text:
 2.4.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 82/33
 Žaloba podaná dne 20. ledna 2005 Viasat Broadcasting UK Ltd proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-16/05)
 (2005/C 82/62)
 Jednací jazyk: dánština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 20. ledna 2005 žaloba směřující proti Komisi Evropských společenství podaná Viasat Broadcasting UK Ltd, West Drayton (Spojené království), zastoupenou Simonem Eversem Hjelmborgem, advokátem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 1.
 zrušil bod 55 rozhodnutí Komise ze dne 6. října 2004 ve věci státní podpory č. N 313/2004 – Dánsko (C(2004)3632 konečné) týkající se rekapitalizace TV2/DANMARK A/S;
 2.
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Napadené rozhodnutí se týká plánu na rekapitalizaci státem vlastněné veřejnoprávní televizní společnosti TV2/DANMARK A/S. Rekapitalizace, která zahrnuje vložení kapitálu a konverzi dluhů na vlastní kapitál, byla shledána jako nezbytná v důsledku rozhodnutí Komise ze dne 19. května 2004 (1), kterým Komise Dánsku uložila vymoci zpět státní podporu poskytnutou protiprávně TV2/DANMARK A/S, což by vedlo ke konkursu společnosti.
 Podle napadeného rozhodnutí Komise nemohla vyloučit možnost, že zamýšlená rekapitalizace TV2 by mohla obsahovat prvky státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES. V bodě 55 napadeného rozhodnutí však Komise shledala, že všechny prvky státní podpory, které mohou být spojeny s plánovanou rekapitalizací TV2, jsou slučitelné se společným trhem na základě čl. 86 odst. 2 ES.
 Na podporu svých návrhů žalobkyně uplatňuje, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení tím, že neurčila, že plán na rekapitalizaci je neslučitelný s čl. 87 odst. 1 ES. Toto tvrzení je založeno mimo jiné na následujících skutečnostech:
 —
 důvodem, proč TV2/DANMARK A/S usiluje o rekapitalizaci, je požadavek na vrácení protiprávní státní podpory, takže povolení poskytnutí nové podpory (rekapitalizace) by znamenalo, že čl. 87 odst. 1 ES a rozhodnutí Komise ze dne 19. května 2004 by ztratily svůj vlastní význam;
 —
 rekapitalizaci, při níž vlastní kapitál dosáhne optimální struktury kapitálu, nelze považovat za slučitelnou se zásadou investora v podmínkách tržního hospodářství;
 —
 TV2/DANMARK A/S dosáhla v roce 2003 zisku bez státní podpory, což ukazuje, že společnost je schopna sama vytvořit požadovaný vlastní kapitál; a
 —
 optimální struktura kapitálu není nezbytná k tomu, aby TV2/DANMARK A/S mohla plnit své závazky veřejné služby.
 Žalobkyně krom toho uplatňuje, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení tím, že shledala, že všechny prvky státní podpory, které mohou být spojeny s rekapitalizací, jsou slučitelné se společným trhem na základě čl. 86 odst. 2 ES. Toto tvrzení je založeno mimo jiné na následujících skutečnostech:
 —
 působnost čl. 86 odst. 2 ES je omezeno na vyrovnání čistých dodatečných nákladů spojených s poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu (veřejné služby), takže toto ustanovení se nevztahuje na investice státu do společností, jež mají poskytovat tyto služby;
 —
 investice dánského státu do TV2/DANMARK A/S (rekapitalizace) není vyrovnáním za zakoupené poskytování veřejné služby, a není tedy vyrovnáním čistých dodatečných nákladů vyplývajících ze závazků veřejné služby;
 —
 nezdá se, že TV2/DANMARK A/S má čisté dodatečné náklady spojené se svými závazky veřejné služby;
 —
 Komise nepřezkoumala definici veřejné služby, a přijala tak velmi širokou definici tohoto výrazu, na základě níž představuje celá programová nabídka TV2/DANMARK A/S veřejnou službu, což zbavuje smyslu kritérium přiměřenosti podle čl. 86 odst. 2 ES; a
 —
 článek 86 odst. 2 ES nemůže zakládat výjimku pro státní podporu, jež byla poskytnuta se záměrem učinit státní společnosti atraktivní při jejich prodeji státem.
 Žalobkyně konečně tvrdí, že Komise měla posoudit plánovanou rekapitalizaci pouze na základě čl. 87 odst. 2, čl. 87 odst. 3 ES, zejména čl. 87 odst. 3 písm. c) ES, a pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (2), a že plánovaná rekapitalizace nesplňuje podmínky pro výjimku na základě těchto ustanovení.
 (1) Rozhodnutí Komise C(2004)1814 konečné ze dne 19. května 2004 ve věci C 2/2003 (ex NN 22/2002) o opatřeních přijatých Dánskem ve prospěch TV2/DANMARK.
 (2) Sdělení Komise, Úř. věst. C 244 ze dne 1. října 2004, s. 2.


text:
 28.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 245/23
 Žaloba podaná dne 8. května 2014 – Novomatic v. OHIM – Granini France (HOT JOKER)
 (Věc T-326/14)
 2014/C 245/31
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakousko) (zástupce: W. M. Mosing, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Granini France (Macon, Francie)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 6. února 2014 ve věci R 589/2013-2, což bude mít za následek zamítnutí námitky a zápis ochranné známky Společenství č. 9 5 94 458 tak, jak bylo navrženo;
 —
 uložil žalovanému a – v případě, že předloží písemné vyjádření – další účastnici řízení před OHIM náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před Tribunálem a v odvolacím řízení před OHIM.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „HOT JOKER“ pro výrobky zařazené do tříd 9 a 28 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 5 94 458
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Granini France
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „joker +“ pro výrobky zařazené do tříd 28 a 41
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009; porušení článku 75 a násl. nařízení č. 207/2009; porušení povinnosti OHIM vykonávat své pravomoci v souladu s obecnými zásadami práva Evropské unie.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 28.11.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 441/29
 Žaloba podaná dne 23. září 2016 – Trasta Komercbanka a další v. ECB
 (Věc T-698/16)
 (2016/C 441/34)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Trasta Komercbanka AS (Riga, Litva) a 6 dalších (zástupci: O. Behrends, L. Feddern a M. Kirchner, advokáti)
 Žalovaná: Evropská centrální banka
 Návrhová žádání
 Žalobci navrhují, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí ECB ze dne 3. března 2016 o odebrání bankoví licence společnosti Trasta Komercbanka AS a
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládají žalobci sedm žalobních důvodů.
 1.
 První žalobní důvod vychází z toho, že ECB porušila článek 24 nařízení o jednotném mechanismu dohledu (1) a související ustanovení ve spojení s přezkumem dřívějšího rozhodnutí ECB správní revizní komisí.
 2.
 Druhý žalobní důvod vychází z toho, že ECB nepřezkoumala a neposoudila důkladně a nestranně všechny skutečnosti, mimo jiné tím, že náležitě nereagovala na okolnost, že informace a dokumenty předložené místním lotyšským regulačním orgánem nebyly správné.
 3.
 Třetí žalobní důvod vychází z toho, že ECB porušila zásadu proporcionality, jelikož neuznala, že byla k dispozici alternativní opatření.
 4.
 Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že ECB porušila zásadu rovného zacházení.
 5.
 Pátý žalobní důvod vychází z toho, že porušila článek 91 a bod 75 odůvodnění nařízení o jednotném mechanismu dohledu a dopustila se zneužití pravomoci.
 6.
 Šestý žalobní důvod vychází z toho, že ECB porušila zásadu legitimního očekávání a zásadu právní jistoty.
 7.
 Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že ECB porušila procesní pravidla, včetně práva být vyslechnut, práva na přístup ke spisu, práva na dostatečné odůvodnění rozhodnutí, a porušila čl. 83 odst. 1 rámcového nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
 (1) Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63).


text:
 7.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 212/45
 Žaloba podaná dne 21. dubna 2014 – ZZ v. Rada
 (Věc F-38/14)
 2014/C 212/57
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Předmět a popis sporu
 Veřejná služba – Návrh na zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Rady o uložení sankce ve formě zbavení funkce se snížením příspěvku v invaliditě ve výši 15 % až do věku odchodu do důchodu
 Návrhová žádání žalobce
 —
 Prohlásit tuto žalobu za přípustnou,
 —
 zrušit napadené rozhodnutí a v případě potřeby i rozhodnutí o zamítnutí stížnosti,
 —
 uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


text:
 7.7.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 155/36
 Žaloba podaná dne 7. května 2007 – COFAC v. Komise
 (Věc T-159/07)
 (2007/C 155/66)
 Jednací jazyk: portugalština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: COFAC – Cooperativa de Formação e Animação Cultural, crl (Lisabon, Portugalsko) (zástupce: Luís Gomes, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 Zrušit na základě článku 230 ES rozhodnutí Komise D(2004)24253 ze dne 9. listopadu 2004 o snížení finančního příspěvku z Evropského sociálního fondu (ESF) přiznaného žalobkyni rozhodnutím C(87)0860 ze dne 30. dubna 1987 (spis č. 870927 P1);
 —
 uložit Komisi Evropských společenství náhradu veškerých nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-158/07.


