text:
dovednosti v odvětví mezi poskytovateli
 odborného vzdělávání a přípravy, podniky a jinými
 zúčastněnými stranami, s cílem zajistit vhodné, aktuálnější
 a nové osnovy a kurzy, jakož i na inovativní způsoby poskytování odborného
 vzdělávání a přípravy.
 Propagací a
 využíváním nástrojů vyvinutých v rámci politiky EU, pokud jde o další
 vzdělávání, by se měla podpořit mobilita kvalifikovaných
 pracovníků. Cílem směrnice o vysílání pracovníků je
 stanovit jádro jasně vymezených podmínek práce a zaměstnávání za
 účelem minimální ochrany pracovníků, kterou musí poskytovatel služeb
 v hostitelské zemi dodržet. Směrnice tak zajišťuje
 přiměřenou úroveň ochrany vyslaných pracovníků. Aby se
 zabránilo jakémukoli zneužívání a obcházení pravidel a také „sociálnímu
 dumpingu“, kdy mohou poskytovatelé služeb nehostitelského státu nasadit nižší
 ceny než místní poskytovatelé služeb, protože jejich pracovní normy jsou nižší,
 je třeba lépe provádět směrnici o vysílání pracovníků, a to
 zejména prostřednictvím lepších informací o platných pracovních
 podmínkách, účinnější správní spolupráce a výměny informací mezi
 kontrolními orgány, účinnějších kontrol a zavedení společné a
 nerozdílné odpovědnosti za mzdy vyslaných pracovníků.
 Odvětví musí
 vzhledem k demografickým změnám řešit dvojí úkol. Na jedné
 straně by stavební podniky EU měly hledat strategie s cílem vyrovnat
 klesající počet mladých pracovníků EU, kteří začínají
 pracovat v tomto odvětví, a značný počet pracovníků,
 kteří v příštích letech odejdou do důchodu; na druhé straně
 by se měly zlepšit pracovní podmínky, aby se zajistila vyšší střední
 délka života. Tento dvojí úkol vyžaduje větší zatraktivnění
 pracovního prostředí a více pozornosti otázkám zdraví a bezpečnosti,
 aby se v budoucnosti předešlo předčasným odchodům do
 důchodu v důsledku pracovních úrazů nebo nemocí.
 Komise: · bude podporovat v rámci evropského sociálního dialogu na úrovni EU iniciativy zaměřené na přizpůsobení odborného vzdělávání a přípravy budoucím potřebám kvalifikací a dovedností v odvětví stavebnictví, a to i v souvislosti s řešením účinnosti zdrojů, zjišťováním základních požadavků na dovednosti v rámci konkrétních oborů a usnadňováním vzájemného uznávání kvalifikací; · podpoří evropské odvětvové sociální partnery v oblasti stavebnictví ve vytvoření Evropské rady pro dovednosti pro odvětví stavebnictví; · bude je povzbuzovat k rozvíjení iniciativ v takových oblastech, jako je energetická účinnost budov, zdraví a bezpečnost, normy kvality a odborná příprava, včetně učňovského vzdělávání pro mladé lidi. Tyto iniciativy mohou mít formu informačních kampaní a odborného vzdělávání a mohou v závislosti na vnitrostátních podmínkách zahrnovat i společné řízení fondů; · prostřednictvím programu celoživotního učení ověří proveditelnost aliancí odvětvových kvalifikací v oblasti udržitelného stavebnictví, tj. partnerství mezi poskytovateli odborného vzdělávání a přípravy, podniky a jinými zúčastněnými stranami s cílem zajistit vhodné vzdělávací osnovy a kvalifikace v oblasti odborného vzdělání a přípravy, jakož i inovační způsoby poskytování odborného vzdělávání a přípravy. Členské státy, sociální partneři ve stavebním průmyslu a vzdělávací instituce se vyzývají, aby: · rychle jednali v zájmu přijetí nově navrhované směrnice[21] o prosazování směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb; · navázali partnerství na podporu vhodných programů odborného vzdělávání a odborné přípravy na vnitrostátní a regionální úrovni, které zohlední stávající a nové potřeby odvětví stavebnictví, zejména v zájmu posílení správních kapacit a využívání IKT; · zahájili a podporovali kampaně na zvýšení atraktivnosti odvětví stavebnictví pro talentované lidi.
 3.3 Zlepšení účinnosti zdrojů,
 vlivu na životní prostředí a možností podnikání
 Plán pro
 vytvoření Evropy účinněji využívající zdroje[22] nastiňuje významný dopad
 stavebnictví na přírodní zdroje, energii, ochranu životního prostředí
 a změnu klimatu. Významná zlepšení v oblasti stavebních činností a
 prací v průběhu jejich životního cyklu mají potenciál
 přispět k vytvoření konkurenceschopného stavebního odvětví
 a k rozvoji budov účinně využívajících zdroje a energii, kdy všechny
 nové budovy budou téměř nulovými spotřebiteli energie a všechny
 materiály budou účinně využívat zdroje.
 Zlepšení
 prováděná v oblasti stavebních činností a výstavby přinášejí
 další obchodní příležitosti, a to zejména pro malé a střední podniky,
 neboť potřebná činnost může záviset na místních podmínkách
 a vyžadovat individuální řešení. Jak je již uvedeno v Plánu na
 vytvoření Evropy účinněji využívající zdroje, Komise
 představí v roce 2013 sdělení o udržitelných budovách, kde budou dále
 vymezena a rozpracována opatření na podporu odvětví účinně
 využívajícího zdroje.
 V zájmu lepšího
 pochopení a rozšíření koncepce udržitelné výstavby bude zapotřebí
 vypracovat harmonizované ukazatele, normy a metody pro posuzování vlivu
 stavebních produktů, postupů a výstavby na životní prostředí. Ty
 by měly zajistit jednotný a vzájemně uznávaný výklad výkonnosti a
 zachování řádného fungování vnitřního trhu se stavebními výrobky a
 službami.
