — Arkema v. Komise
 (Věc T-168/05) (1)
 („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s kyselinou monochloroctovou - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Rozdělení trhu a stanovení cen - Přičitatelnost protiprávního chování - Zásada individuality trestů a sankcí - Povinnost uvést odůvodnění - Pokuty - Proportionnalita - Závažnost a délka trvání protiprávního jednání - Odrazující účinek - Skutečný dopad na trh - Polehčující okolnosti - Následovnická role - Přitěžující okolnosti - Opakování protiprávního jednání“)
 2009/C 282/65
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Arkema SA (Paříž, Francie) (zástupce: M. Debroux, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně A. Bouquet a F. Amato, poté A. Bouquet a X. Lewis, zmocněnci)
 Předmět věci
 V prvé řadě návrh na zrušení čl. 1 písm. d), čl. 2 písm. c) a čl. 4 odst. 9 rozhodnutí Komise KOM(2004) 4876 v konečném znění, ze dne 19. ledna 2005 [v] řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/37.773 — MCAA), a podpůrně návrh na změnu čl. 2 písm. c) a d) tohoto rozhodnutí
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Arkema SA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 171, 9.7.2005.


text:
 10.8.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 233/3
 Kasační opravný prostředek podaný dne 5. června 2013 Società Italiana Calzature SpA proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. dubna 2013 ve věci T-337/11, Società Italiana Calzature SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc C-309/13 P)
 2013/C 233/04
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Società Italiana Calzature SpA (zástupci: A. Rapisardi a C. Ginevra, advokáti)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), VICINI SpA
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek č. 564400 vydaný Tribunálem Evropské unie ve věci T-337/11 dne 9. dubna 2013, oznámený téhož dne, vyhovět návrhovým žádáním formulovaným Società Italiana Calzature SpA (dále jen „SIC“) v žalobě v prvním stupni, zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 8. dubna 2011 ve věci R 0918/2010-2 a konstatovat a prohlásit, že pro ochrannou známku Společenství VICINI č. 4.337.754 musí být odmítnut zápis z důvodu nedostatku novosti, jelikož je podobná a je možné ji zaměnit se starším slovním označením „ZANOTTI“, které je předmětem ochranné známky Společenství zapsané pod č. 244 277, jejíž majitelem je SIC;
 —
 uložit OHIM náhradu veškerých nákladů a poplatků v řízení v obou stupních;
 —
 uložit VICINI S.p.A, aby zaplatila SIC všechny náklady v přechozích fázích řízení před námitkovým oddělením a odvolacím senátem.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Rozsudek Tribunálu je stižen nedostatkem a rozporností odůvodnění. Vizuální přednostní postavení grafického prvku oproti slovnímu prvku přihlašované ochranné známky a doplnění slov „By“ a „Giuseppe“ ke slovu „ZANOTTI“ nepostačuje k vyloučení nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami, a to s ohledem na vlastnosti dotčených slovních prvků a zejména skutečnost, že nemají rozlišovací povahu.
 Tribunál se dopustil pochybení, když uvedl, že slovo „ZANOTTI“, které představuje slovní prvek přihlašované ochranné známky, nemá nezávislou rozlišovací funkci, čímž z tohoto pohledu vyloučil rovněž riziko záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami.


text:
 24.8.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 245/3
 Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 4. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Itálie) — Fastweb SpA v. Azienda Sanitaria Locale di Alessandria
 (Věc C-100/12) (1)
 (Veřejné zakázky - Směrnice 89/665/EHS - Přezkum v oblasti veřejných zakázek - Žaloba podaná proti rozhodnutí o zadání zakázky uchazečem, jehož nabídka nebyla přijata - Žaloba zakládající se na důvodu, že vybraná nabídka neodpovídá technickým specifikacím zakázky - Incidenční žaloba úspěšného uchazeče zadávacího řízení vycházející ze skutečnosti, že nabídka předložená uchazečem zadávacího řízení, který podal hlavní žalobu, neodpovídá určitým technickým specifikacím - Nabídky, které neodpovídají technickým specifikacím zakázky - Vnitrostátní soud nařizující předběžný přezkum incidenční žaloby a v případě její opodstatněnosti prohlášení hlavní žaloby za nepřípustnou, aniž byla zkoumána věc sama - Slučitelnost s unijním právem)
 2013/C 245/05
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelka: Fastweb SpA
 Odpůrce: Azienda Sanitaria Locale di Alessandria
 za přítomnosti: Telecom Italia SpA, Path-Net SpA
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Výklad směrnice Rady 89/665/CEE ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 246), ve znění směrnice 2007/66/ES (Úř. věst. L 335, s. 31) — Zásady rovného zacházení s účastníky řízení, zákazu diskriminace a ochrany hospodářské soutěže — Vnitrostátní pravidlo zakotvené judikaturou, které stanoví, že vnitrostátní soud, ke kterému byl podán opravný prostředek na neplatnost aktu o zadání veřejné zakázky a vedlejší opravný prostředek směřující ke zpochybnění přijetí do nabídkového řízení nevybraného uchazeče-hlavního navrhovatele, může rozhodnout o meritu hlavního opravného prostředku pouze tehdy, pokud vedlejší opravný prostředek není opodstatněný — Omezené nabídkové řízení pouze se dvěma uchazeči, kteří nepředložili přípustné nabídky
 Výrok
 Článek 1 odst. 3 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007, musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, že v rámci řízení o žalobě uplatní uchazeč zadávacího řízení, který získal zakázku a podal incidenční žalobu, námitku nepřípustnosti založenou na nedostatku aktivní legitimace uchazeče, který podal hlavní žalobu, a to z důvodu, že nabídka, kterou tento posledně uvedený uchazeč předložil, měla být zadavatelem vyloučena z důvodu její neslučitelnosti s technickými specifikacemi definovanými v zadávací dokumentaci, brání toto ustanovení tomu, aby byla uvedená žaloba prohlášena za nepřípustnou na základě předběžného přezkumu této námitky nepřípustnosti, aniž by se soud vyslovil ke slučitelnosti jak nabídky uchazeče, který získal zakázku, tak nabídky uchazeče, který podal hlavní žalobu, s uvedenými technickými specifikacemi.
 (1) Úř. věst. C 151, 26.5.2012.