text:
 1.5.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 113/52
 Žaloba podaná dne 17. února 2010 — Embraer a další v. Komise
 (Věc T-75/10)
 2010/C 113/84
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Empresa Brasileira de Aeronáutica, SA (Embraer) (São José dos Campos, Brazílie), Embraer Aviation Europe SAS (EAE) (Villepinte, Francie), Indústria Aeronáutica de Portugal SA (OGMA) (Alverca do Ribatejo, Portugalsko) (zástupci: U. O’Dwyer a A. Martin, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhové žádání žalobkyň
 —
 zrušit napadené rozhodnutí,
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 4541 v konečném znění ze dne 17. června 2009, kterým se prohlašuje za slučitelnou se společným trhem podpora poskytnutá na náklady na výzkum a vývoj související s konstrukcí a výrobou leteckého výrobku poskytnutá orgány Spojeného království společnosti Bombardier (Short Brothers) [č. 654/2008] (1). Rozhodnutí Komise bylo přijato po předběžném posouzení na základě čl. 108 odst. 3 SFEU. Žalobkyně jsou soutěžitelé příjemce podpory a podaly stížnost proti navrhované podpoře, kterou požádaly Komisi, aby zahájila formální vyšetřovací řízení.
 Na podporu svého návrhu na zrušení předkládají žalobkyně následující žalobní důvody:
 Zaprvé tvrdí, že Komise se při svém předběžném posouzení slučitelnosti státní podpory se společným trhem setkala s vážnými obtížemi, a byla tedy povinna zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Krom toho uvádí, že Komise tím, že nezahájila formální řízení odepřela žalobkyním a jiným dotčeným stranám právo být vyslechnuty v průběhu přezkumu Komise. To podle žalobkyň představuje vadu řízení v rozporu se Smlouvou.
 Vážné obtíže, se kterými se Komise setkala, vyplývají konkrétně z následujících skutečností:
 —
 délka a okolnosti předběžného posouzení;
 —
 skutečnost, že Komise nevymezila trh pro křídla letadel se 100-149 sedadly jako relevantní výrobkový trh;
 —
 skutečnost, že Komise neprovedla analýzu vlivu státní podpory na hospodářskou soutěž na trhu s křídly letadel se 100-149 sedadly;
 —
 Komisí provedená analýza vlivu státní podpory na hospodářskou soutěž pro dokončená letadla se 100-149 sedadly byla nedostatečná a neúplná.
 Zadruhé žalobkyně tvrdí, že skutečnost, že Komise vymezila údajný trh pro letecké konstrukce a nevymezila relevantní trh pro křídla letadel se 100-149 sedadly představuje zjevně nesprávné posouzení slučitelnosti podpory se společným trhem provedené podle čl. 107 odst. 3 písm. c).
 Zatřetí žalobkyně tvrdí, že skutečnost, že Komise neprovedla analýzu vlivu státní podpory na hospodářskou soutěž na trhu s křídly letadel se 100-149 sedadly představuje zjevně nesprávné posouzení slučitelnosti podpory se společným trhem provedené podle čl. 107 odst. 3 písm. c).
 Začtvrté žalobkyně uplatňují, že Komisí provedená nedostatečná a neúplná analýza vlivu státní podpory na hospodářskou soutěž pro dokončená letadla se 100-149 sedadly představuje zjevně nesprávné posouzení slučitelnosti podpory se společným trhem provedené podle čl. 107 odst. 3 písm. c).
 (1) Úř. věst. 2009 C 298, s. 2


text:
 26.1.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 26/32
 Usnesení Tribunálu ze dne 11. listopadu 2014 – LemonAid Beverages v. OHIM – Pret a Manger (Europe) (Lemonaid)
 (Věc T-298/13) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
 (2015/C 026/40)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: LemonAid Beverages GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: U. Lüken a J. Natzel, advokáti, a P. Brownlow, solicitor)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Pret a Manger (Europe) Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: A. Tsoutsanis, advokát, a S. Croxon, solicitor)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. března 2013 (věc R 276/2012-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Pret à Manger (Europe) Ltd a LemonAid Beverages GmbH
 Výrok
 1.
 O žalobě již není třeba rozhodovat.
 2.
 Žalobkyně a další účastnice řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.
 (1) Úř. věst. C 215, 27.7.2013.


text:
 27.2.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 51/12
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. prosince 2009 — Evropská komise v. Belgické království
 (Věc C-120/09) (1)
 („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 1999/31/ES - Ukládání odpadů na skládky - Pojmy „podzemní úložiště“, „skládkový plyn“ a „eluát“ - Povinnost stanovit krizové hodnoty, při jejichž překročení lze mít za to, že skládka má významný nepříznivý účinek na jakost podzemních vod - Neprovedení do práva Valonského regionu ve stanovené lhůtě“)
 2010/C 51/18
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. van Beek a J.-B. Laignelot, zmocněnci)
 Žalované: Belgické království (zástupce: T. Materne, zmocněnec)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Neúplné provedení čl. 2 písm. f), j) a k) a přílohy III bodu 4 písm. C) směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 228) do valonského práva — Pojmy „podzemní úložiště“, „skládkový plyn“ a „eluát“ — Povinnost stanovit krizové hodnoty, při jejichž překročení lze mít za to, že skládka má významný nepříznivý účinek na jakost podzemních vod
 Výrok
 1)
 Belgické království tím, že nezajistilo provedení čl. 2 písm. f), j) a k) a přílohy III bodu 4 písm. C) směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů do práva Valonského regionu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.
 2)
 Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


text:
 24.5.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 128/38
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 8. dubna 2008 – Bordini v. Komise
 (Věc F-134/06) (1)
 (Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Opravný koeficient - Členský stát bydliště - Pojem bydliště - Pojem „hlavní bydliště“ - Doklady)
 (2008/C 128/80)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Giovanni Bordini (Douvres, Spojené království) (zástupci: L. Levi, C. Ronzi a I. Perego, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. J. Currall a M. D. Martin, zmocněnci)
 Předmět věci
 Veřejná služba – Jednak zrušení rozhodnutí Komise ze dne 25. ledna 2006 neuznat žalobci, že žalobce má bydliště ve Spojeném království, a proto na jeho důchod nepoužít opravný koeficient pro tento stát, a jednak návrh na náhradu škody
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Komise Evropských společenství ponese kromě vlastních nákladů řízení, také polovinu nákladů vynaložených G. Bordinim na neformální schůzku dne 5. června 2007.
 3)
 Giovanni Bordini ponese vlastní náklady řízení, vyjma poloviny nákladů, které vynaložil na neformální schůzku dne 5. června 2007.
 (1) Úř. věst. C 326, 30.12.2006, s. 87.


text:
 1.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 31/12
 Žaloba podaná dne 8. listopadu 2013 — Groupe Canal + a Canal + France v. OHIM — Euronews (News+)
 (Věc T-591/13)
 2014/C 31/21
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Groupe Canal + SA (Issy-les-Moulineaux, Francie); a Canal + France (Issy-les-Moulineaux) (zástupce: L. Barissat, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Euronews (Ecully, Francie)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:
 —
 určil, že mezi přihlašovanou ochrannou známkou NEWS+ a starší slovní ochrannou známkou ACTU+ č. 063 457 667 existuje nebezpečí záměny nebo asociace ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, pokud jde o sporné služby;
 —
 změnit rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 9. září 2013 v bodech 23 až 35 a zamítl přihlášku ochranné známky NEWS+ č. 9 141 003;
 —
 podpůrně zrušil rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 9. září 2013, kterým bylo zamítnuto odvolání a v rozporu s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 potvrzeno napadené rozhodnutí, kterým byly zamítnuty námitky podané proti přihlášce ochranné známky Společenství NEWS+ č. 9141 003 na základě starší ochranné známky ACTU+ č. 063 457 667.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Euronews
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „News+“ pro výrobky a služby tříd 35, 38 a 41 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 141 003
 Majitelky ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Francouzská ochranná známka „ACTU+“ pro výrobky a služby tříd 9, 28, 35, 38, 39 a 41
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 2.4.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 82/12
 Žaloba podaná dne 28. ledna 2005 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice
 (Věc C-31/05)
 (2005/C 82/25)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 28. ledna 2005 žaloba směřující proti Francouzské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Michaelem Shotterem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
 Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:
 1.
 určil, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se
 —
 směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení („přístupová“ směrnice), Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7;
 —
 směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací („autorizační“ směrnice), Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21;
 —
 směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací („rámcová“ směrnice), Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33;
 nebo v každém případě tím, že Komisi o takových předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 18 přístupové směrnice, z článku 18 autorizační směrnice a z článku 28 rámcové směrnice.
 2.
 uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty:
 Lhůta stanovená pro provedení směrnic do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 24. července 2003.


text:
 1.3.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 61/12
 Žaloba podaná dne 12. prosince 2013 — dm-drogerie markt v. OHIM — Diseños Mireia (D and M)
 (Věc T-662/13)
 2014/C 61/21
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Německo) (zástupci: O. Bludovsky a C. Mellein, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Diseños Mireia, SL (Barcelona, Španělsko)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. září 2013 v odvolacím řízení R 911/2012-1 a zrušil dotčenou ochrannou známku;
 —
 podpůrně zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. září 2013 v odvolacím řízení R 911/2012-1 a vrátil věc;
 —
 podpůrněji zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. září 2013 v odvolacím řízení R 911/2012-1.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka tvořená písmeny „D“ a „M“ pro výrobky ze třídy 14 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 737 917
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně
 Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Společenství „dm“, zapsaná pod č. 3 984 044, pro výrobky ze třídy 14
 Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství.