 Komise navrhne
 přístupy k vzájemnému uznávání nebo harmonizaci různých stávajících
 metod posuzování, a to mimo jiné s cílem zvýšit jejich použitelnost a
 dostupnost pro stavební podniky, pojišťovny a investory. Tato
 iniciativa bude navazovat na stávající platformy, jako je stavební síť
 CEN, návody, jako jsou návod Společného výzkumného střediska pro
 zohledňování a posuzování životního cyklu a evropské výzkumné projekty,
 jako jsou „SuperBuildings“ a „Open House“.
 Tato práce bude
 dále přispívat k vývoji systematičtějšího přístupu k
 posuzování aspektů udržitelnosti u projektů financovaných v rámci
 programů veřejné podpory, včetně celoevropských modelů
 posouzení nákladů a přínosů. Pilotní projekty vypracované v
 rámci ekologických veřejných zakázek a regionální politiky by mohly
 orgánům odpovědným za plánování a zadávání zakázek poskytnout
 odpovídající nástroje, a to především k renovaci stávajících budov a
 modernizaci dopravní infrastruktury.
 Zúčastněné
 strany odvětví během veřejné konzultace uvedly, že některým
 stavebním projektům může stát v cestě vnitrostátní povolovací postup,
 např. zpoždění způsobená odporem veřejnosti, problematikou
 vyvlastnění a potřebou získat několik různých povolení,
 včetně ekologických. Tyto problémy byly zjištěny v souvislosti
 s probíhající revizí směrnice o posuzování vlivu na životní
 prostředí[23],
 která má mimo jiné za cíl zjednodušit a zefektivnit stávající postupy, a bude
 mít proto v tomto ohledu pozitivní dopad, neboť posuzování dopadu na
 životní prostředí tvoří součást povolovacího postupu.
 Většina překážek vyplývá z různých ustanovení v rámci vnitrostátních
 právních předpisů a správních postupů upravujících postup
 udělování povolení. To může bránit vytváření rovných podmínek a
 šíření environmentálních technologií. Vzhledem k tomu, že tyto právní
 předpisy často zahrnují oblasti výlučné pravomoci členských
 států (např. otázky vlastnictví), bude Komise podporovat výměnu
 informací a prosazování osvědčených postupů,
 např. prostřednictvím dobrovolného přijetí norem chování
 týkajících se takových otázek, jako je doba trvání a etapy postupu
 udělování povolení nebo ustavení rozhodčího procesu mezi správními
 orgány.
 Cíl
 opětovného použití, recyklace a/nebo znovuzískání 70 % stavebních a
 demoličních odpadů do roku 2020 podle rámcové směrnice o
 odpadech představuje cennou obchodní příležitost pro hodnotový
 řetězec v oblasti stavebnictví. Pro toto odvětví by mohly být
 přínosem lepší a jasnější definice odpadů, harmonizované
 registrační podmínky pro přepravu odpadů a harmonizovaná
 pravidla, pokud jde o vlastnosti stavebních produktů z hlediska
 využití materiálů, trvanlivosti a slučitelnosti s ochranou životního
 prostředí.
 Komise: · představí iniciativy na zlepšení vzájemného uznávání vlivu na životní prostředí a metod posouzení rizik, zejména v rámci normalizačních činností a systémů pojištění; · bude podporovat rozvoj celoevropského modelu posouzení nákladů a přínosů na základě životního cyklu pro ekologické zadávání veřejných zakázek a zásady udržitelného rozvoje v rámci regionální politiky; · posoudí překážky vyplývající z vnitrostátních právních předpisů, kterými se řídí proces schvalování významných stavebních projektů, s cílem stanovit osvědčené postupy pro zjednodušení příslušných procesů (např. normy chování pro udělování povolení, rozhodčí řízení mezi správními orgány); · vypracuje harmonizovaná pravidla pro vykazování vlivu vlastností stavebních produktů na životní prostředí, pokud jde o udržitelné využívání přírodních zdrojů v rámci nařízení o stavebních výrobcích. Členské státy se vyzývají, aby: · zhodnotily výkonnost různých stavebních pododvětví, pokud jde o konkurenceschopnost a udržitelný vývoj na vnitrostátní a regionální úrovni.
 3.4 Posilování vnitřního trhu v
 oblasti stavebnictví
 Odvětví
 stavebnictví je na mnoha úrovních vysoce regulované (např. výrobky,
 stavební práce, profesní kvalifikace, bezpečnost a ochrana zdraví při
 práci, dopad na životní prostředí) a mnoho aspektů je v pravomoci
 členských států. Má-li se zajistit lepší fungování vnitřního
 trhu pro stavební výrobky a služby, je důležité, aby byl právní rámec co
 možná nejjasnější a nejpředvídatelnější a aby byly správní
 náklady přiměřené sledovaným cílům.
 To bude vyžadovat
 systematičtější rozbor různých regulačních
 přístupů a správních předpisů, které upravují
 provádění právních předpisů EU týkajících se stavebnictví. Tento
 rozbor ukáže, jak různé právní předpisy EU na evropské a vnitrostátní
 úrovni interagují a je-li nezbytné zavádět vyjasňující či další
 opatření ke snížení administrativní zátěže pro subjekty
 v oblasti stavebnictví a zlepšení fungování vnitřního trhu v
 odvětví stavebnictví. Pokud jde o přeshraniční služby,
 „kontroly výkonnosti“, které byly provedeny v období 2011–2012, posoudily dopad
 různých právních aktů EU týkajících se stavebních podniků a
 odhalily tak některé případy nesprávného uplatňování právních
 předpisů EU a potřebu vyjasnění či nových
 opatření, která mají být přijata. Tak vzniknou doporučení pro
 urychlení procesu sbližování různých vnitrostátních a regionálních
 regulačních přístupů.