text:
 30.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 352/17
 Žaloba podaná dne 20. září 2013 — Urb Rulmenti Suceava v. OHIM — Adiguzel (URB)
 (Věc T-506/13)
 2013/C 352/32
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, Rumunsko) (zástupce: I. Burdusel, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem: Harun Adiguzel (Diosd, Maďarsko)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. července 2013 ve věci R 1309/2012-4;
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení; a
 —
 uložil dalšímu účastníkovi řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů vzniklých v řízení před OHIM.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „URB“ pro výrobky zařazené do tříd 6 a 7 — přihláška slovní ochranné známky Společenství č. 7 380 009
 Majitel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem
 Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Absolutní důvody neplatnosti podle čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství a relativní důvody neplatnosti podle čl. 8 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení o ochranné známce Společenství.
 Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 52 odst. 1 písm. b), čl. 53 odst. 1 písm. a) a článku 72 nařízení o ochranné známce Společenství


text:
 25.6.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 155/29
 Žaloba podaná dne 29. dubna 2005 Borax Europe Ltd. proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-166/05)
 (2005/C 155/56)
 Jednací jazyk: angličtina
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 29. dubna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství společností Borax Europe Ltd., se sídlem v Guildfordu (Velká Británie), zastoupenou D. Vandermeerschem a K. Nordlanderem, advokáty.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí Komise SG/B/2/IS/md D(2005) 1644 ze dne 21. února 2005;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobní důvody a hlavní argumenty předložené žalobkyní jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty předloženými ve věci T-121/05.


text:
 15.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 389/5
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 8. října 2012 — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau v. Hauptzollamt Duisburg
 (Věc C-450/12)
 2012/C 389/08
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Finanzgericht Düsseldorf
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau
 Žalovaný: Hauptzollamt Duisburg
 Předběžné otázky
 1)
 Je třeba číslo 7321 kombinované nomenklatury v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1031/2008 ze dne 19. září 2008 (2), vykládat v tom smyslu, že kouřovody, blíže popsané v odůvodnění, lze považovat za součásti kamen, sporáků, krbů a vařičů?
 2)
 V případě záporné odpovědi na první otázku, lze sady kouřovodů zařadit do čísla 7307?
 (1) Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02 s. 382.
 (2) Úř. věst. L 291, s. 1.


text:
 21.3.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 69/19
 Kasační opravný prostředek podaný dne 16. prosince 2008 společností Powerserv Personalservice GmbH, dříve Manpower Personalservice GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 15. října 2008 ve věci T-405/05, Powerserv Personalservice GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc C-553/08 P)
 (2009/C 69/35)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Powerserv Personalservice GmbH, dříve Manpower Personalservice GmbH (zástupkyně: B. Kuchar, advokátka)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Manpower Inc.
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit napadený rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. října 2008, T-405/05 a prohlásit ochrannou známku CTM 76059 pro všechny výrobky a služby za neplatnou;
 —
 zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. října 2008 v rozsahu, v němž se týká důkazu nabyté rozlišovací způsobilosti ochranné známky CTM 76059, který nebyl proveden a věc vrátit;
 —
 v každém případě určit, že Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu a majitelka ochranné známky CTM ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé navrhovatelce v řízení před odvolacím senátem OHIM, Soudem prvního stupně a Soudním dvorem.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Tento kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Soudu prvního stupně, kterým byla zamítnuta žaloba podaná navrhovatelkou na zrušení rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (dále jen „OHIM“) ze dne 22. července 2005 o prohlášení ochranné známky Společenství „MANPOWER“ za neplatnou. Soud rozhodl, že ochranná známka Společenství „MANPOWER“ pro výrobky a služby je popisná pouze ve Spojeném království, Irsku, Německu a Rakousku a potvrdil rozhodnutí odvolacího senátu, podle kterého dotyčná ochranná známka v členským státech, v nichž je popisná, nabyla jejím používáním rozlišovací způsobilost.
 Jako důvody kasačního opravného prostředku je uplatněno porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství.
 Na rozdíl od názoru Soudu je označení „MANPOWER“ – jak bylo odvolacím senátem OHIM správně posouzeno – popisné rovněž v Nizozemsku, Švédsku, Dánsku a ve Finsku, jakož i ve všech ostatních členských státech, které byly členy Společenství před 1. květnem 2004. Posoudil-li by Soud skutečnost, že podle statistiky Evropské komise 47 % dotyčných osob ve Společenství mluví anglicky, musel by dospět k závěru, že slovní ochranná známka „MANPOWER“ je popisná kromě v Německu a Rakousku i v dalších státech EU, zejména v Nizozemsku, Švédsku, Finsku a Dánsku. Rovněž pokud jde o další státy, které byly členy Společenství před 1. květnem 2004, Soud neuznal, že podstatná část obyvatelstva má na základě povinného školního vzdělání v každém z těchto členských států dostatečně znalosti anglického jazyka, aby pochopila základní slovo, jako jsou slova „MAN“ a „POWER“, podle jejich smyslu a tím rovněž slovo „MANPOWER“ jako popisné s ohledem na výrobky a služby majitelky ochranné známky. Soud nejen neodůvodňuje, z jakého důvodu by se obyvatelstvu mimo Spojené království a Irsko neměla uznat základní znalost anglického jazyka, avšak dostává se i do rozporu s dosavadní judikaturou, podle které rovněž veškerému obyvatelstvu mimo Spojené království a Irsko jsou přiznány určité základní znalosti anglického jazyka v souvislosti s vnímáním ochranné známky.
 V souvislosti s důkazem rozlišovací způsobilosti nabyté používáním se dopustil Soud právního omylu v rozsahu, v němž rozšířil relevantní veřejnost ve srovnání s rozhodnutím odvolacího senátu, aniž by znovu přezkoumal předložené důkazy o nabyté rozlišovací způsobilosti. I kdyby se přijal názor Soudu, že důkaz proslulosti je třeba předložit pouze s ohledem na Spojené království, Irsko, Německo a Rakousko, měl s ohledem na rozšířenou relevantní veřejnost zrušit rozhodnutí odvolacího senátu v tomto bodě a vrátit věc odvolacímu senátu. Soud rovněž nesprávně potvrdil názor odvolacího senátu ohledně „účinku přelévání“ případné proslulosti dotčené slovní ochranné známky ze Spojeného království na Irsko, ačkoli nelze vycházet z „účinku přelévání“ proslulosti ochranné známky ani z jednoho členského státu na jiný, ani z výrobku nebo služby na jiný výrobek či službu.