text:
 19.12.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 475/12
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) dne 3. října 2016 – Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues v. José Manuel Proença Salvador a další
 (Věc C-514/16)
 (2016/C 475/18)
 Jednací jazyk: portugalština
 Předkládající soud
 Tribunal da Relação de Guimarães
 Účastníci původního řízení
 Odvolatelé: Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues
 Odpůrci: José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros — Companhia de Seguros de Ramos Reais, S.A., Jorge Oliveira Pinto
 Předběžné otázky
 1)
 Uplatní se povinnost uzavřít pojištění, která je stanovena v čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 72/166/EHS (1) ze dne 24. dubna 1972 a která vyplývá z provozu vozidel s obvyklým stanovištěm na území jednotlivých členských států, na používání vozidel na veškerých veřejných či soukromých místech výlučně v případech, kdy jsou tato vozidla v pohybu, nebo i v případech, kdy se nepohybují, avšak mají spuštěný motor?
 2)
 Spadá do výše uvedeného pojmu provoz vozidel, pro účely čl. 3 odst. 1 výše uvedené směrnice 72/166, zemědělský traktor stojící na rovné polní cestě venkovské usedlosti, který je, jak je obvyklé, používán k vykonávání zemědělských prací (postřik herbicidy na vinici), přičemž má spuštěný motor za účelem pohánění čerpadla umístěného na kanystru s herbicidem, a který za výše uvedených okolností v důsledku půdního sesuvu způsobeného souběhem následujících jevů:
 —
 hmotnost traktoru,
 —
 chvění způsobené motorem traktoru a čerpadlem v ústí postřikovače umístěného v zadní části traktoru,
 —
 silné deště,
 —
 sjel na čtyři pracovníky vykonávající zmíněnou práci na níže položených pozemcích a způsobil smrt jedné z pracovnic, která přidržovala hadici, kterou se postřik prováděl?
 3)
 Pokud budou odpovědi na obě výše uvedené předběžné otázky kladné, brání tento výklad pojmu provoz vozidel, který je uveden v čl. 3 odst. 1 směrnice 72/166, vnitrostátní právní úpravě (čl. 4 odst. 4 nařízení s mocí zákona č. 291/2007 ze dne 21. srpna 2007), podle níž je povinnost uzavřít pojištění, která je stanovena ve výše uvedeném čl. 3 odst. 1, vyloučena v případech, kdy se vozidla používají k čistě zemědělským nebo průmyslovým účelům?
 (1) Směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. L 103, s. 1.


text:
 24.3.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 69/27
 Žaloba podaná dne 9. února 2007 – Lactalis Gestion Lait a Lactalis Investissements v. Rada
 (Věc T-29/07)
 (2007/C 69/56)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Lactalis Gestion Lait SNC a Lactalis Investissements SNC (Laval, Francie) (zástupce: A. Philippart, advokát)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhové žádání žalobkyň
 —
 určit, že první pododstavec článku 1 směrnice 67/227/EHS, osvětlený čtvrtým bodem odůvodnění, ukládá členským státům zrušit a nahradit systémy kumulativních vícefázových daní narušující hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy;
 —
 určit, že třetí pododstavec článku 1 směrnice 67/227/EHS, osvětlený osmým bodem odůvodnění, zakazuje (starým i novým) členským státům zachovávat nebo zavádět opatření spojená s paušálními dovozními či vývozními náhradami na základě daní z obratu pro obchod mezi členskými státy;
 —
 určit, že článek 1 směrnice 67/227/EHS nahrazuje kumulativní systémy vícefázových daní společným systémem daně z přidané hodnoty a že napříště musí být zachovávání nebo zavádění kumulativních vícefázových daní narušujících hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy zakázáno;
 —
 určit, že na rozdíl od cíle, který si stanovila, poskytuje směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty tím, že zrušuje první směrnici 67/227/EHS, s výjimkou článku 2 definujícího vlastnosti DPH, neúplný a mylný obrázek o stávajících právních předpisech v oblasti DPH a narušuje harmonizaci právních předpisů týkajících se daní z obratu;
 —
 určit, že Rada tím, že odstraňuje veškeré odkazy na zásadu zákazu kumulativních vícefázových daní, a tím, že takto umožňuje zachovávání a opětné zavádění daní z obratu, které mohou narušovat hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy, porušuje cíle stanovené články 3 a 93 ES a přímo a individuálně zasahuje do zájmů žalobců;
 —
 zrušit článek 411-1 směrnice 2006/112/ES v části, ve které zrušuje body 4 a 8 odůvodnění a první a třetí pododstavec článku 1 směrnice Rady 67/227/ES a zjevně porušuje články 3 a 93 ES;
 —
 uložit Radě náhradu nevratných nákladů řízení vynaložených žalobci v řízení v projednávané věci.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Projednávanou žalobou žádají žalobci zrušení článku 411-1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) v části, ve které zrušuje první a třetí pododstavec článku 1 první směrnice Rady (67/227/EHS) ze dne 11. dubna 1967 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (2), stanovující odstranění a zakazující zachování nebo zavádění kumulativních vícefázových daní.
 Žalobci tvrdí, že Rada tím, že přijala takovou směrnici, porušuje cíle Smlouvy uvedené v článcích 3 a 93 ES, které stanoví harmonizaci právních předpisů týkajících se daní z obratu. Rovněž uplatňují, že zrušení směrnice 67/227/EHS směrnicí 2006/112/ES vyvolává zpochybnění zásady zákazu kumulativních vícefázových daní, které dle žalobců mohou samotnou svojí povahou narušovat podmínky hospodářské soutěže a obchod mezi členskými státy.
 (1) Úř. věst. L 347, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 71, s. 1301; Zvl. vyd. 09/01, s. 3.


text:
 9.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 325/53
 Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-309/13
 (
 „Úřední věstník Evropské unie“ C 226 ze dne 3. srpna 2013, s. 23
 )
 2013/C 325/86
 Sdělení v Úředním věstníku týkající se věci T-309/13, Enosi Mastichoparagogon v. OHIM — Gaba International (ELMA) je třeba číst takto:
 „Žaloba podaná dne 7. června 2013 — Enose Mastichoparagogon v. OHIM — Gaba International (ELMA)
 (Věc T-309/13)
 2013/C 325/86
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Řecko) (zástupce: A. Malamis, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Gaba International Holding AG (Therwil, Švýcarsko)
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 26. března 2013, ve věci R 1539/2012-4;
 —
 uložil OHIM a další účastnici řízení před odvolacím senátem (subjektu, který podal námitku v námitkovém řízení a odpůrkyni v řízení před odvolacím senátem OHIM), aby nesli vlastní náklady řízení a uhradili náklady řízení přihlašovatele ochranné známky Společenství (žalobce).
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „ELMA“ pro výrobky zařazené do třídy 5 — mezinárodní zápis pro Evropské společenství 900 845
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis slovní ochranné známky Společenství „ELMEX“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 5 a 21
 Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.“


text:
 9.5.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 116/2
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgie) – Trestní řízení proti Ioannisu Doulamisovi
 (Věc C-446/05) (1)
 (Článek 81 ES ve spojení s článkem 10 ES - Vnitrostátní právní předpisy zakazující reklamu v oblasti poskytování zubní péče)
 (2008/C 116/03)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Tribunal de première instance de Bruxelles
 Účastník původního trestního řízení
 Ioannis Doulamis.
 Za přítomnosti: Union des Dentistes et Stomatologistes de Belgique (UPR), Jeana Totolidise
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal de première instance de Bruxelles – Výklad článku 81, čl. 10 odst. 2 a čl. 3 bod 1 písm. g) Smlouvy o založení ES – Vnitrostátní předpisy zakazující jakoukoliv reklamu v oblasti zubní péče
 Výrok
 Článek 81 ES ve spojení s čl. 3 odst. 1 písm. g) ES a čl. 10 druhým pododstavcem ES nebrání takovým vnitrostátním právním předpisům, jako je zákon ze dne 15. dubna 1958 o reklamě v oblasti zubní péče, které zakazují každému a poskytovatelům zubní péče v rámci svobodného povolání nebo zubařské praxe využít jakoukoli reklamu v oblasti zubní péče.
 (1) Úř. věst. C 48, 25.2.2006.


text:
 22.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 52/34
 Rozsudek Tribunálu ze dne 15. ledna 2014 — Stols v. Rada
 (Věc T-95/12 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Veřejná správa - Úředníci - Povyšování - Povyšovací řízení 2007 - Rozhodnutí o nepovýšení dotyčného do platové třídy AST 11 - Srovnání zásluh - Přezkum zjevně nesprávného posouzení soudem)
 2014/C 52/61
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Willem Stols (Halsteren, Nizozemí) (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)
 Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a A. Jensen, zmocněnci)
 Předmět
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 13. prosince 2011, Stols v. Rada (F-51/08 RENV, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) směřující ke zrušení uvedeného rozsudku
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Willem Stols ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie v tomto stupni řízení.
 (1) Úř. věst. C 126, 28.4.2012.