 Tomuto procesu sbližování by mohly napomoci
 eurokódy. Představují soubor konstrukčních norem a nejaktuálnějších
 norem správné praxe, které se vztahují na všechny hlavní stavební materiály,
 všechny hlavní oblasti pozemního stavitelství a širokou škálu typů
 konstrukcí a výrobků. Jde o flexibilní nástroj, neboť každá země
 má možnost eurokódy přizpůsobit svým zvláštním podmínkám a posouzení
 rizik s ohledem na klima, seismická rizika, tradice atd. Komise
 důrazně vyzývá členské státy EU, aby eurokódy přijaly jako
 své vnitrostátní konstrukční normy[24],
 aby se zajistila odolnost budov vůči katastrofám.
 Provádění právních předpisů a
 přijímání nových tržních řešení by mohly rovněž napomoci
 činnosti na poli komunikace a šíření informací, jako je např.
 internetový portál „BUILD UP“[25].
 Komise: · bude provádět „kontroly způsobilosti“ právních předpisů EU s cílem odhalit případy nadměrné administrativní zátěže, překrývání, nedostatky, nesrovnalosti a zastaralá opatření; · zaměří se na stavebnictví jakožto prioritu v navazujícím sdělení o provádění směrnice o službách pod názvem „Partnerství pro nový růst služeb“[26]; · předloží zprávu o provádění eurokódů v členských státech v reakci na doporučení Komise 2003/887/ES; na základě výsledků této zprávy navrhne opatření k posílení nebo, v případě potřeby, prosazení používání eurokódů při zadávání veřejných zakázek a v souvislosti s dalšími nástroji, jako jsou vnitrostátní posouzení rizik a plány řízení rizik. Členské státy se vyzývají, aby: · vypracovaly účinné nástroje pro dozor nad trhem v souvislosti s prováděním evropských právních předpisů, jako součást uplatňování nařízení č. 765/2008/ES.
 3.5 Posílení konkurenčního postavení
 stavebních podniků EU ve světě
 EU se od roku 2006
 stále více snaží v rámci svých jednání o mezinárodním obchodu dosáhnout u
 ostatních obchodních partnerů ambiciózních závazků v oblasti
 přístupu na trh v oblasti obchodu se službami a veřejnými
 zakázkami, zejména pokud jde o oblast veřejných stavebních zakázek. Jedním
 z posledních úspěchů je otevření přístupu ke korejským
 koncesním smlouvám pro dodavatele EU v rámci dohody o volném obchodu mezi EU a
 Koreou.
 Zvláštní
 mezikontinentální fóra s Afrikou a Latinskou Amerikou v oblasti udržitelné
 výstavby by mohly podpořit transformaci veřejných zakázek na
 těchto trzích směrem k výkonnostním kritériím, udržitelnosti a
 účinnosti nákladů.
 Partnerství EU–Afrika pro dopravní infrastrukturu[27] poskytuje příležitosti k
 zlepšení transkontinentálního spojení a vytvoření spolehlivějšího a
 bezpečnějšího dopravního systému.
 Pokud jde o financování
 infrastruktury, mohly by provádění náležitých opatření dále
 podpořit různé finanční nástroje EU a fondy spolupráce.
 Iniciativa EU
 „Malé podniky, velký svět“ bude poskytovat příslušné informace,
 poradenství a pomoc malým specializovaným dodavatelům v jejich úsilí o
 přístup na mezinárodní trhy a nalezení možných obchodních partnerů.
 Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) rovněž usnadňuje rozvoj
 nových modelů podnikání pro malé a střední podniky, zejména pokud jde
 o internacionalizaci.
 Existuje značný zájem o využívání EN
 eurokódů mimo EU, v zemích, které chtějí nahradit či
 aktualizovat své vnitrostátní normy technicky vyspělými normami nebo které
 mají zájem o to obchodovat s Evropskou unií a s členskými státy ESVO.
 Výrazným pokrokem byl v tomto ohledu dialog o regulaci mezi EU a Ruskem.
 Komise: · navrhla legislativní iniciativu[28] s cílem zajistit otevření trhů s veřejnými zakázkami třetích zemí a rovné soutěžní podmínky mezi podniky EU a jejich konkurenty ze zahraničí; · bude i nadále v rámci obchodních jednání vyžadovat od partnerských zemí ambiciózní závazky, pokud jde o přístup na komerční trhy i trhy s veřejnými zakázkami; · bude spolupracovat s Evropskou investiční bankou na rozšíření prostoru pro využití finančních nástrojů EU na podporu transkontinentálních spojení; · bude poskytovat finanční podporu pro technickou pomoc na podporu internacionalizace malých specializovaných dodavatelů; · bude rozvíjet spolupráci s třetími zeměmi, zejména s Afrikou a Latinskou Amerikou, ale i v rámci regulačního dialogu EU–Rusko, evropské politiky sousedství a evropsko-středomořského partnerství, v oblasti udržitelné výstavby ve veřejných zakázkách, a to zejména vedením těchto partnerů k tomu, aby používali eurokódy jako nástroj pro provádění svých stavebních předpisů. Členské státy se vyzývají, aby: · rychle jednaly v zájmu přijetí nově navrhovaného nařízení[29] o přístupu zboží a služeb třetích zemí na vnitřní trh EU při zadávání veřejných zakázek a o postupech, které podporují jednání o přístupu zboží a služeb EU na trhy s veřejnými zakázkami třetích zemí.
 4. Řízení a provádění
 strategie
 K tomuto
 sdělení je přiložen akční plán uvádějící podrobnosti
 týkající se očekávaného výsledku každého doporučení, sdílení
 pravomocí mezi Evropskou komisí, členskými státy a odvětvovými
 organizacemi a harmonogramu provádění.
 Provádění
 strategie vyžaduje zjednodušení a koordinaci mnoha probíhajících iniciativ na
 evropské, vnitrostátní a odvětvové úrovni, aby se vytvořilo více
 synergií a maximalizoval se jejich dopad v krátkodobém, střednědobém
 a dlouhodobém horizontu. Mělo by vycházet ze struktury řízení, která
 spojí koordinaci a monitorování, a to jak z tematického, tak strategického
 hlediska, včetně:
 ·
 třístranného strategického fóra na vysoké
 úrovni (Komise, členské státy, zástupci odvětví), které by se
 vyjádřilo k iniciativám EU, jež mají dopad na stavebnictví, a
 k provádění strategie, a následně by poskytlo doporučení
 týkající se veškerých potřebných úprav strategie nebo nových iniciativ,
 jež mají být zahájeny.