text:
 19.10.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 346/30
 Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2015 – SV Capital v. EBA
 (Věc T-660/14) (1)
 („Hospodářská a měnová politika - Žádost o zahájení šetření údajného porušení unijního práva - Rozhodnutí EBA - Rozhodnutí odvolacího senátu evropských orgánů dohledu - Uplatnění i bez návrhu - Nepříslušnost autora aktu k jeho přijetí - Žaloba na neplatnost - Lhůta k podání žaloby - Opožděnost - Částečná nepřípustnost“)
 (2015/C 346/35)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: SV Capital OÜ (Tallin, Estonsko) (zástupce: M. Greinoman, advokát)
 Žalovaný: Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) (zástupci: J. Overett Somnier a Z. Giotaki, zmocněnci, ve spolupráci s F. Tuytschaeverem, advokátem)
 Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Evropská komise (zástupci: W. Mölls a K. P. Wojcik, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí EBA C 2013 002 ze dne 21. února 2014, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o zahájení šetření estonského a finského orgánu dohledu nad finančním sektorem podle čl. 17 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/78/ES (Úř. věst. L 331, s. 12) z důvodu údajného porušení práva Evropské unie, a dále návrh na zrušení rozhodnutí odvolacího senátu evropských orgánů dohledu 2014-C1-02 ze dne 14. července 2014, kterým bylo zamítnuto odvolání podané proti výše uvedenému rozhodnutí
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí odvolacího senátu evropských orgánů dohledu 2014-C1-02 ze dne 14. července 2014 se zrušuje.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 431, 1.12.2014.


text:
 4.5.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 129/4
 Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 7. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social — Španělsko) — Rafaela Rivas Montes v. Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)
 (Věc C-178/12) (1)
 (Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Sociální politika - Zásada rovného zacházení - Směrnice 1999/70/CE - Rámcová dohoda CES, UNICE a CEEP o pracovních poměrech na dobu určitou - Ustanovení 4 - Pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejném sektoru - Stanovení počtu odpracovaných let - Rozdílné zacházení se zaměstnanci v úředním poměru a se smluvními zaměstnanci - Započtení dříve vykonávané služby v rámci veřejné správy - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora)
 2013/C 129/06
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Juzgado de lo Social
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Rafaela Rivas Montes
 Žalovaný: Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Juzgado de lo Social — Výklad čl. 45 odst. 4 SFEU — Vnitrostátní právní úprava upravující způsob výpočtu příplatku za odpracovaná léta ve veřejné službě — Uplatňování odlišných pravidel podle povahy úřední nebo smluvní povahy pracovního poměru ze strany veřejné správy — Nezohlednění některých dob odpracovaných zaměstnanci, kteří nejsou v úředním poměru
 Výrok
 Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný k zodpovězení předběžných otázek položených rozhodnutím Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba (Španělsko) ze dne 27. února 2012
 (1) Úř. věst. C 209, 14.7.2012.


text:
 25.9.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 260/20
 Žaloba podaná dne 23. července 2010 — Yusef v. Komise
 (Věc T-306/10)
 ()
 2010/C 260/28
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Hani El Sayyed Alsebai Yusef (Londýn, Spojené království) (zástupci: E. Grieves, Barrister a H. Miller, Solicitor)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhové žádání žalobce
 —
 Prohlásit, že nečinnost Komise a neodstranění žalobce z přílohy 1 nařízení Rady (ES) č. 881/2002 byla protiprávní;
 —
 uložit Komisi, aby okamžitě odstranila žalobce z uvedené přílohy;
 —
 uložit Komisi, aby kromě vlastních nákladů řízení, nahradila náklady řízení vynaložené žalobcem a uhradila veškeré zálohy vyplacené pokladnou Soudního dvora z titulu právní pomoci.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobce se na základě článku 265 SFEU domáhá zrušení nařízení Komise (ES) č. 1629/2005 ze dne 5. října 2005, kterým se po padesáté čtvrté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem (1), pokud jde o něj.
 Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje tři žalobní důvody.
 Zaprvé žalobce tvrdí, že Komise nijak nezávisle nepřezkoumala základ jeho zařazení do přílohy 1 a nepožádala o důvody tohoto zařazení.
 Zadruhé žalobce tvrdí, že mu Komise nepředložila žádné důvody odůvodňující jeho zařazení do přílohy 1, čímž se dopustila porušení jeho práva na účinnou soudní ochranu, a to práva hájit se a porušení jeho vlastnických práv podle Evropské úmluvy o ochraně lidských práv.
 Zatřetí žalobce uvádí, že je skutečnost, že jej Komise neodstranila z přílohy 1, iracionální, jelikož neexistují platné důvody, kterými by byla splněna kritéria pro zařazení do přílohy 1, a Ministerstvo zahraničních věcí a věcí Commonwealthu Spojeného království zaujímá pozici, že žalobce již relevantní kritéria nesplňuje.
 (1) Úř. věst. L 260 s.10


text:
 6.8.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 193/32
 Žaloba podaná dne 18. května 2005 José Maríou Perezem Santanderem proti Radě Evropské unie
 (Věc T-201/05)
 (2005/C 193/55)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 18. května 2005 žaloba podaná proti Radě Evropské unie José Maríou Perezem Santanderem, s bydlištěm v Ixelles (Belgie), zastoupeným Georgesem Vandersandenem a Laure Levi, advokáty.
 Žalobce navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil zařazení do platové třídy stanovené žalobci v rozhodnutí o jeho přijetí do zaměstnání v rozsahu, v němž je rozhodnutí založeno na čl. 12 odst. 3 přílohy XIII nového služebního řádu;
 —
 v důsledku toho obnovil služební postup žalobce (včetně zhodnocení jeho zkušeností v odpovídající platové třídě, jeho nároků na postup a důchodových nároků) počínaje platovou třídou, do které měl být zařazen na základě oznámení o výběrovém řízení, na základě kterého byl zařazen na seznam vhodných uchazečů buď do platové třídy uvedené v tomto oznámení o výběrovém řízení nebo do odpovídající platové třídy podle nového služebního řádu (a odpovídajícího platového stupně v souladu s předpisy použitelnými před 1. květnem 2004), počínaje rozhodnutím o jeho jmenování;
 —
 přiznal žalobci úroky z prodlení na základě sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinancující operace, použitelné v průběhu dotčeného období, zvýšené o dva body, ze souhrnu částek odpovídajícímu rozdílu mezi platem odpovídajícím jeho zařazení uvedenému v rozhodnutí o přijetí do zaměstnání a zařazením, na které měl mít právo, až do dne přijetí rozhodnutí o jeho řádném zařazení do platové třídy;
 —
 uložil žalované náhradu všech nákladů řízení
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s důvody a argumenty uplatňovanými v rámci věci T-58/05, Centeno Mediavilla a další, v. Komise (1).
 (1) Úř. věst. C 93 z 16.4.2005, s. 38.