text:
 2.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 294/39
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – Avebe v. Komise
 (Věc T-314/01) (1)
 („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Glukonát sodný - Článek 81 ES - Pokuta - Možnost přičíst protiprávní jednání sdružení bez vlastní právní subjektivity jeho mateřské společnosti - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 - Práva obhajoby - Dokumenty zprošťující odpovědnosti - Zásada proporcionality - Povinnost odůvodnění“)
 (2006/C 294/83)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Coöperatieve Verkoop- en Productievereniging van Aaardappelmeel en Derivaten Avebe BA (Veendam, Nizozemsko) (zástupce: C. Dekker, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bouquet, A. Whelan a W. Wils, zmocněnci, ve spolupráci s M. van der Woudem, advokátem)
 Předmět věci
 Zrušení článku 1 rozhodnutí K(2001) 2931 konečné ze dne 2. října 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (COMP/E-1/36.756 – glukonát sodný) v rozsahu, v jakém je určen žalobkyni, nebo podpůrně zrušení článku 3 uvedeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém je určen žalobkyni.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Coöperatieve Verkoop- en Productievereniging van Aardappelmeel en Derivaten Avebe BA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 68, 16.3.2002.


text:
 8.9.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 273/19
 Žaloba podaná dne 6. července 2012 — Zweckverband Tierkörperbeseitigung v. Komise
 (Věc T-309/12)
 2012/C 273/33
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Německo) (zástupce: A. Kerkmann, advokátka)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 25. dubna 2012 o státní podpoře SA.25051 (C-19/2010) (ex NN 23/2010), kterou Německo poskytlo ve prospěch Zweckverband Tierkörperbeseitigung v Porýní-Falci, v Sársku, v okrese Rheingau-Taunus a v okrese Limburg-Weilburg (spisová značka C(2012) 2557 final);
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce devět žalobních důvodů.
 —
 První žalobní důvod: porušení čl. 107 odst. 1 SFEU konstatováním, že žalobce je třeba považovat za podnik.
 Platba kompenzací slouží plnění úkolu veřejné služby mimo trh. V průběhu plnění tohoto úkolu nevykonával žalobce činnost podniku ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
 —
 Druhý žalobní důvod: porušení čl. 107 odst. 1 a čl. 106 odst. 2 SFEU konstatováním, že žalobci je kompenzací poskytnuta hospodářská výhoda a že se nejedná o službu obecného hospodářského zájmu.
 Prostřednictvím platby kompenzací jeho členů žalobce nezískává žádnou hospodářskou výhodu, neboť platba kompenzací je omezena na oblast plnění úkolu veřejné služby a nepředstavuje křížovou dotaci činností, které žalobce nabízí na trhu. Podpůrně se jedná o službu obecného hospodářského zájmu, který Komise popírá za hrubého porušení přezkumné pravomoci, již jí přiznává judikatura, což představuje nesprávné posouzení. Tímto jsou splněna též čtyři kritéria stanovená ve věci Altmark.
 —
 Třetí žalobní důvod: porušení čl. 107 odst. 1 SFEU spočívající v nesprávných zjištěních ohledně skutkových okolností narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu mezi členskými státy.
 Odstraňování vedlejších produktů živočišného původu kategorie 1 a 2 ve smyslu nařízení (ES) 1069/2009 není v Německu činností, která je otevřena pro trh, takže ohledně výlučného práva přiznaného žalobci právně přípustným způsobem nedochází k narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu.
 —
 Čtvrtý žalobní důvod: porušení čl. 106 odst. 2 SFEU nezohledněním podmínek schválení obsažených v tomto ustanovení.
 Komise při přezkumu nesprávně používá kritérium ekonomické efektivity a při překročení své přezkumné pravomoci se neomezuje na důkaz existence případné nadměrné kompenzace.
 —
 Pátý žalobní důvod: nepřihlédnutí k rozdělení pravomocí mezi Unií a členskými státy stanovenému v článku 14 SFEU; zároveň též porušení zásady subsidiarity (č. 5 odst. 3 SEU).
 Komise nebere na zřetel posuzovací pravomoci územních celků členských států při definování služeb obecného hospodářského zájmu.
 —
 Šestý žalobní důvod: porušení čl. 108 odst. 1 SFEU a čl. 1 odst. b) bodu v), článku 14 nařízení (ES) č. 659/1999 konstatováním, že platby kompenzací přestavují od roku 1998 novou podporu.
 Zjištění Komise vycházejí z nedostatečného posouzení skutkového stavu.
 —
 Sedmý žalobní důvod: porušení článku 2 SEU, článku 52 Listiny základních práv Evropské unie, čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) 659/1999 nezohledněním požadavků ochrany legitimního očekávání a zásady právní jistoty.
 Komise nesprávně vychází z toho, že se žalobce nemůže v důsledku rozsudku Bundesverwaltungsgericht ze dne 16. prosince 2010 (spisová značka 3 C 44.09) dovolávat ochrany legitimního očekávání, třebaže rozsudek výslovně popřel existenci podpory ve formě platby kompenzací určené žalobci. Jelikož tento rozsudek nabyl právní moci, Komise zároveň porušuje i zásadu právní jistoty.
 —
 Osmý žalobní důvod: porušení čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) 659/1999 nařízením členskému státu vyžádat si v plném rozsahu vrácení kompenzací od roku 1998 — porušení zásady nezbytnosti a proporcionality.
 Výzva Komise, aby si Německo od žalobce vyžádalo vrácení všech kompenzací poskytnutých od roku 1998, se jeví jako neúměrné, neboť nezohledňuje skutečnost, že žalobci vznikly v důsledku vyhrazení kapacit pro rozhodnutí jeho členů skutečné náklady, jež by nebyly kryty.
 —
 Devátý žalobní důvod: porušení čl. 107 odst. 1 SFEU konstatováním, že prostředky vynaložené na kompenzace za sanaci starých zátěží je třeba kvalifikovat jako státní podporu.
 Kompenzační prostředky použité na sanaci starých zátěží vyrovnávají strukturální nevýhodu, již měl žalobce na základě zákonného přidělení pozemků se starou zátěží spolkovou zemí Porýní-Falc, a tudíž nepředstavují podporu.


text:
 8.8.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 287/19
 Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2016 – Telefónica v. Komise
 (Věc T-216/13) (1)
 („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Portugalský a španělský telekomunikační trh - Doložka o nesoutěžení na iberském trhu začleněná do smlouvy, na jejímž základě společnost Telefónica nabývá podíl společnosti Portugal Telecom v brazilském mobilním telefonním operátorovi Vivo - Výhrada zákonnosti znějící ‚v rozsahu dovoleném zákonem‘ - Protiprávní jednání z hlediska účelu - Akcesorické omezení - Autonomie jednání žalobkyně - Potenciální konkurence - Protiprávní jednání z hlediska účinků - Výpočet výše pokuty - Návrh na výslech svědků“)
 (2016/C 287/22)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Telefónica, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez a E. Peinado Iríbar, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Giolito a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 306 final ze dne 23. ledna 2013 v řízení podle článku 101 SFEU (Věc COMP/39.839 – Telefónica v. Portugal Telecom) a podpůrně návrh na snížení pokuty.
 Výrok rozsudku
 1)
 Článek 2 rozhodnutí Komise C (2013) 306 final ze dne 23. ledna 2013 v řízení podle článku 101 SFEU (věc COMP/39.839 – Telefónica v. Portugal Telecom), se zrušuje v části týkající se stanovení pokuty uložené společnosti Telefónica, SA na částku 66 894 000 eur, a to v rozsahu, v němž byla tato částka stanovena na základě hodnoty tržeb zohledněné Evropskou komisí.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Společnost Telefónica ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení a nahradí jednu čtvrtinu nákladů řízení vynaložených Komisí. Komise ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení a nahradí jednu čtvrtinu nákladů řízení vynaložených společností Telefónica.
 (1) Úř. věst. C 156, 1. 6. 2013.


text:
 11.3.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 60/38
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. prosince 2005 – BIC v. OHIM
 (Věc T-262/04) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Trojrozměrná ochranná známka ve tvaru kamínkového zapalovače - Absolutní důvod pro zamítnutí - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Rozlišovací způsobilost získaná užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94“)
 (2006/C 60/74)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: BIC SA (Clichy, Francie) (zástupci: M.-P. Escande a A. Guillemin, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. dubna 2004 (věc R 468/2003 4), týkajícího se zápisu trojrozměrné ochranné známky představované tvarem kamínkového zapalovače jako ochranné známky Společenství
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 251, 9.10.2004


text:
 3.4.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 104/18
 Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Španělské království v. Evropská komise
 (Věc C-506/15 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) - Výdaje vyloučené z financování Evropskou unií - Nařízení (ES) č. 1698/2005, (ES) č. 1975/2006 a (ES) č. 796/2004 - Opatření na podporu rozvoje venkova - Oblasti s přírodním znevýhodněním - Kontroly na místě - Koeficient hustoty stáda - Počítání zvířat“)
 (2017/C 104/27)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Španělské království (zástupce: M. A. Sampol Pucurull, zmocněnec)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: I. Galindo Martín a G. von Rintelen, zmocněnci)
 Vedlejší účastnice podporující účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek: Francouzská republika (zástupci: D. Colas a A. Daly, zmocněnci)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 381, 16.11.2015.