 ·
 vytvoření tematických skupin
 sestávajících z členských států a ze zástupců odvětví,
 které mají zájem na specifických prioritách strategie; tyto skupiny by
 měly udržovat spojení se stávajícími evropskými sítěmi a projekty. Na
 skupiny budou dohlížet útvary Komise zodpovědné za konkrétní téma, kterým
 se každá skupina zabývá.
 Tato struktura
 umožní jak strategické vedení ze strany EU, tak iniciativy vycházející zdola od
 členských států a stavebních pododvětví. Mají-li se vyřešit
 globální úkoly, musí být posílena spolupráce mezi jednotlivými
 pododvětvími a napříč hodnotovým řetězcem.
 5. Závěry
 Vzhledem k významu
 odvětví stavebnictví pro HDP EU a její zaměstnanost, jakož i vzhledem
 k úloze, jakou hraje při dosažení některých zásadních cílů v
 oblasti změny klimatu, ochrany životního prostředí a energetiky, je
 konkurenceschopnost tohoto odvětví stálou politickou prioritou.
 Kromě toho, a
 to zejména v době finanční a hospodářské krize, by měly být
 politiky EU v oblasti změny klimatu, energetické účinnosti a
 obnovitelných zdrojů energie, zejména v souvislosti s politikou pro
 trvalou podporu renovace budov, vnímány jako příležitost k oživení
 podnikání a zaměstnanosti v odvětví stavebnictví.
 Toto sdělení
 poukazuje na oblasti s růstovým potenciálem pro podniky v odvětví
 stavebnictví, a to namnoze v rámci stávajících politických strategií a
 nástrojů. Úplné provedení těchto strategií EU by kupříkladu podpořilo
 dlouhodobé investice do transevropských sítí, výzkumu a inovací a silnější
 základny lidského kapitálu, čímž by se posílila konkurenceschopnost
 odvětví stavebnictví jak v rámci vnitřního trhu EU, tak na
 mezinárodních trzích. To by mělo být provázeno jasným a uceleným právním
 rámcem a harmonizovanými metodami posouzení výkonnosti pro udržitelnost v zájmu
 zajištění řádného fungování vnitřního trhu se stavebními výrobky
 a službami.
 Úspěch
 navrhované strategie závisí na angažovanosti členských států a
 zúčastněných stran v oblasti stavebnictví na různých
 úrovních:
 ·
 třístranné strategické fórum na vysoké úrovni
 by mělo mít jednoznačné pověření k provedení
 kritického zhodnocení výkonnosti odvětví stavebnictví;
 ·
 členské státy a zúčastněné strany v
 oblasti stavebnictví by měly zajistit vhodné vazby s vnitrostátními a
 odvětvovými programy pro stavebnictví;
 ·
 členské státy a zúčastněné strany v
 oblasti stavebnictví by měly usnadnit přenos zkušeností a
 osvědčených postupů od tematických skupin tak, aby se dosáhlo
 jejich provozního uplatnění v rámci stavebních podniků;
 ·
 každý politický zásah by měl být monitorován a
 posuzován na základě řady ukazatelů.
 PŘÍLOHA – AKČNÍ PLÁN
 Krátkodobá opatření (2012–2014) –
 odkaz v oddílech 3.1.1 a 3.2.1 sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Hlavní pravomoc || Časový horizont
 Analýza různých finančních nástrojů EU a vnitrostátních finančních nástrojů na podporu energetické účinnosti budov || Zpráva Evropské komise a doporučení ohledně finanční podpory energetické účinnosti budov || Směrnice 2010/31/EU o energetické náročnosti budov / Akční plán energetické účinnosti 2011 || Evropská komise || Probíhá – konec v roce 2013
 Fiskální nástroje a úvěrové mechanismy pro renovační projekty přiměřené cílům udržitelnosti, které mají být dosaženy || Pracovní dokument útvarů Evropské komise o provádění opatření v oblasti energetické účinnosti ze strany členských států (včetně fiskálních nástrojů a úvěrových mechanismů v odvětví stavebnictví) na základě vnitrostátních akčních plánů pro energetickou účinnost || Směrnice 2006/32/ES o energetické účinnosti u konečného uživatele a o energetických službách / směrnice 2010/31/ES o energetické náročnosti budov || Evropská komise || 2012–2013
 Pilotní projekt týkající se pojištění a záruky za splnění || Předběžná doporučení ohledně systémů pojištění k pokrytí záruk účinnosti ze strany malých stavebních dodavatelů || Nový pilotní projekt podporovaný Evropským parlamentem (zahájen v roce 2012) || Evropská komise || 2013
 Informační kampaň týkající se nové směrnice o opožděných platbách || Zvýšení povědomí o právech dodavatelů, pokud jde o podmínky plateb || Směrnice 2011/7/EU || Evropská komise || 2012
 Pilotní projekt pro rychlé a účinné vymáhání nesplacených pohledávek malých a středních podniků působících přes hranice || Zvýšení povědomí o právech dodavatelů, pokud jde o podmínky plateb || Směrnice 2011/7/EU || Evropská komise || 2012–2013
 Zhodnocení iniciativy „BUILD UP Skills“ s cílem rozšířit tuto iniciativu na další kategorie odborníků ve stavebnictví a další potřeby kvalifikací || Hodnotící zpráva || Program Inteligentní energie – Evropa || Evropská komise || 2013–2014
 Nástroje finančního inženýrství a podpora na rozvoj projektů pro malé renovační projekty se smluvními zárukami energetické účinnosti budov || Zpráva členských států o provádění finančních nástrojů a mechanismů || Strukturální fondy || Členské státy || 2012–2014
 Zahrnutí plánů pro rozvoj dovedností v rámci iniciativy „Build-up skills“ mezi priority pro financování z Evropského sociálního fondu pro období 2014–2020 || Plán rozvoje dovedností realizovaný prostřednictvím financování z prostředků ESF || Energetická politika Regionální politika Politika zaměstnanosti || Evropská komise Členské státy || 2012–2013