text:
 10.8.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 262/18
 Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2015 – SACE a Sace BT v. Komise
 (Věc T-305/13) (1)
 („Státní podpory - Pojištění vývozních úvěrů - Zajistné krytí poskytnuté veřejným podnikem jeho dceřiné společnosti - Kapitálové vklady k pokrytí ztrát dceřiné společnosti - Pojem, státní podpory‘ - Přičitatelnost státu - Kritérium soukromého investora - Povinnost uvést odůvodnění“)
 (2015/C 262/23)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (Řím, Itálie); a Sace BT SpA (Řím) (zástupci: M. Siragusa a G. Rizza, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Conte, D. Grespan a K. Walkerová, zmocněnci)
 Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Fiorentinem, avvocato dello Stato)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2014/525/EU ze dne 20. března 2013 o opatřeních SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), která v roce 2004 a 2009 provedla Itálie ve prospěch společnosti Sace BT SpA (Úř. věst. 2014, L 239, s. 24).
 Výrok rozsudku
 1)
 Článek 2 druhý pododstavec rozhodnutí Komise 2014/525/EU ze dne 20. března 2013 o opatřeních SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10), která v roce 2004 a 2009 provedla Itálie ve prospěch společnosti Sace BT SpA, se zrušuje.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) a Sace BT ponesou vlastní náklady řízení, včetně nákladů vynaložených v rámci řízení o předběžných opatřeních.
 4)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení, včetně nákladů vynaložených v rámci řízení o předběžných opatřeních.
 5)
 Italská republika ponese vlastní náklady řízení, včetně nákladů vynaložených v rámci řízení o předběžných opatřeních.
 (1) Úř. věst. C 207. 20.7.2013.


text:
 20.12.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 327/9
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte d'Appello di Roma (Itálie) dne 12. září 2008 – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) v. Daniela Lotti a Clara Matteucci
 (Věc C-396/08)
 (2008/C 327/14)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Corte d'Appello di Roma
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
 Žalované: Daniela Lotti a Clara Matteucci
 Předběžné otázky
 1)
 Jsou v souladu se směrnicí 97/81/ES (1), a zejména s ustanovením 4 [rámcové dohody, tvořící její přílohu], týkajícím se zásady zákazu diskriminace, právní předpisy italského státu (a sice čl. 7 odst. 1 zákona č. 638/83), podle nichž se neuznává jako odsloužená doba, za níž se platily příspěvky a jež je započitatelná pro získání nároku na důchod, doba, po kterou při vertikálním částečném úvazku nebyla vykonávána práce?
 2)
 Je výše uvedená vnitrostátní právní úprava v souladu se směrnicí, zejména s ustanovením 1 [rámcové dohody, tvořící její přílohu], které stanoví, že vnitrostátní právní předpisy mají usnadnit rozvoj částečného pracovního úvazku, s ustanovením 4 a s ustanovením 5 [uvedené rámcové dohody], které stanoví, že členské státy by měly odstranit překážky právní povahy, které by mohly omezovat přístup k částečnému pracovnímu úvazku, je-li nepochybné, že nezohlednění neodpracovaných týdnů pro účely důchodového zabezpečení představuje závažnou překážku při volbě částečného pracovního úvazku vertikálního typu?
 3)
 Může se ustanovení 4 [uvedené rámcové dohody] o zásadě zákazu diskriminace vztahovat i na různé typy pracovních smluv na částečný úvazek vzhledem k tomu, že při předpokladu práce na horizontální částečný úvazek jsou při stejném množství hodin odpracovaných za kalendářní rok, za něž je zaplacena mzda, považovány na základě vnitrostátních právních předpisů za započitatelné všechny týdny v kalendářním roce, na rozdíl od vertikálního částečného pracovního úvazku?
 (1) Směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS – Příloha: Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku (Úř. věst. 1998, L 14, s. 9; Zvl. vyd. 05/03, s. 267).


text:
 3.9.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 217/14
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (prvního senátu)
 ze dne 26. května 2005
 ve věci C-465/03 (žádost Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz o rozhodnutí o předběžné otázce): Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz (1)
 (Šestá směrnice DPH - Služby za protiplnění - Vydání akcií - Vstup společnosti na burzu cenných papírů - Odpočitatelnost DPH)
 (2005/C 217/27)
 Jednací jazyk: němčina
 Ve věci C-465/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Rakousko) ze dne 20. října 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 5. listopadu 2003, v řízení Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, K. Lenaerts (zpravodaj), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 26. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1.
 Vydání nových akcií není plněním spadajícím do rozsahu působnosti čl. 2 bodu 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995.
 2.
 Článek 17 odst. 1 a 2 šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 95/7, zakládá nárok na odpočet celé daně z přidané hodnoty, kterou byly zatíženy náklady vynaložené osobou povinnou k dani na různé služby, které pořídila v rámci vydání akcií, v rozsahu, v němž všechny operace provedené touto osobou povinnou k dani v rámci její hospodářské činnosti představují zdanitelná plnění.
 (1) Úř. věst. C 47, 21.02.2004.