text:
 1.8.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 180/47
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2009 — Bastos Viegas v. OHIM — Fabre Médicament (OPDREX)
 (Věc T-33/08) (1)
 („Ochranná známka společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství OPDREX - Starší národní slovní ochranná známka OPTREX - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009]“)
 2009/C 180/87
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Bastos Viegas, SA (Penafiel, Portugalsko) (zástupci: G. Marín Raigal a P. López Ronda, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: Ó. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Pierre Fabre Médicament SA (Boulogne Billancourt, Francie) (zástupci: J. Grau Mora, A. Angulo Lafora a M. Ferrándiz Avendaño, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. listopadu 2007 (věc R 1238/2006-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi Pierre Fabre Médicament SA a Bastos Viegas, SA
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti Bastos Viegas, SA, se ukládá náhrada nákladů.
 (1) Úř. věst. C 79, 29.3.2008.


text:
 14.9.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 302/61
 Žaloba podaná dne 30. června 2015 – Modas Cristal v. OHIM – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (KRISTAL)
 (Věc T-345/15)
 (2015/C 302/76)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Modas Cristal, SL (Santa Lucía, Španělsko) (zástupce: E. Manresa Medina, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama Anonim Sirketi (Denizli, Turecko)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Přihlašovatel: další účastnice v řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „KRISTAL“ – Přihláška č. 1 0 5 74 473
 Řízení před OHIM: námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. dubna 2015 ve věci R 341/2014-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí z důvodu, že užívání španělské ochranné známky č. 2 5 69 089„MODAS CRISTAL“ pro služby zařazené do třídy 35 je prokázáno a že nová přihláška ochranné známky Společenství je neslučitelná se španělskými ochrannými známkami č. 2 5 69 089„MODAS CRISTAL“ pro služby zařazené do třídy 35 a č. 2 7 63 821„home CRISTAL“ pro výrobky zařazené do třídy 24;
 —
 uložil OHIM a případným vedlejším účastníkům vystupujícím na jeho podporu náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 30.6.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 194/10
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 13. dubna 2012 — Sandler AG v. Hauptzollamt Regensburg
 (Věc C-175/12)
 2012/C 194/17
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Finanzgericht München
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Sandler AG
 Žalovaný: Hauptzollamt Regensburg
 Předběžné otázky
 1)
 Je nutno čl. 889 odst. 1 první pododstavec druhou odrážku prováděcího nařízení k CKS (1) vykládat v tom smyslu, že upravuje pouze případ žádosti o vrácení cla, kdy zboží bylo nejprve s použitím celní sazby třetí země propuštěno do volného oběhu, a později se ukázalo, že v okamžiku podání žádosti vlastně existovala snížená nebo nulová sazba cla (zde: preferenční sazební režim), která však při podání žádosti o vrácení cla již nebyla v platnosti, s tím důsledkem, že uplynutí časově omezené preferenční úpravy při podání žádosti o vrácení cla nemůže být vůči účastníku uplatňováno, jestliže při propuštění byl preferenční sazební režim přiznán, a teprve při dodatečném výběru cla bylo uplatnění preference správním orgánem zamítnuto a byla použita celní sazba třetí země?
 2)
 Je nutno čl. 16 odst. 1 písm. b), popř. článek 32 protokolu č. 1 přílohy V dohody z Cotonou (2), vykládat v tom smyslu, že celní orgány státu dovozu mohou, jestliže stát dovozu opatřil průvodní osvědčení EUR.1 jiným otiskem razítka, než je vzorový otisk razítka oznámený Komisi, považovat tuto odchylku při výskytu pochybností za formální vadu ve smyslu čl. 16 odst. 1 písm. b protokolu č. 1 přílohy V dohody z Cotonou, a tudíž prohlásit průvodní osvědčení EUR.1 za neplatné bez účasti celních orgánů státu vývozu?
 3)
 V případě kladné odpovědi na otázku č. 2:
 a)
 Je nutno čl. 16 odst. 1 písm. b) protokolu č. 1 přílohy V dohody z Cotonou použít i tehdy, není-li tato formální vada zjištěna bezprostředně při dovozu, nýbrž teprve při pozdější kontrole provedené celním orgánem?
 b)
 Může být čl. 16 odst. 4 a odst. 5 protokolu č. 1 přílohy V dohody z Cotonou vykládán v tom smyslu, že se formální vada považuje za odstraněnou, jestliže v případě dodatečně vystaveného průvodního osvědčení EUR.1 není sice v kolonce „Poznámky“ výslovně uveden některý z odkazů stanovených v čl. 16 odst. 4 protokolu č. 1 dohody z Cotonou, ale byl uveden pouze takový odkaz, který však v konečném důsledku vyjadřuje, že bylo osvědčení o preferenčním původu vydáno dodatečně?
 4)
 V případě záporné odpovědi na otázku č. 2:
 Je nutno čl. 236 odst. 1 CK (3) vykládat v tom smyslu, že dovozní clo nebylo dlužné ze zákona, a tudíž bylo neprávem dodatečně zaúčtováno podle čl. 220 odst. 1 CK, jestliže původně použitá průvodní osvědčení EUR.1 nesměla být celními orgány země dovozu prohlášena za neplatná bez vyžádání součinnosti celních orgánů země vývozu?
 5)
 Je i v případě, že dodatečně vystavené průvodní osvědčení EUR.1 podle článku 16 protokolu č. 1 přílohy V dohody z Cotonou je dodatečně podáno, vrácení již dodatečně zaúčtovaného a zaplaceného dovozního cla na základě článku 889 prováděcího nařízení k CKS možné jen tehdy, jestliže v okamžiku podání žádosti o vrácení cla je preferenční sazební režim dosud v platnosti?
 (1) Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3), ve znění nařízení Komise (ES) č. 214/2007 ze dne 28. února 2007, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 62, s. 6)
 (2) 2000/483/ES: Dohoda o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 (Úř. věst. L 317, s. 3; Zvl. vyd. 11/35, s. 3)
 (3) Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307)


text:
 26.11.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 347/30
 Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2011 — Association belge des consommateurs test-achats v. Komise
 (Věc T-224/10) (1)
 (Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Belgický energetický trh - Rozhodnutí, kterým se spojení podniků prohlašuje za slučitelné se společným trhem - Závazky v průběhu první fáze přezkumu - Rozhodnutí, kterým se odmítá částečné postoupení přezkumu spojení podniků vnitrostátním orgánům - Žaloba na neplatnost - Spotřebitelské sdružení - Aktivní legitimace - Nezahájení zevrubného přezkumného řízení - Procesní práva - Nepřípustnost)
 2011/C 347/48
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Association belge des consommateurs test-achats ASBL (Brusel, Belgie) (zástupci: A. Fratini a F. Filpo, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan, A. Antoniadis a R. Sauer, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 9059 a K(2009) 8954 ze dne 12. listopadu 2009, z nichž jedním se na základě nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40) za slučitelné se společným trhem prohlašuje určité spojení podniků (Věc COMP/M.5549 — EDF/Segebel) a druhým se odmítá žádost příslušných belgických orgánů o částečné postoupení uvedeného případu podle článku 9 tohoto nařízení.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Association belge des consommateurs test-achats ASBL ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 3)
 Électricité de France (EDF) ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


text:
 26.1.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 26/19
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 10. října 2012 — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel a O, další účastník řízení: B
 (Věc C-456/12)
 2013/C 26/33
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Raad van State
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel a O
 Další účastník řízení: B
 Předběžné otázky
 1)
 Je třeba směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES (1) ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS použít ve vztahu k podmínkám práva na volný pohyb a pobyt rodinných příslušníků občana Unie, kteří mají státní příslušnost třetí země, stejně jako v rozsudcích Soudního dvora Evropské unie Singh (2) (C-370/90) a Eind (3) (C-291/05) analogicky v případě, kdy se občan Unie vrátí do členského státu, jehož je státním příslušníkem, poté, co v rámci čl. 21 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie i jako příjemce služeb ve smyslu článku 56 této Smlouvy, pobýval v jiném členském státě?
 2)
 V případě kladné odpovědi: je podmínkou toho, aby po návratu občana Unie do členského státu, jehož je státním příslušníkem, náleželo jeho rodinnému příslušníkovi, který je státním příslušníkem třetí země, právo pobytu v tomto členském státě, skutečnost, aby měl pobyt občana Unie v jiném členském státě určitou minimální dobu trvání?
 3)
 V případě kladné odpovědi: je možné tuto podmínku splnit i v případě, kdy se nejednalo o nepřerušený pobyt, nýbrž o pobyt s určitou četností, jako například každý týden během víkendu nebo formou pravidelných návštěv?
 [...]
 4)
 Zaniknou případné nároky rodinného příslušníka, který je státním příslušníkem třetí země, na právo pobytu vycházející z unijního práva, jestliže mezi návratem občana Unie do členského státu, jehož je státním příslušníkem, a připojením se v tomto členském státě jeho rodinného příslušníka, který je státním příslušníkem třetí země, uplynulo značné časové období?
 (1) Úř. věst L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46.
 (2) Roszudek ze dne 7. července 1992, Recueil s. I-4265.
 (3) Rozsudek ze dne 11. prosince 2007, Sb. rozh. s. I-10719.