 Střednědobá až dlouhodobá
 opatření (2014–2020)
 1. Podpora
 příznivých investičních podmínek – odkazy v oddílu 3.1.2 sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Pravomoc || Časový horizont
 Minimální harmonizace na technické úrovni vnitrostátních postupů udělování povolení v případě přeshraničních úseků projektů transevropské dopravní sítě || Společné technické specifikace EU || Transevropská dopravní síť || Evropská komise || 2014 - 2016
 Zjištění technologických nedostatků v rámci celého hodnotového řetězce a vypracování akčního plánu k jejich odstranění || Konference a doporučení na téma inovačních priorit pro stavebnictví || Inovační politika || Evropská komise || 2013
 Společné koordinované iniciativy mezi členskými státy a soukromými aktéry, které spojují výzkum, technologický rozvoj, inovativní veřejné zakázky, certifikaci, pojištění, meziregionální uskupení atd., aby se urychlilo šíření nových znalostí a technologií v rámci trhů na úrovni EU a regionální úrovni || Projekty || Horizont 2020 COSME Fondy politiky soudržnosti EU || Členské státy || 2014–2020
 2. Zlepšení
 základny lidského kapitálu odvětví stavebnictví – odkazy v oddílu 3.2.2
 sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Pravomoc || Časový horizont
 Iniciativy v rámci evropského sociálního dialogu zaměřené na přizpůsobení odborného vzdělávání a přípravy budoucím potřebám kvalifikací a dovedností v odvětví stavebnictví určením základních požadavků na dovednosti v rámci konkrétních oborů a usnadněním vzájemného uznávání kvalifikací || Studie k rozvinutí informační platformy || Sociální dialog na úrovni EU || Evropská komise || 2012–2014
 Vytvoření rady EU pro dovednosti v odvětví stavebnictví k rozvoji iniciativ v oblastech energetické účinnosti a účinnosti zdrojů, pokud jde o budovy, zdraví a bezpečnost, normy kvality, učňovské vzdělávání, společné řízení fondů ze strany sociálních partnerů atd. || Rada EU pro dovednosti v odvětví || Sociální dialog na úrovni EU || Evropská komise || 2013–2016
 Celoevropská aliance pro dovednosti v rámci odvětví pro udržitelné stavebnictví || Partnerství za účelem inovativního poskytování přizpůsobených učebních osnov nebo kvalifikací v oblasti odborného vzdělání a přípravy || Nové dovednosti pro nová pracovní místa || Evropská komise || 2013–2016
 Rychle jednat v zájmu přijetí nově navrhované směrnice o prosazování směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků || Přijetí nové směrnice EU || Směrnice 96/71 || Rada a Evropský parlament || 2012–2014
 Partnerství pro programy odborného vzdělávání a odborné přípravy na vnitrostátní a regionální úrovni, které zohlední stávající a nové potřeby odvětví stavebnictví, zejména v oblasti IKT || Zaměřená partnerství v oblasti odborného vzdělávání a odborné přípravy || Vnitrostátní politická opatření v oblasti odborného vzdělávání a odborné přípravy || Odvětvové organizace || 2013–2016
 Kampaně na zvýšení atraktivnosti odvětví stavebnictví pro talentované lidi. || Kampaně na zvýšení povědomí || || Odvětvové organizace || 2012–2020
 3. Zlepšení účinnosti zdrojů,
 vlivu na životní prostředí a možností podnikání – odkazy v oddílu 3.3
 sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Pravomoc || Časový horizont
 Vzájemné uznávání metod k posouzení environmentálního profilu budov[30] || Program EU pro environmentální posouzení budov a technické specifikace EU || Politika EU pro účinnost zdrojů a normalizační politika EU || Evropská komise || 2014–2016
 Vzájemné uznávání metod posouzení rizik s ohledem na environmentální profil, zejména v souvislosti normalizačních činností a systémů pojištění EU || Technické specifikace EU || Normalizační politika EU || Evropská komise || 2014–2018
 Metodika celoevropského modelu posouzení nákladů a přínosů v oblasti budov pro ekologické zadávání veřejných zakázek[31] || Pokyny EU ohledně posuzování nákladů a přínosů na základě životního cyklu v oblasti zadávání veřejných zakázek || Ekologické zadávání veřejných zakázek || Evropská komise || 2014–2016
 Posílení využívání ekologických veřejných zakázek v rámci regionální politiky v nadcházejícím programovém období[32] || Další prosazování kritérií ekologických veřejných zakázek v oblasti stavebnictví u projektů financovaných z prostředků EU || Regionální politika || Evropská komise || 2014–2020
 Posouzení překážek vyplývajících z vnitrostátních právních předpisů, jimiž se řídí proces schvalování v případě velkých stavebních projektů || Operační závěry z procesu revize směrnice o posuzování dopadu na životní prostředí Pokyny pro zefektivnění postupů environmentálního posouzení projektů společného zájmu v oblasti energetické infrastruktury || Environmentální posouzení a vnitrostátní postupy udělování povolení || Evropská komise || 2013–2016
 Harmonizovaná pravidla pro vykazování vlivu vlastností stavebních produktů na životní prostředí, pokud jde o udržitelné využívání přírodních zdrojů[33] || Harmonizovaná pravidla a aktualizované normy EU || ENTR/nařízení o stavebních výrobcích || Evropská komise || 2013–2018
 Zhodnocení výkonnosti stavebních pododvětví, pokud jde o konkurenceschopnost a udržitelný vývoj na vnitrostátní a regionální úrovni. || Zprávy || Vnitrostátní politická opatření v oblasti stavebnictví || Členské státy ||