text:
 29.1.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 30/2
 Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 2. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Baranya Megyei Bíróság — Madarská republika) — Ker-Optika Bt. v. ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete
 (Věc C-108/09) (1)
 (Volný pohyb zboží - Veřejné zdraví - Uvádění kontaktních čoček na trh prostřednictvím internetu - Vnitrostátní právní úprava dovolující prodej kontaktních čoček pouze v prodejnách se zdravotnickým zbožím - Směrnice 2000/31/ES - Informační společnost - Elektronický obchod)
 2011/C 30/03
 Jednací jazyk: maďarština
 Předkládající soud
 Baranya Megyei Bíróság
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Ker-Optika Bt.
 Žalovaný: ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Baranya Megyei Bíróság — Výklad článků 28 a 30 ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (Úř. věst. L 178, s. 1) — Uvádění kontaktních čoček na trh prostřednictvím internetu — Vnitrostátní právní úprava, podle které lze kontaktní čočky prodávat jen v prodejnách se zdravotnickým zbožím
 Výrok
 Vnitrostátní pravidla týkající se uvádění kontaktních čoček na trh spadají do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) v rozsahu, v němž se týkají prodeje takových čoček prostřednictvím internetu. Naproti tomu vnitrostátní pravidla týkající se dodání těchto čoček do působnosti této směrnice nespadají.
 Články 34 SFEU a 36 SFEU, jakož i směrnice 2000/31 musejí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která dovoluje uvádění kontaktních čoček na trh pouze v prodejnách specializujících se na zdravotnické prostředky.
 (1) Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


text:
 8.3.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 71/22
 Žaloba podaná dne 4. prosince 2013 — Lomnici v. Parlament
 (Věc T-650/13)
 (2014/C 71/41)
 Jednací jazyk: maďarština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Zoltán Lomnici (Budapešť, Maďarsko) (zástupce: Z. Lomnici ml., advokát)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí petičního výboru Evropského parlamentu ze dne 17. října 2013 o petici č. 1298/2012.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby žalobce uplatňuje žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti odůvodnění a porušení práva každého občana Unie na spravedlivý proces. V tomto ohledu mimo jiné zdůrazňuje, že jeho petice byla bez dalšího zamítnuta bez jakéhokoli odůvodnění, že nebyl pozván na jednání a že mu rozhodnutí nebylo oznámeno.


text:
 5.5.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 133/32
 Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci C-528/11
 (
 Úřední věstník Evropské unie C 370 ze dne 17. prosince 2011
 )
 2012/C 133/64
 Sdělení v Úředním věstníku ve věci C-528/11, Halaf, se nahrazuje následujícím zněním:
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen Sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 18. října 2011 — Zuheyr Freyeh Halaf v. Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet
 (Věc C-528/11)
 2012/C 133/64
 Jednací jazyk: bulharština
 Předkládající soud
 Administrativen Sad Sofia-grad
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Zuheyr Freyeh Halaf
 Žalovaná: Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet
 Předběžné otázky
 1.
 Je třeba čl. 3 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (1) vykládat v tom smyslu, že připouští, aby členský stát převzal povinnost provést posouzení žádosti o azyl, pokud u žadatele o azyl neexistují osobní okolnosti, které odůvodňují použití humanitárního ustanovení podle článku 15 tohoto nařízení, a pokud členský stát příslušný podle čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení, neodpověděl na žádost o přijetí žadatele zpět podle čl. 20 odst. 1 uvedeného nařízení, přičemž toto nařízení neobsahuje žádné ustanovení o dodržení zásady solidarity podle článku 80 SFEU?
 2.
 Jaký obsah má právo na azyl podle článku 18 Listiny základních práv Evropské unie ve spojení s článkem 53 Listiny, jakož i ve spojení s definicí podle čl. 2 písm. c) a dvanáctého bodu odůvodnění nařízení č. 343/2003?
 3.
 Je třeba čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 343/2003 ve spojení s povinností podle čl. 78 odst. 1 SFEU týkající se dodržení nástrojů mezinárodního práva v oblasti azylu vykládat v tom smyslu, že členské státy musí v řízení o určení členského státu příslušného podle nařízení č. 343/2003 požádat Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) o stanovisko, pokud ve spisech tohoto úřadu jsou uvedeny skutečnosti a závěry, podle nichž členský stát příslušný podle čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení porušil unijní právní předpisy v oblasti azylu?
 V případě, že tato otázka bude zodpovězena kladně, může být zodpovězena i následující otázka:
 Pokud nebyl Úřad UNHCR o takové stanovisko požádán, je tím závažně porušeno řízení o určení členského státu příslušného podle článku 3 nařízení č. 343/2003 a je tím porušeno právo na řádnou správu a právo na účinnou právní ochranu podle článku 41 a 47 Listiny základních práv Evropské unie, a sice rovněž s ohledem na článek 21 směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka (2), který přiznává tomuto úřadu právo poskytnout při posouzení jednotlivých žádostí stanovisko?
 (1) Úř. věst. L 50, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 326, s. 13.


text:
 28.4.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 129/11
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundespatentgericht (Německo) dne 17. ledna 2014 – BGW Marketing- & Management-Service GmbH v. Bodo Scholz
 (Věc C-20/14)
 2014/C 129/14
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Bundespatentgericht
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: BGW Marketing- & Management-Service GmbH
 Žalovaný: Bodo Scholz
 Předběžné otázky
 Má být čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice 2008/95/ES (1) vykládán v tom smyslu, že u totožných a podobných výrobků a služeb lze předpokládat nebezpečí záměny u veřejnosti, jestliže sled písmen s rozlišovací způsobilostí, který charakterizuje starší slovní/obrazové označení s průměrnou rozlišovací způsobilostí, je převzat do novějšího slovního označení třetí osoby takovým způsobem, že k tomuto sledu písmen je připojeno související popisné spojení slov, které vysvětluje sled písmen jako zkratku popisných slov?
 (1) Směrnice 2008/95/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách; Úř. věst. L 299, s. 25.