text:
 10.1.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/2
 Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Siegen – Německo) – Trestní řízení proti Franku Weberovi
 (Věc C-1/07) (1)
 (Směrnice 91/439/EHS - Vzájemné uznávání řidičských průkazů - Dočasné pozastavení řidičského průkazu - Odnětí řidičského oprávnění - Platnost druhého řidičského průkazu získaného v jiném členském státě během období dočasného pozastavení)
 (2009/C 6/03)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Landgericht Siegen
 Účastník původního trestního řízení
 Frank Weber
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Landgericht Siegen – Výklad čl. 8 odst. 2 a 4 směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech (Úř. věst. L 237, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 317) – Neuznání členským státem bydliště na svém území řidičského průkazu získaného v jiném členském státě v době zákazu řízení před odebráním řidičského oprávnění správním orgánem členského státu bydliště
 Výrok
 Článek 1 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 a 4 směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 ze dne 29. září 2003, musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát na svém území odmítl uznat řidičské oprávnění vyplývající z řidičského průkazu vydaného jiným členským státem osobě, které bylo na území prvního členského státu odňato řidičské oprávnění, ačkoli bylo o tomto odnětí rozhodnuto po vydání uvedeného průkazu, pokud byl tento řidičský průkaz získán v době platnosti opatření k dočasnému pozastavení průkazu vydaného v prvním členském státě a jak toto pozastavení, tak uvedené odnětí jsou odůvodněny skutečnostmi existujícími ke dni vydání druhého řidičského průkazu.
 (1) Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


text:
 2.3.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 63/18
 Rozsudek Tribunálu ze dne 22. ledna 2013 — Řecko v. Komise
 (Věc T-46/09) (1)
 (EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování - Zpracování citrusových plodů, bavlna, hovězí a telecí maso a olivový olej - Finanční audit - Klíčové kontroly - Proporcionalita - Opakovaný výskyt nedostatků - Povinnost uvést odůvodnění)
 2013/C 63/34
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: V. Kontolaimos, I. Chalkias, S. Charitaki a S. Papaïoannou, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Markoulli a H. Tserepa-Lacombe, zmocněnci, ve spolupráci s N. Korogiannakisem, advokátem)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2008/960/ES ze dne 8. prosince 2008, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), v rozsahu, v němž vylučuje z financování Společenství některé výdaje vynaložené Řeckou republikou.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 90, 18.4.2009.


text:
 17.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 231/45
 Žaloba podaná dne 17. května 2017 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)
 (Věc T-301/17)
 (2017/C 231/56)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Německo) (zástupkyně: M. C. Simon, advokátka)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Čína)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně
 Sporná ochranná známka: Označení „2000“ – Ochranná známka Evropské unie č. 12 511 069
 Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. března 2017, ve věci R 651/2016-4
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení;
 —
 v případě přistoupení další účastnice řízení vystupující v námitkovém řízení na straně žalované do řízení uložil této účastnici náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 porušení článku 75 nařízení č. 207/2009;
 —
 porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;
 —
 porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;
 —
 porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy.


text:
 20.4.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 127/5
 Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Società Sogno di Tolosa Ltd a další v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
 (Věc C-480/14) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu - Totožné předběžné otázky - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Vnitrostátní právní úprava - Reorganizace systému koncesí prostřednictvím časového sladění konce platnosti koncesí - Nové koncesní řízení - Koncese s kratší dobou platnosti než dřívější koncese - Omezení - Naléhavé důvody obecného zájmu - Proporcionalita“)
 (2015/C 127/07)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Consiglio di Stato
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: Società Sogno di Tolosa Limited, Ds di Dimarco Enzo & C. Sas, Centro Servizi di Barillà Marco, Assok di Rambaldi Stefano e Casbarra Luca Snc, Dg Comunicazioni di Di Giorno Giancarlo, Tamara Maraboli, Andrea Cappiello, Depa di Delberba C. Sas, Luca Campioni, Danio Milazzo, Andrea Menna, Emilio Schiavone, Sandro Casalboni, Lorena Bertora, Andromeda di Novellis Alessandro e Stellini Roberto Snc
 Žalovaní: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
 za přítomnosti: Carmelo Sisino, Gianni Viano, Vincenzo Brancati, Marco Decortes, Filippo Sangineto, Luca Piccolo, Salvatore Rosolia, Giada Aricò, Giuseppe Parrelli, Wett-Pads Vermittlungs, Galassio Game Srl
 Výrok
 Články 49 SFEU a 56 SFEU, jakož i zásady rovného zacházení a efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovým vnitrostátním právním předpisům, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, které stanoví vyhlášení nového koncesního řízení na udělení koncesí platných po kratší dobu, než byly koncese udělované v minulosti, z důvodu reorganizace systému prostřednictvím časového sladění konce platnosti koncesí.
 (1) Úř. věst. C 7, 12.1.2015.


text:
 8.9.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 273/16
 Žaloba podaná dne 2. července 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
 (Věc T-297/12)
 2012/C 273/27
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: B. Christianos, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 uložil Komisi, aby uhradila žalobkyni částku 50 000 eur jakožto náhradu újmy způsobené na dobré pověsti žalobkyně tím, že Komise porušila její obchodní tajemství, navýšenou o kompenzační úroky za období od 3. července 2007 do vynesení rozsudku v této věci a úroky z prodlení za období od vynesení tohoto rozsudku do úplného zaplacení uvedené částky;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Projednávanou žalobou se žalobkyně domáhá, aby Tribunál Evropské unie rozhodl o náhradě újmy za protiprávní jednání, jehož se podle článku 340 druhého pododstavce SFEU dopustila Evropská komise (mimosmluvní odpovědnost Unie). Konkrétněji Komise porušila dobrou pověst žalobkyně tím, že dne 3. července 2007 zaslala třetím společnostem dokument týkající se vyšetřování zahájeného proti ní.
 Žalobkyně tvrdí, že byly splněny podmínky stanovené ustálenou judikaturou pro založení mimosmluvní odpovědnosti Komise, která odůvodňuje náhradu újmy na dobré pověsti, jelikož Komise protiprávně oznámila třetím osobám existenci a obsah vyšetřování zahájeného proti ní, jakož i důvěrné profesní údaje týkající se jí.


text:
 27.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 331/29
 Žaloba podaná dne 3. září 2012 — Lavazza v. OHIM — Commercialunione prima (LAVAZZA A MODO MIO)
 (Věc T-392/12)
 (2012/C 331/56)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Luigi Lavazza Spa (Turín, Itálie) (zástupci: A. Vanzetti, G. E. Sironi, M. Ricolfi a C. E. Mezzetti, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Commercialunione prima Srl (Bresso, Itálie)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 vyhověl žalobě a zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 26. června 2012 ve věci R 124/2011-1 z důvodu porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;
 —
 zamítl námitku Commercialunione prima Srl proti rozšíření na úroveň Evropské unie zápisu mezinárodní ochranné známky č. W00943981 „Lavazza a modo mio“, a v důsledku toho jí přiznal uvedený rozsah zápisu
 —
 přiznal společnosti Luigi Lavazza SpA náhradu všech nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „LAVAZZA A MODO MIO“ pro výrobky a služby tříd 11, 29, 30 a 43 — mezinárodní zápis rozšířený na Evropskou unii č. W00 943 981
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Commercialunione prima Srl
 Namítaná ochranná známka nebo označení: národní obrazové ochranné známky „A MODO MIO“, „la PIZZA A MODO MIO“ a „A MODO MIO BIRRA & MUSIC“ pro služby třídy 42
 Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitce
 Rozhodnutí odvolacího senátu: odvolací senát vzal na vědomí zpětvzetí přihlášky k zápisu „LAVAZZA A MODO MIO“ pouze pro třídu 43 a ve zbývající části odvolání zamítl
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 76 odst. 1 druhé části nařízení č. 207/2009


text:
 30.9.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 237/8
 Žaloba podaná dne 21. července 2006 – Rathscheck Schiefer und Dach-Systeme a další v. Komise
 (Věc T-198/06)
 (2006/C 237/16)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Rathscheck Schiefer und Dach-Systeme KG (Mayen, Německo), Nikolaus Theis Nachf. Böger GmbH (Bundenbach, Německo) a I.B. Rathscheck Söhne KG Moselschiefer-Bergwerke (Mayen, Německo) (zástupkyně: T. Risse, advokátka)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyň
 Zrušit článek 1 rozhodnutí Komise ze dne 8. března 2006 o státní podpoře č. C 31/2004 (původně NN 53/2004) Německa ve prospěch Magog Schiefergruben GmbH & Co. KG.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně napadají článek 1 rozhodnutí Komise K (2006) 641 konečné, ze dne 8. března 2006, v němž Komise rozhodla, že Německem poskytnutá státní podpora ve prospěch Schiefergruben Magog GmbH & Co. KG, konkurenční firmě žalobkyň, je podle článku 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES částečně slučitelná se společným trhem.
 Žalobkyně se zúčastnily formálního vyšetřovacího řízení Komise.
 Na podporu své žaloby uplatňují žalobkyně porušení nařízení Komise č. 70/2001 ES ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům (Úř. věst. L 10, s. 33; Zvl. vyd. 08/02, s. 141) ve znění nařízení Komise (ES) č. 364/2004 ze dne 25. února 2004 (Úř. věst. L 63, s. 22; Zvl. vyd. 08/03, s. 64).
 Podle žalobkyň je způsobilost k přiznání podpory podle článků 5a a 5b nařízení č. 70/2001 dána, pouze pokud nový výrobní postup, na jehož zavedení byla poskytnuta státní podpora, znamená vývoj v předstihu před soutěžiteli. Tvrdí, že v dané souvislosti se nejedná o tento případ, neboť podporovaný prototyp neměl vůbec inovativní charakter.
 Dále žalobkyně odůvodňují žalobu tím, že neexistuje způsobilost k přiznání podpory podle článku 4 nařízení č. 70/2001. Ta by byla daná, kdyby podporovaný výrobní postup představoval podstatnou změnu oproti dosavadním výrobním postupům. Tento předpoklad není splněn, neboť pracovní postup ve výrobním procesu zůstává údajně stejný.