 4. Posilování
 vnitřního trhu v oblasti stavebnictví – odkazy v oddílu 3.4 sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Hlavní pravomoc || Časový horizont
 „Kontroly účelnosti“ právních předpisů EU s cílem odhalit případy nadměrné administrativní zátěže, překrývání, nedostatky, nesrovnalosti a zastaralá opatření || Hodnotící zpráva a doporučení ohledně právních předpisů EU || Inteligentní regulace || Evropská komise || 2013–2015
 Přezkum provádění eurokódů v členských státech a návrhy na prosazení používání eurokódů při zadávání veřejných zakázek a v souvislosti s dalšími nástroji, jako jsou vnitrostátní posouzení rizik a plány řízení rizik. || Zpráva a případné pověření k normalizaci ostatních hlavních konstrukčních norem || Doporučení Evropské komise o eurokódech 2003/887/ES || Evropská komise || 2013–2014
 Dozor nad trhem v souvislosti s prováděním evropských právních předpisů || Snížení počtu stížností ze strany průmyslu || Nařízení 765/2008/ES || Členské státy ||
 5 Posílení
 konkurenčního postavení stavebních podniků EU ve světě –
 odkazy v oddílu 3.5 sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Hlavní pravomoc || Časový horizont
 Jednání o obchodních závazcích, pokud jde o přístup na komerční trhy a trhy s veřejnými zakázkami třetích zemí || Obchodní dohody zajišťující přístup na trh pro stavební výrobky a služby || Obchodní politika EU || Evropská komise || Probíhá
 Zvýšení počtu příležitostí pro využívání finančních nástrojů EU, např. ze strany Evropské investiční banky, na podporu transkontinentálních spojení || Cílené informace o využívání finančních nástrojů EU || Např. partnerství EU–Afrika pro dopravní infrastrukturu || Evropská komise || 2013–2016
 Finanční podpora pro technickou pomoc na podporu internacionalizace malých specializovaných dodavatelů || Technická podpora malých dodavatelů v EU || Sdělení „Malé podniky, velký svět“ || Evropská komise || 2012–2015
 Rozvoj spolupráce s Afrikou, Latinskou Amerikou, Ruskem, sousedními zeměmi, na které se vztahuje evropská politika sousedství, týkající se udržitelného stavebnictví v rámci veřejných zakázek || Mezinárodní fórum || Dialog EU o zahraničních otázkách a otázkách regulace || Evropská komise || 2013–2015
 Rychle jednat v zájmu přijetí nově navrhovaného nařízení o přístupu zboží a služeb třetích zemí na vnitřní trh EU při zadávání veřejných zakázek a o postupech, které podporují jednání o přístupu zboží a služeb EU na trhy s veřejnými zakázkami třetích zemí || Přijetí nařízení EU || Návrh nařízení o reciprocitě v přístupu na trh || Členské státy || 2012–2014
 [1] Odhaduje se, že v tomto odvětví může do roku
 2020 vzniknout 275 000 nových pracovních míst. CEDEFOP ‘Skills, Demand and
 Supply’ 2010, s. 96 - http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf
 .
 [2] KOM(2011) 885/2.
 [3] KOM(2011) 112.
 [4]


text:
Tisková zpráva Eurostatu 169/2011 ze dne 17. listopadu
 2011.
 [5] Například index výroby upravený podle pracovních
 dnů se v období od 1. čtvrtletí roku 2007 do 2. čtvrtletí roku
 2011 ve Španělsku snížil o 49% a v Irsku o 76% – zdroj: Eurostat
 [6] CEDEFOP ‘Skills, Demand and Supply’ 2010, s. 93 - http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf
 .
 [7] Směrnice Evropského parlamentu a rady
 2010/31/EU ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti
 budov.
 [8] Více podrobností o příslušných ustanoveních, viz
 směrnice 2010/31/EU, články 2.2 a 9.
 [9] KOM 2010 (639) v konečném znění.
 [10] KOM 2011 (112) v konečném znění.
 [11] KOM 2011 (885) v konečném znění.
 [12] Průměrná míra renovací stávajících budov v EU je
 1,2% ročně.
 [13] Kompromisní znění nové směrnice o energetické
 účinnosti mezi Evropským parlamentem a Radou (ještě musí být
 schváleno).
 [14] Plán pro Evropu účinněji využívající zdroje
 [KOM(2011) 571].
 [15] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU o
 energetické náročnosti budov (přepracované znění), Úř.
 věst. L 153, 18.6.2010, s. 13.
 [16] Jako např. snížené sazby DPH, preferenční
 úrokové sazby, daň z emisí CO2 a energie, cílené subvence atd.
 [17] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU o
 postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích
 (přepracované znění), Úř. věst. L 48, 23.2.2011.
 [18] KOM(2011) 615 v konečném znění.
 [19] Ty by se měly vztahovat na širokou škálu oblastí,
 jako jsou např. nové materiály, využívání IKT, recyklace/zpětné
 získávání stavebních a demoličních odpadů, pohodlí v budovách atd.
 [20] http://ipts.jrc.ec.europa.eu/activities/research-and-innovation/s3platform.cfm.
 [21] COM(2012) 131/final.
 [22] KOM(2011) 571 v konečném znění.
 [23] Směrnice Rady 85/337/EHS o posuzování vlivů
 některých veřejných a soukromých záměrů na životní
 prostředí.
 [24] Doporučení Komise 2003/887/ES ze dne 11. prosince
 2003
 [25] www.buildup.eu .
 [26] COM(2012) 261 final.
 [27] KOM(2009) 301 v konečném znění.
 [28] COM(2012) 124 final.
 [29] Tamtéž.
 [30] Opatření, které bude dále rozpracováno ve
 sdělení o udržitelných budovách v roce 2013.
 [31] Opatření, které bude dále rozpracováno ve
 sdělení o udržitelných budovách v roce 2013.
 [32] Opatření, které bude dále rozpracováno ve
 sdělení o udržitelných budovách v roce 2013.