text:
 10.4.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 112/8
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van Koophandel te Gent – Belgie) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd v. Petersime NV
 (Věc C-507/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Nezávislí obchodní zástupci - Směrnice 86/653/EHS - Koordinace právní úpravy členských států - Belgický prováděcí zákon - Smlouva o obchodním zastoupení - Zmocnitel usazený v Belgii a obchodní zástupce usazený v Turecku - Doložka o volbě belgického práva - Neplatný zákon - Dohoda o přidružení mezi EHS a Tureckem - Slučitelnost“)
 (2017/C 112/12)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Rechtbank van Koophandel te Gent
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Agro Foreign Trade & Agency Ltd
 Žalovaná: Petersime NV
 Výrok
 Směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců a Dohoda zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem podepsaná v Ankaře dne 12. září 1963 Tureckou republikou na straně jedné a členskými státy EHS a Společenstvím na straně druhé, která byla uzavřena, schválena a potvrzena jménem Společenství rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963 musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě provádějící tuto směrnici do práva dotčeného členského státu, která ze své působnosti vylučuje smlouvu o obchodním zastoupení, na jejímž základě je obchodní zástupce usazen v Turecku, kde vykonává činnost vyplývající z této smlouvy, a zmocnitel je usazen v uvedeném členském státě, takže se za takových okolností nemůže obchodní zástupce dovolávat práv, která uvedená směrnice zaručuje obchodním zástupcům po vypovězení takové smlouvy o obchodním zastoupení.
 (1) Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


text:
 27.8.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 252/40
 Žaloba podaná dne 30. června 2011 — Ecologistas en Acción-CODA v. Komise
 (Věc T-341/11)
 2011/C 252/89
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Ecologistas en Acción-CODA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. Doreste Hernández, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí generálního sekretariátu Evropské komise, který v dané lhůtě neodpověděl, v důsledku čehož byl žalobci odepřen přístup k dokumentům požadovaným v rámci řízení GESTDEM 2011/6;
 —
 prohlásil, že ECOLOGISTAS EN ACCION má právo na neoprávněně odepřený přístup k požadovaným dokumentům:
 a)
 Summary by the Spanish Ministry of Environment of the Information submitted to the European Commission concerning the environmental assessment of the construction of the Granadilla Port, transmitted to the Permanent Representation of Spain to the European Union on 4 November 2005,
 b)
 vysvětlivka, complimentary information by Gobierno de Canarias, November 2005,
 c)
 Alternative analysis concerning the location of the Granadilla Port by Gobierno de Canarias, july 2005, a
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Podaná žaloba navazuje na žádost o přístup k dokumentům týkajícím se životního prostředí, který Evropská komise konkludentně odepřela.
 Odepřenými informacemi jsou tři dokumenty, které španělská veřejná správa předala Evropské komisi k zaujetí stanoviska podle čl. 6 odst. 4 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102), k výstavbě přístavu v Granadille (Tenerife, Španělsko).
 Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.
 1)
 První žalobní důvod vychází z porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).
 —
 V této souvislosti žalobce tvrdí, že žalovaná písemně nesdělila ECOLOGISTAS EN ACCIÓN důvody odepření přístupu k třem požadovaným dokumentům a konečné rozhodnutí o žádosti o přístup k uvedeným dokumentům ponechala na Španělském království, přičemž dotčené dokumenty nespadají pod žádnou z výjimek uvedených v čl. 2 odst. 1, 2 a 3 uvedeného nařízení.
 2)
 Druhý žalobní důvod vychází z porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13).
 —
 Žalobce se domnívá, že vzhledem k tomu, že všechny tři požadované dokumenty jsou „informacemi o životním prostředí“, představuje konkludentní odepření přístupu k nim porušení litery a ducha posledně uvedeného nařízení i Aarhuské úmluvy.


text:
 18.12.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 346/26
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát) (Itálie) dne 5. července 2010 — Edipower SpA v. Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
 (Věc C-332/10)
 ()
 2010/C 346/43
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát)
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Edipower SpA
 Žalovaná: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
 Předběžná otázka
 Brání články 23, 43, 49 a 56 Smlouvy, jakož i čl. 11 odst. 2 a 6 a článek 24 směrnice 2003/54 (1) vnitrostátnímu předpisu, který, aniž by byl oznámen Evropské komisi, určitým výrobcům elektrické energie, kteří mají za daných okolností zásadní úlohu pro uspokojení potřeb poptávky po dispečinkových službách, trvale ukládá předkládat nabídky na energetických burzovních trzích podle programů heteronomně stanovených provozovatelem sítě a podle kterého si odměňování u těchto nabídek svobodně nestanoví výrobce, ale je vázáno na parametry, které nejsou stanoveny „průhlednými, nediskriminačními a tržními postupy“?
 (1) Úř. věst. L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211.


text:
 18.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 49/16
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 1. prosince 2011 — TVI Televisão Independente SA v. Fazenda Pública
 (Věc C-618/11)
 2012/C 49/26
 Jednací jazyk: portugalština
 Předkládající soud
 Supremo Tribunal Administrativo
 Účastníci původního řízení
 Odvolatelka: TVI Televisão Independente SA
 Odpůrce: Fazenda Pública
 Předběžné otázky
 1)
 Je čl. 16 odst. 1 ZDPH, jak je vyložen v napadeném rozsudku (v tom smyslu, že poplatek za vysílání komerční reklamy je inherentní poskytování služeb spočívajících ve vysílání reklamy, a proto musí být zahrnut do základu pro výpočet DPH u poskytování služeb), slučitelný s čl. 11 části A odst. 1 písm. a) směrnice 77/388/ES (1) (nyní článek 73 směrnice Rady 2006/112/ES (2) ze dne 28. listopadu 2006) a zvláště se slovním spojením „protiplnění, které dodavatel nebo poskytovatel získal nebo má získat [...] za takové dodání zboží nebo poskytnutí služby“?
 2)
 Je čl. 16 odst. 6 písm. c) ZDPH, jak je vyložen v napadeném rozsudku (v tom smyslu, že poplatek za vysílání komerční reklamy nepředstavuje částku zaplacenou jménem a na účet příjemce služeb, přestože je v účetnictví zanesen jako průběžná položka a je určen veřejnoprávním organizacím, a proto není vyloučen ze základu pro výpočet DPH), slučitelný s čl. 11 části A odst. 3 písm. c) směrnice 77/388/ES [nyní čl. 79 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006] a zvláště se slovním spojením „částky, které osoba povinná k dani obdržela od svého kupujícího nebo zákazníka na úhradu výdajů zaplacených jménem a na účet kupujícího nebo zákazníka a které zanesla do svého účetnictví jako průběžné položky“?
 (1) Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23)
 (2) Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1)


text:
 15.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 45/35
 Žaloba podaná dne 4. listopadu 2013 — Real Express v. OHIM — MIP Metro (real)
 (Věc T-580/13)
 2014/C 45/61
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Real Express Srl (Bukurešť, Rumunsko) (zástupce: C. Anitoae, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 16. září 2013 ve věci R 1519/2012-4;
 —
 uložil žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladu řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka v modré a červené barvě obsahující slovní prvek „real“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 512 609
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně
 Namítaná ochranná známka nebo označení: rumunské ochranné známky č. 38 089 a 80 065
 Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky v plném rozsahu
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství.