text:
 11.7.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 251/14
 Kasační opravný prostředek podaný dne 26. dubna 2016 Darkem Grafem proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 26. února 2016 ve věci T-507/14, Vedran Vidmar a Darko Graf v. Evropská komise
 (Věc C-241/16 P)
 (2016/C 251/16)
 Jednací jazyk: chorvatština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Darko Graf (zástupce: L. Duvnjak, advokát)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 Navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil v celém rozsahu rozsudek, který vydal Tribunál Evropské unie dne 26. února 2016 ve věci T-507/14, a vyhověl žalobním návrhům, které v rámci řízení v prvním stupni uvedl navrhovatel ve své žalobě ze dne 1. července 2014, jakož i uložil Evropské komisi povinnost nahradit v celém rozsahu náklady řízení, které vynaložil navrhovatel v rámci tohoto řízení,
 —
 podpůrně zrušil v celém rozsahu rozsudek, který Tribunál Evropské unie vydal dne 26. února 2016 ve věci T-507/14, a vrátil věc Tribunálu k novému rozhodnutí, jakož i uložil Evropské komisi povinnost nahradit v celém rozsahu náklady řízení, které vynaložil navrhovatel v rámci tohoto řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatel zpochybňuje tyto body napadeného rozsudku:
 —
 bod 40, ve kterém je uvedeno, že aktivní protiprávní jednání orgánů Unie je pouze jedním z prvků, které jsou potřebné k založení mimosmluvní odpovědnosti Unie, jelikož toto tvrzení Tribunálu je v rozporu s článkem 340 druhým pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie a judikaturou Soudního dvora (rozsudek ze dne 19. května 1992, Mulder a další v. Rada a Komise, C-104/89 a C-37/90, EU:C:1992:217),
 —
 bod 47, v němž na rozdíl od ustanovení článku 36 a přílohy VII Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky (dále jen „akt o přistoupení“) byly závazky, které přijala Chorvatská republika ve vztahu k Unii během přístupových jednání s Unií, nesprávně nazvané jako „zásady“, jelikož v daném případě nejde o zásady, ale o 11 konkrétních závazků Chorvatska vůči Unii, které v celém rozsahu vstoupily v platnost dne 9. prosince 2011,
 —
 Body 48 až 52, neboť článek 36 a příloha VII bod 1 aktu o přistoupení vstoupily v platnost 9. prosince 2011, zatímco strategie pro reformu justice Chorvatské republiky na období od roku 2011 do roku 2015 ze dne 15. prosince 2010 a revidovaný akční plán chorvatské vlády pro reformu justice ze dne 20. května 2010 byly účinné a platné, takže následné zrušení těchto aktů Chorvatskem, které předtím výslovně schválila Komise ve bodě 3 své souhrnné monitorovací zprávy týkající se Chorvatska ze dne 10. října 2012, v níž byla Chorvatsku uložena povinnost přijmout novou právní úpravu v oblasti nuceného výkonu rozhodnutí, bylo v rozporu s obecnými zásadami ochrany legitimního očekávání a právní jistoty, jelikož pokud jde o navrhovatele, zrušení těchto aktů mělo zjevný zpětný účinek, a jelikož po 9. prosinci 2011 Chorvatsko přijalo ne novou strategii pro reformu justice, ale pouze strategii rozvoje soudního systému na období od roku 2013 do roku 2018, takže poslední strategie pro reformu justice, kterou přijalo Chorvatsko, byla přesně ta, která vstoupila v platnost dne 9. prosince 2011 (viz například rozsudky ze dne 30. ledna 1974, Louwage v. Komise, 148/73, EU:C:1974:7, body 12 a 28; ze dne 17. prosince 1998, Embassy Limousines & Services v. Parlament, T-203/96, EU:T:1998:302, body 74 až 88, a ze dne 14. května 1975, CNTA v. Komise, 74/74, EU:C:1975:59, body 41 až 44), přičemž uvádí, že Tribunál tím, že v bodě 53 napadeného rozsudku uvedl, že „Nelze [...] z toho vyvodit, že chorvatské orgány [...] měly pravomoc změnit strategii pro reformu justice na období od roku 2011 do roku 2015 a akční plán z roku 2010. Vzhledem k ustanovení aktu o přistoupení, zejména s ohledem na jeho článek 36 a přílohu VII, tyto orgány měly povinnost dodržovat nejen závazek č. 1, ale i všechny ostatní závazky stanovené v uvedené příloze“, potvrdil opodstatněnost tohoto návrhu na náhradu škody,
 —
 body 54 až 57 a body 59 až 63 týkající se toho, že Komise nesplnila svou povinnost podle článku 36 aktu o přistoupení, a to dohlížet na to, aby Chorvatsko plnilo svůj závazek podle přílohy VII bodu 3 aktu o přistoupení, tedy nadále zvyšovat účinnost soudnictví, jelikož z příloh žaloby vyplývá, že Komise poskytla své monitorovací tabulky za období od 1. září 2012 do 28. února 2013, přičemž do nich zadala nesprávné údaje pocházející od chorvatského ministerstva spravedlnosti v souvislosti s klesajícím počtem nevyřízených sporů a exekučních řízení, které jsou vedeny u chorvatských městských soudů a obchodních soudů, bez jakéhokoli ověření technickou nebo početní analýzou, čímž se dopustila závažné nedbalosti ve vztahu k důležitosti vyhotovení těchto tabulek,
 —
 bod 68, jelikož Komise tím, že porušila svou povinnost podle článku 36 odst. 1 a 2 aktu o přistoupení, a to dohlížet na to, aby Chorvatsko plnilo svůj závazek týkající se zahájení činnosti soudních exekutorů dne 1. ledna 2012, rovněž porušila svou povinnost dohlížet v souladu s článkem 17 Smlouvy o EU na uplatnění Smlouvy o přistoupení Chorvatské republiky, která je jednou ze základních smluv Unie,
 —
 body 69 až 82 z důvodu, že následná shodující se a výslovná jednání Komise nebyla nezbytná pro účely založení legitimního očekávání navrhovatele po 9. prosinci 2011, protože v daném případě legitimní očekávání navrhovatele vzniklo v období, které předcházelo tomuto dni.


text:
 25.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 58/12
 Žaloba podaná dne 23. prosince 2011 — Sabbagh v. Rada
 (Věc T-652/11)
 2012/C 58/22
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Bassam Sabbagh (Damašek, Sýrie) (zástupci: M. A. Bastin a J. M. Salva, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál
 —
 prohlásil, že žaloba je ve všech částech přípustná;
 —
 prohlásil, že všechny žalobní důvody jsou opodstatněné;
 —
 rozhodl, že napadené akty mohou být částečně zrušeny, protože část aktu, která má být zrušena, je od něj oddělitelná,
 —
 a v důsledku toho
 —
 částečně zrušil rozhodnutí 2011/782 ze dne 1. prosince 2011, kterým bylo zrušeno rozhodnutí 2011/273/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a prováděcí nařízení (EU) č. 1151/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, a to vypuštěním jména B. Sabbagha ze seznamu sankcionovaných osob,
 —
 a nebude-li tomuto návrhovému žádání vyhověno, zrušil rozhodnutí 2011/782 ze dne 1. prosince 2011, kterým bylo zrušeno rozhodnutí 2011/273/SZBP SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a prováděcí nařízení (UE) č. 1151/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, a to odstraněním B. Sabbagha ze seznamu sankcionovaných osob,
 —
 a nebude-li těmto návrhovým žádáním vyhověno, rozhodl, že tato rozhodnutí a nařízení jsou ve vztahu k B. Sabbaghovi neúčinná, a nařídil odstranění jeho jména a jeho údajů ze seznamu osob, vůči nimž jsou namířena sankční opatření Evropské unie,
 —
 uložil Radě náhradu škody ve výši 500 000 dolarů jako předběžné náhrady majetkové a nemajetkové újmy způsobené uvedením B. Sabbagha na seznamu sankcionovaných osob,
 —
 uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení, zejména veškerých nákladů, odměn a výdajů vynaložených žalobcem na jeho obhajobu v tomto řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.
 1)
 První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, s tím, že žalobce zpochybňuje důvody, které vůči němu byly v napadených aktech uplatněny.
 2)
 Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu a práva na spravedlivý proces, s tím, že napadené akty nebyly žalobci oznámeny a nebyli mu sděleny žádné důkazy nebo závažné skutečnosti odůvodňující jeho zařazení na seznam sankcionovaných osob.
 3)
 Třetí žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, neboť žalovaná v souvislosti se stanovením omezujících opatření vůči žalobci uvedla v napadených aktech pouze neodůvodněná tvrzení.
 4)
 Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práva na účinnou soudní ochranu, neboť porušení povinnosti uvést odůvodnění brání evropskému soudu v provedení přezkumu legality napadených aktů.
 5)
 Pátý žalobní důvod vychází z porušení práva vlastnit majetek, neboť vyhlášené sankce jsou nepřiměřeným zásahem do žalobcova práva volně nakládat svým majetkem.
 6)
 Šestý žalobní důvod vychází z újmy způsobené zařazením žalobce na seznam sankcionovaných osob, neboť zveřejnění napadených aktů v tisku mělo dopad na legitimní očekávání žalobcových klientů ve vztahu k žalobci.