 [33] Opatření, které bude dále rozpracováno ve
 sdělení o udržitelných budovách v roce 2013.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 15.8.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 209/63
 Žaloba podaná dne 24. června 2008 – Coin v. OHIM – Dynamiki Zoi (FITCOIN)
 (Věc T-249/08)
 (2008/C 209/112)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Coin SpA (Mestre, Benátky, Itálie) (zástupci: P. Perani a P. Pozzi, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem: Dynamiki Zoi Anonymi Etairia (Peristeri, Řecko)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 změnit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. dubna 2008, ve věci R 1429/2007-1,
 —
 zamítnout přihlášku k zápisu ochranné známky Společenství č. 3 725 298 „FITCOIN“, a
 —
 uložit ostatním účastníkům náhradu nákladů řízení, včetně námitkového řízení a řízení před odvolacím senátem OHIM.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FITCOIN“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 25, 28, 35, 36 a 41 – přihláška č. 3 725 298
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Italská ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. 160 126 pro výrobky spadající do třídy 25; italská ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. 253 233 pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 25, 28, 35, 36 a 41; italská ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. 240 305 pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 25, 28, 35, 36 a 41; italská ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. 169 548 pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 25, 28, 35, 36 a 41, s platností i pro Benelux, Francii, Maďarsko, Rakousko a Portugalsko; italská ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. 240 286 pro výrobky a služby spadající do třídy 25, s platností i pro Benelux, Francii, Maďarsko a Rakousko; ochranná známka Společenství „coin“ zapsaná pod č. 109 827 pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 25, 28 a 35; mezinárodní ochranná známka „coin“ zapsaná pod č. R 381 015 pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 25, 28, 35, 36 a 41, s platností i pro Benelux, Německo, Španělsko, Francii, Maďarsko, Rakousko, Portugalsko a Slovinsko.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v celém rozsahu
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 8 nařízení Rady č. 40/94, jelikož dotčené ochranné známky jsou vzhledově i foneticky podobné a výrobky a služby chráněné dotčenými ochrannými známkami jsou totožné; porušení článku 8 nařízení Rady č. 40/94, jelikož užívání přihlašované ochranné známky může vyvolat nebezpečí záměny.


text:
 22.1.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 19/11
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Tribunal Administratif de Caen (prvního senátu) ze dne 5. října 2004 ve věci Chambre de commerce et d'industrie de Flers-Argentan proti Directeur ds services fiscaux, Dircofi Ouest
 (Věc C-458/04)
 (2005/C 19/22)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Tribunal Administratif de Caen (prvního senátu) ze dne 5. října 2004 ve věci Chambre de commerce et d'industrie de Flers-Argentan proti Directeur des services fiscaux, Dircofi Ouest, který došel kanceláři Soudního dvora dne 29. října 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
 Tribunal Administratif de Caen (první senát) žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o otázce, zda vnitřní převod finančních prostředků je dotací ve smyslu článku 19 šesté směrnice Rady č. 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 (1) pro účely výpočtu odpočitatelného podílu.
 (1) Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně. (Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1).


text:
 8.1.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/19
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (pátého senátu)
 ze dne 18. listopadu 2004
 ve věci C-79/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/40/ES - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
 (2005/C 6/36)
 Jednací jazyk: francouzština
 Ve věci C-79/04, Komise Evropských společenství (zmocněnci: M. Patakia a B. Schima) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 19. února 2004, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, C. Gulmann a J. Makarczyk (zpravodaj), soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 18. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2002/40/ES ze dne 8. května 2002, kterou se provádí směrnice Rady 92/75/EHS s ohledem na uvádění spotřeby energie na energetických štítcích elektrických trub pro domácnost, nesplnilo povinnosti, které pro něj z této směrnice vyplývají.
 2)
 Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 85, 3.4.2004.


text:
 15.6.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 171/2
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. dubna 2013 — Evropská komise v. Švédské království
 (Věc C-480/10) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Daně - Směrnice 2006/112/ES - Článek 11 - Vnitrostátní právní úprava omezující možnost vytvářet skupiny osob, které mohou být považovány za jedinou osobu povinnou k dani, na podniky ve finančním a pojišťovacím odvětví)
 2013/C 171/02
 Jednací jazyk: švédština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a K. Simonsson, zmocněnci)
 Žalované: Švédské království (zástupci: A. Falk a S. Johannesson, zmocněnci)
 Vedlejší účastníci podporující žalované: Irsko (zástupci: D. O’Hagan, zmocněnec, ve spolupráci s G. Clohessym, SC, a N. Traversem, BL), Finská republika (zástupce: H. Leppo, zmocněnec)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 11 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Vnitrostátní právní předpisy omezující použití právní úpravy týkající se skupin pro účely DPH pouze na podniky vykonávající činnost ve finančním odvětví
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 Irsko a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


text:
 30.4.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 106/24
 ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ
 ze dne 1. března 2005
 ve věci T-185/03, Vincenzo Fusco proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ENZO FUSCO - Starší slovní ochranná známka Společenství ANTONIO FUSCO - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)
 (2005/C 106/54)
 Jednací jazyk: italština
 Ve věci T-185/03, Vincenzo Fusco, s bydlištěm v Sarmeola di Rubano (Itálie), zastoupený B. Saguattim, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: O. Montalto a P. Bullock), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupujícím jako vedlejší účastník řízení před Soudem, je Antonio Fusco International SA Lussemburgo, succursale di Lugano, se sídlem v Luganu (Švýcarsko), zastoupená M. Bosshardem, S. Vereou a K. Murarem, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. března 2003 ve věci R 1023/2001-4), Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, a A. W. H. Meij a N. J. Forwood, soudci; vedoucí soudní kanceláře: B. Pastor, náměstkyně vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 1. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Žalobci se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 184, 2.8.2003.