text:
 20.5.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 121/17
 Žaloba podaná dne 27. března 2006 – ESOTRADE v. OHIM
 (Věc T-103/06)
 (2006/C 121/30)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: ESOTRADE, S.A. (Madrid) (zástupce: Jaime de Rivera Lamo de Espinosa, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Druhý účastník řízení před odvolacím senátem: Antonio Segura Sánchez
 Návrhové žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. ledna 2006 ve věci R 217/2004-2, týkající se sporu mezi ochrannými známkami YOKANA/YOKONO;
 —
 určit, že ochrannou známku Společenství č. 1 600 659, „YOKANA“, lze zapsat;
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů jak tohoto řízení, tak předchozích řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Přihlašovaná ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „YOKANA“ (přihláška č. 1 600 659), pro výrobky třídy 14, 18 a 25.
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Antonio Segura Sánchez
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka Společenství a španělská obrazová ochranná známka „YOKONO“, pro výrobky třídy 25 (č. 1 099 356) a tříd 18, 25 a 39 (č. 336 750).
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám a zamítnutí přihlášky pro určité výrobky tříd 18 a 25
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


text:
 25.8.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 282/2
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. června 2014 – Deltafina SpA v. Evropská komise
 (Věc C-578/11 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Italský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Ochrana před pokutami - Povinnost spolupráce - Právo na obhajobu - Meze soudního přezkumu - Právo na spravedlivý proces - Výslech svědků nebo stran - Přiměřená lhůta - Zásada rovného zacházení“)
 2014/C 282/02
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deltafina SpA (zástupci: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: E. Gippini Fournier a L Malferrari, zmocněnci)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Společnosti Deltafina SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


text:
 9.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 371/29
 Žaloba podaná dne 2. září 2015 – Litevská republika v. Evropská komise
 (Věc T-508/15)
 (2015/C 371/32)
 Jednací jazyk: litevština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, M. Palionis a A. Petrauskaitė, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/1119 ze dne 22. června 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), v rozsahu, v němž je určeno Litevské republice a vztahuje se k systému předčasného odchodu do důchodu v rámci produkce zemědělských komodit (rozpočtová položka: 6711);
 —
 uložil Evropské komise náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod vycházejí z porušení unijního práva:
 Komise tím, že přijala napadené rozhodnutí, porušila čl. 52 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 (1) ve spojení se zásadou proporcionality, jelikož:
 (1)
 Komise, aniž náležitě zohlednila povahu porušení pravidel a finanční újmu způsobenou Unii, použila paušální opravu, i když informace poskytnuté na základě následných ověření všech žádostí, jež provedla Litva vhodným a přiměřeným způsobem, umožnily s přesností určit finanční újmu skutečně vzniklou Evropské unii. Vláda Litevské republiky tvrdí, že následná ověření provedená litevskými orgány jsou vhodným prostředkem k určení skutečné finanční újmy, protože:
 —
 kritéria zvolená pro ověřování jsou v souladu s koncepcí produkce zemědělských komodit;
 —
 Komise nesprávně propojila koncepci zemědělské produkce komodit s koncepcí částečně soběstačných hospodářství;
 —
 Komise nevzala v úvahu cíle Litevské republiky a opatření, která byla jasně stanovena v programových dokumentech pro rozvoj venkova.
 (2)
 V každém případě Komise nesprávně uplatnila nadměrnou finanční opravu ve výši 5 %, neboť tato oprava se má použít pouze, pokud je riziko ztráty pro rozpočet EU významné, přičemž ověření provedená a informace předložené ze strany Litevské republiky prokazují, že by mohlo vzniknout jen malé finanční riziko pro rozpočet EU.
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. L 347, s. 549).


text:
 11.8.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 261/6
 Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 22. května 2014 – Bilbaína de Alquitranes, SA a další v. Evropská agentura pro chemické látky (ECHA)
 (Věc C-287/13 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Nařízení (ES) č. 1907/2006 (nařízení REACH) - Článek 59 a příloha XIII - Identifikace látky, dehtová smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní‘ jako látky vzbuzující mimořádné obavy, která podléhá povolovacímu řízení - Rovné zacházení“)
 2014/C 261/08
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o. (zástupci: K. Van Maldegem, advokát)
 Další účastnice řízení: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: M. Heikkilä, W. Broere a T. Zbihlej, zmocněnci, ve spolupráci s J. Stuyckem a A.-M. Vandromme, advokáty)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zčásti odmítá a zčásti zamítá.
 2)
 Společnostem Bilbaína de Alquitranes SA, Cindu Chemicals BV, Deza a.s., Industrial Química del Nalón SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV et Rütgers Poland sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 252, 31.8.2013.


text:
 13.3.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 63/30
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Giudice di pace di Varese dne 17. prosince 2009 — Siddiquee Mohammed Mohiuddin v. Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
 (Věc C-541/09)
 2010/C 63/49
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Giudice di pace di Varese
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Siddiquee Mohammed Mohiuddin
 Žalovaný: Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
 Předběžné otázky
 1)
 Představují ustanovení článku 4 ve spojení s ustanoveními článku 6 nařízení Společenství č. 882/04 (1) subjektivní právo jednotlivců podléhat kontrolám v oblasti potravin a nápojů výlučně ze strany osob, jež splňují požadavky vyjmenované v nařízení, jehož se lze dovolávat v soudním řízení a jež lze namítat proti sankčním nárokům členských států?
 2)
 V případě, že nikoli, spadá směrnice 2000/13/ES (2) v souvislosti s právní úpravou Společenství týkající se označování potravin a nápojů do oblasti hygienických předpisů?
 3)
 Brání směrnice 76/768 (3), ve znění pozdějších úprav, nebo jiné relevantní právní předpisy Společenství, tomu, aby členský stát mohl upravit odpovědnost hospodářských subjektů v odvětví, a zbavit tak obchodníka odpovědnosti z důvodu jeho činnosti?
 4)
 V případě, že nikoli, musí být článek 6 směrnice, ve znění pozdějších úprav, chápán tak, že zakládá solidární odpovědnost výrobce kosmetického prostředku a pouhého obchodníka, který se neúčastní fáze výroby, balení a označování kosmetických prostředků?
 (1) Úř. věst. L 165, s. 1; Zvl. vyd. 03/45, s. 200.
 (2) Úř. věst. L 109, s. 29; Zvl. vyd. 15/05, s. 75.
 (3) Úř. věst. L 262, s. 169; Zvl. vyd. 13/03, s. 285.