text:
 7.4.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 102/26
 Kasační opravný prostředek podaný dne 13. února 2014 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2013 ve věci T-117/12, ANKO v. Komise
 (Věc C-78/14 P)
 2014/C 102/36
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a B. Conte)
 Další účastnice řízení: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek Tribunálu;
 —
 uložit odpůrkyni náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Komise uzavřela s dvěma rozdílnými sdruženími, mezi něž patří odpůrkyně ANKO, dohody o dotacích na financování projektů „Oasis“ a „Perform“ v rámci sedmého rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace.
 V rámci této smlouvy Komise tvrdí, že Tribunál nesprávně vyložil všeobecné smluvní podmínky, a zejména čl. II 5 odst. 3 písm. d) (a případně čl. II 14 odst. 1 druhý pododstavec).
 Nesprávný výklad všeobecných smluvních podmínek se soustřeďuje do následujících důvodů kasačního opravného prostředku:
 1.
 Nesprávné posouzení vážné a systematické povahy nesrovnalostí jako důvodu přerušení.
 2.
 Nesprávné posouzení možnosti/rizika opakování nesrovnalostí.
 3.
 Nesprávné závěry z opravy ad hoc.
 4.
 Nesprávný výklad možnosti použít průměrné náklady a nesprávné uplatnění této možnosti na fiktivní náklady – zkreslení důkazů.
 5.
 Záměna mezi podmínkami přerušení (podezření) a podmínkami způsobilosti (jistota).


text:
 11.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 39/10
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 25. listopadu 2011 — Gas Natural SDG, SA, Bizcaia Energia, SL v. Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Iberdrola, S.A.
 (Věc C-591/11)
 2012/C 39/18
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Tribunal Supremo
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelky: Gas Natural SDG a SA, Bizcaia Energia, S.L.
 Další účastníci řízení: Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Iberdrola, S.A.
 Předběžná otázka
 1)
 Může být článek 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (1) ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, vykládán v tom smyslu, že nebrání uplatnění takových vnitrostátních právních předpisů, jako jsou právní předpisy, přezkoumávané v tomto řízení, jejichž cílem a dopadem je snížení odměny za výrobu elektřiny o částku odpovídající hodnotě povolenek na emise, které byly v příslušném období bezplatně přiděleny?
 (1) Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631.


text:
 2.3.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 63/7
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Salzburg (Rakousko) dne 14. listopadu 2012 — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH v. Land Salzburg
 (Věc C-514/12)
 2013/C 63/11
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Landesgericht Salzburg
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH
 Žalovaný: Land Salzburg
 Předběžná otázka
 Brání článek 45 SFEU a čl. 7 odst. 1 nařízení č. 492/2011 (1) vnitrostátní právní úpravě (zde § 53 a § 54 Salzburger Landesvertragsbedienstetengesetz), podle které veřejný zaměstnavatel pro účely zjištění rozhodného dne pro služební postup do vyšších platových tříd zohledňuje dobu služby, vykonanou u něj nepřetržitě jeho zaměstnanci v celém rozsahu, avšak dobu služby vykonanou jeho zaměstnanci u jiných veřejných nebo soukromých zaměstnavatelů — a to ať v Rakousku nebo v jiných státech EU resp. EHP — zohledňuje paušálně pouze zčásti od určitého věku?
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie, Úř. věst. L 141, s. 1.


text:
 30.7.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 226/3
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 9. června 2011 — Evropská komise v. Francouzská republika
 (Věc C-383/09) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice o stanovištích - Nedostatečnost opatření přijatých k ochraně druhu Cricetus cricetus (křeček polní) - Poškozování stanovišť)
 2011/C 226/04
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: O. Beynet a D. Recchia, zmocněnci)
 Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a S. Menez, zmocněnci)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí opatření nezbytných pro dosažení souladu s čl. 12 odst. 1 písm. d) směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102) — Nedostatečnost opatření přijatých k ochraně živočišného druhu Cricetus cricetus (křeček polní) — Zhoršení přírodních stanovišť
 Výrok
 1)
 Francouzská republika tím, že nezavedla program opatření umožňující přísnou ochranu živočišného druhu křečka polního (Cricetus cricetus), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 12 odst. 1 písm. d) směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, ve znění směrnice Rady 2006/105/ES ze dne 20. listopadu 2006.
 2)
 Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení
 (1) Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


text:
 14.4.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 112/49
 Žaloba podaná dne 27. ledna 2014 – UAB „MELT WATER“ v. OHIM (tvar láhve)
 (Věc T-70/14)
 2014/C 112/63
 Jednací jazyk: litevština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Research and Production Company MELT WATER UAB (Klaipėda, Litva) (zástupkyně: V. Viešūnaitės, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. listopadu 2013 ve věci R 481/2013-5 a uložil OHIM, aby jako ochrannou známku Společenství zapsal ochrannou známku představující tvar láhve, pro kterou žalobkyně Research and Production Company MELT WATER UAB podala přihlášku k zápisu (přihláška č. 010 751 584);
 —
 vydal rozhodnutí o nákladech řízení ve prospěch Research and Production Company MELT WATER UAB;
 —
 uložil žalovanému, OHIM, aby předložil dokumenty týkající se přihlášky k zápisu ochranné známky Společenství (přihláška č. 010 751 584).
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: trojrozměrná ochranná známka představující tvar lahve pro výrobky zařazené do třídy 32 – přihláška ochranné známky Společenství č. 010 751 584
 Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky k zápisu
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: článek 4 a čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ve spojení se související judikaturou soudů Evropské unie.


text:
 12.1.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 7/32
 Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2014 – Think Schuhwerk v. OHIM – Müller (VOODOO)
 (Věc T-50/13) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka VOODOO - Absolutní důvody pro zamítnutí - Neexistence popisného charakteru - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) a písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“)
 (2015/C 007/34)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Rakousko) (zástupce: M. Gail, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Andreas Müller (Ulm, Německo) (zástupce: J. Pick, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. listopadu 2012 (věc R 474/2012-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Think Schuhwerk GmbH a Andreasem Müllerem.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti Think Schuhwerk GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 86, 23. 3. 2013.


text:
 30.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 352/23
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 23. října 2013 — BQ v. Účetní dvůr
 (Věc F-39/12) (1)
 (Soud pro veřejnou službu - Úředník - Hodnotící zpráva - Psychické obtěžování - Náhrada škody - Přípustnost - Lhůty)
 2013/C 352/44
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: BQ (Bereldange, Luxembourg) (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)
 Žalovaný: Účetní dvůr Evropské unie (zástupci: T. Kennedy, B. Schäfer a I. Ní Riagáin Düro, zmocněnci)
 Předmět věci
 Zrušení rozhodnutí Evropského účetního dvora, kterým byla zamítnuta žádost o uznání protiprávního jednání, kterým byla žalobci údajně způsobena majetková a morální újma.
 Výrok rozsudku
 1)
 Účetnímu dvoru Evropské unie se ukládá zaplacení částky 2 000 eur BQ.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 138, 12.5.2012, s. 38.


text:
 23.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 344/25
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 — Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
 (Věc C-122/12 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 74 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 50 odst. 1 první a třetí pododstavec - Námitky majitele starší ochranné známky - Existence ochranné známky - Důkazy předložené na podporu námitek po uplynutí lhůty stanovené za tímto účelem - Nezohlednění - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Ustanovení, které by stanovilo jinak - Okolnosti, které brání zohlednění dalších nebo doplňkových důkazů)
 2013/C 344/42
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bernhard Rintisch (zástupce: A. Dreyer, advokát)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (zástupce: F. Baujoin, advokát)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 16. prosince 2011, Rintisch v. OHIM — Valfleuri Pâtes alimentaires (T-152/09), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou majitelem několika národních slovních ochranných známek, slovních ochranných známek Společenství, národní obrazové ochranné známky a obchodního názvu obsahujících výraz „PROTI“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29, 30 a 32 proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 1661/2007-4 ze dne 3. února 2009, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byly zamítnuty námitky podané účastníkem řízení podávajícím kasační opravný prostředek proti zápisu slovní ochranné známky „PROTIACTIVE“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29 a 30 — Opožděné předložení dokumentů — Posuzovací pravomoc svěřená na základě čl. 74 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009]
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Bernhardu Rintischovi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 165, 9.6.2012.


text:
 10.6.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 175/56
 Žaloba podaná dne 24. března 2014 – ZZ v. Parlament
 (Věc F-26/14)
 2014/C 175/80
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi, C. Bernard-Glanz a A. Tymen, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o pomoc ve věci psychického obtěžování
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit implicitní rozhodnutí, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o pomoc ze dne 13. února 2013;
 —
 zrušit rozhodnutí ze dne 18. prosince 2013, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce ze dne 26. srpna 2013;
 —
 přiznat žalobci náhradu škody, která může kompenzovat jeho újmu, a to ve výši 7 500 eur za majetkovou újmu a ve výši 50 000 eur za morální újmu;
 —
 uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.