text:
 10.11.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 269/72
 Žaloba podaná dne 13. září 2007 – Torijano Montero v. Rada
 (Věc F-91/07)
 (2007/C 269/132)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Javier Torijano Montero (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues, R. Albelice a Ch. Bernard-Glanz, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit oznámení o volném pracovním místě ze dne 31. října 2006 zveřejněné Generálním sekretariátem Rady prostřednictvím sdělení zaměstnancům č. 171/06 o pracovním místě vedoucího útvaru „vnější bezpečnost“ bezpečnostního úřadu Rady;
 —
 zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 31. května 2007, kterým se zamítá stížnost žalobce;
 —
 uvědomit OOJ o důsledcích zrušení napadených rozhodnutí, a zejména opětovně zvážit podmínky platové třídy požadované v oznámení o volném pracovním místě proto, aby žalobce mohl podat svou kandidaturu;
 —
 uložit Radě náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobce, úředník zařazený do platové třídy AD 6, namítá, že výše uvedené oznámení o volném pracovním místě vyhrazuje úředníkům zařazeným alespoň do platové třídy AD 8 možnost podat kandidaturu na místo vedoucího útvaru „vnější bezpečnost“ bezpečnostního úřadu Rady, pracovní místo k obsazení v rámci platové třídy AD 11.
 Žalobce se poté, co připomněl, že v rámci věci F-76/05 (1) požaduje zařazení do platové třídy AD 8, dovolává porušení zásady legitimního očekávání tím, že obsazení dotčeného pracovního místa bude mít pro něj za následek, že pozbude své současné postavení vedoucího sektoru „vnější bezpečnost/ochrana misí“ ve prospěch kandidáta, který bude vybrán.
 Žalobce krom toho uplatňuje porušení zájmu služby, pokud jde o podmínku platové třídy požadované v oznámení o volném pracovním místě, která neumožňuje, aby byla jeho kandidatura zohledněna navzdory tomu, že by byl nejvhodnější osobou pro výkon funkcí uvedených v oznámení o volném pracovním místě. Navíc správa neobjasnila, čím měl být odůvodněn zájem služby odchýlit se od čl. 31 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropských společenství, podle kterého jsou úředníci jmenování do platových tříd AD 5 až AD 8.
 Žalobce nakonec tvrdí, že správa porušila zásadu rovného zacházení a že se dopustila zjevně nesprávného posouzení.
 (1) Úř. věst. C 281, 12.11.2005, s. 23 (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-302/05 a postoupená Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


text:
 18.6.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 179/21
 Žaloba podaná dne 8. března 2011 — ZZ v. Rada
 (Věc F-26/11)
 2011/C 179/35
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí nezařadit žalobce na seznam osob povýšených do platové třídy AD13 při povyšování v roce 2010 a uložení povinnosti žalované nahradit žalobci nemajetkovou újmu, kterou utrpěl.
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nezařadit žalobce na seznam osob povýšených do platové třídy AD 13 při povyšování v roce 2010, kteréžto rozhodnutí vyplývá ze sdělení zaměstnancům č. 80/10 ze dne 26. dubna 2010 a ze sdělení zaměstnancům č. 81/10 ze dne 26. května 2010;
 —
 v případě potřeby zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce;
 —
 v případě potřeby zrušit rozhodnutí o povýšení úředníků platové třídy AD 12 povýšených do platové třídy AD 13 při povyšování v roce 2010 (sdělení zaměstnancům č. 80/10 ze dne 26. dubna 2010 a sdělení zaměstnancům č. 81/10 ze dne 26. května 2011);
 —
 uložit žalované, aby žalobci uhradila částku 150 000 eur jako náhradu utrpěné nemajetkové újmy;
 —
 uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


text:
 22.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 68/45
 Žaloba podaná dne 27. listopadu 2015 – ZZ v. Parlament
 (Věc F-146/15)
 (2016/C 068/58)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí Parlamentu, kterým byla zamítnuta žádost o převod bodů za zásluhy z hodnotících posudků žalobce, které byly vyhotoveny od jeho povýšení do platové třídy AD 12.
 Návrhová žádání žalobce
 —
 Zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 8. dubna 2015, kterým byla zamítnuta žádost o převod bodů za zásluhy z hodnotících posudků žalobce, které byly vyhotoveny od jeho povýšení do platové třídy AD 12;
 —
 uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


text:
 21.7.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 217/31
 Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 24. května 2012 — Alionescu v. Komise
 (Věc F-91/11)
 (Veřejná služba - Přijímání zaměstnanců - Otevřené výběrové řízení - Rozhodnutí o prosloužení lhůty pro zápis - Neexistence stížnosti - Zjevná nepřípustnost)
 2012/C 217/66
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Ciprian-Calin Alionescu (Etterbeek, Belgie) (zástupce: M. Stănculescu, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí EPSO o šestihodinovém prodloužení lhůty k podání žádostí o pracovní místo v rámci otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/206-207/11.
 Výrok usnesení
 1)
 Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.
 2)
 C.-C. Alionescu ponese vlastní náklady řízení.


text:
 23.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 288/4
 Kasační senát
 (2010/C 288/07)
 Dne 14. září 2010 rozhodl Tribunál, že se kasační senát skládá na období od 20. září 2010 do 31. srpna 2011 z předsedy Tribunálu a podle rotačního systému ze dvou předsedů senátů.
 Soudci, kteří zasedají s předsedou kasačního senátu za účelem vytvoření rozšířeného kolegia o pěti soudcích, jsou tři soudci kolegia, jemuž byla věc původně předložena, a podle rotačního systému dva předsedové senátů.