text:
 16.2.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 46/13
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Employment Tribunal (Spojené království) dne 26. listopadu 2012 — ZJR Lock v. British Gas Trading Limited a další
 (Věc C-539/12)
 2013/C 46/25
 Jednací jazyk: angličtina
 Předkládající soud
 Employment Tribunal
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: ZJR Lock
 Žalovaní: Gas Trading Limited a další
 Předběžné otázky
 1)
 Za okolností, kdy
 i)
 se roční mzda zaměstnance skládá ze základní mzdy a plateb provizí poskytnutých na základě smluvního nároku na provizi;
 ii)
 se provize vyplácí na základe dosaženého objemu prodejů a smluv uzavřených zaměstnavatelem v důsledku práce zaměstnance;
 iii)
 se provize vyplácí zpětně a výše provize vyplacené v daném referenčním období se mění podle hodnoty dosaženého objemu prodejů a uzavřených smluv a okamžiku takových prodejů;
 iv)
 po dobu čerpání dovolené za kalendářní rok zaměstnanec nevykonává žádnou práci, ze které by mu vyplýval nárok na tyto platby provizí, a tedy nezískává za taková období provizi;
 v)
 po dobu vyplácení mzdy, které zahrnuje období čerpání dovolené za kalendářní rok, zaměstnanec má nárok na základní mzdu a nadále dostává platby provizí založené na dříve vydělané provizi, a
 vi)
 jeho průměrný příjem z provizí v průběhu roku je nižší, než by byl v případě, pokud by zaměstnanec nečerpal dovolenou, neboť po dobu období čerpání dovolené nevykonává žádnou práci, ze které by mu vyplýval nárok na platbu provizí;
 vyžaduje článek 7 směrnice 93/104/ES (1), ve znění směrnice 2003/88/ES (2), aby členské státy přijaly opatření k zajištění vyplácení odměny zaměstnanci za období čerpání dovolené za kalendářní rok na základě plateb provizí, které by získal po dobu tohoto období, pokud by nečerpal dovolenou, jakož i jeho základní mzdy?
 2)
 Jakými zásadami se řídí odpověď na otázku 1.?
 3)
 Pokud je odpověď na otázku 1. kladná, z jakých zásad (pokud vůbec nějakých) musí členské státy vycházet při výpočtu částky, která má být vyplacena zaměstnanci na základě provize, kterou by zaměstnanec získal nebo mohl získat, pokud by nečerpal dovolenou za kalendářní rok?
 (1) Směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 307, s. 18)
 (2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 299, s. 9)


text:
 20.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 86/14
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 29. prosince 2016 – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários S.A. v. Autoridade Tributária e Aduaneira
 (Věc C-672/16)
 (2017/C 086/17)
 Jednací jazyk: portugalština
 Předkládající soud
 Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários S.A.
 Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira
 Předběžné otázky
 1)
 V případě, že nemovitost sice není po dobu dvou nebo více let užívána, avšak přesto je předmětem obchodní činnosti v tom smyslu, že je nabízena na trhu za účelem pronájmu nebo poskytování služeb typu office centre, a že je prokázáno, že záměrem vlastníka je tuto nemovitost pronajmout, přičemž bude tento pronájem podléhat DPH, a že vlastník vyvinul nebo vyvíjí veškeré úsilí nezbytné k tomu, aby tento záměr uskutečnil, je v souladu s články 167, 168, 184, 185 a 187 směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006, má-li se za to, že „nemovitost není skutečně užívána k podnikatelské činnosti“, nebo že „nemovitost není skutečně užívána k uskutečňování zdanitelných plnění“, pro účely ustanovení čl. 26 odst. 1 zákona o DPH a čl. 10 odst. 1 písm. b) režimu vzdání se osvobození od DPH u plnění týkajících se nemovitého majetku, přijatého nařízením s mocí zákona č. 21/2007 ze dne 29. ledna 2007, v jejich dříve platném znění, a má-li se v důsledku toho za to, že musí být provedena oprava původně provedeného odpočtu, neboť tento odpočet byl vyšší, než jaký mohla osoba povinná k dani uplatnit?
 2)
 Pokud bude odpověď kladná, je ve světle správného výkladu článků 137, 167, 168, 184, 185 a 187 směrnice [2006/112/ES] přípustné, aby byla uložena povinnost provést jednorázovou opravu za celé zbývající opravné období, tak jako to stanoví portugalská právní úprava v čl. 10 odst. 1 písm. b) a c) režimu vzdání se osvobození od DPH u plnění týkajících se nemovitého majetku, který byl přijat nařízením s mocí zákona č. 21/2007 ze dne 29. ledna 2007, v jeho dříve platném znění, a to v případě, že nemovitost není po dobu více než dvou let užívána, avšak je nadále nabízena za účelem pronájmu (s možností vzdát se osvobození od daně) nebo poskytování služeb (zdanitelné plnění), a že se předpokládá, že tato nemovitost bude v nadcházejících letech užívána k uskutečňování zdanitelných plnění zakládajících nárok na odpočet?
 3)
 Jsou ustanovení čl. 2 odst. 2 písm. c) režimu vzdání se osvobození od DPH, ve spojení s čl. 10 odst. 1 písm. b) téhož režimu, který byl přijat nařízením s mocí zákona č. 21/2007 ze dne 29. ledna 2007, v souladu s články 137, 167, 168 a 184 směrnice [2006/112/ES], v rozsahu, v němž vylučují, aby se osoba povinná k DPH mohla vzdát osvobození od DPH při uzavření nových smluv o pronájmu poté, co byla provedena jednorázová oprava DPH, a v němž zpochybňují následné uplatnění režimu odpočtu během opravného období?
 (1) Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


text:
 15.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 59/28
 Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2015 Juhou Tapio Silvanem proti rozsudku vydanému dne 22. září 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-83/14, Silvan v. Komise
 (Věc T-698/15 P)
 (2016/C 059/31)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Juha Tapio Silvan (Brusel, Belgie) (zástupci: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:
 —
 rozhodl, že
 —
 rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 22. září 2015 ve věci F-83/14 (Tapio Silvan v. Komise) se zrušuje;
 —
 nově ve věci rozhodl
 —
 a vyslovil, že
 —
 rozhodnutí nepovýšit navrhovatele se zrušuje;
 —
 Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení v obou stupních.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatel uplatňuje na podporu kasačního opravného prostředku tři důvody.
 1.
 První důvod kasačního opravného prostředku je založen na přípustnosti žalobních důvodů a předložených důkazů, který se dělí na dvě části:
 —
 První část je založena na porušení procesních pravidel a nesprávném právním posouzení, kterého se dopustil Soud pro veřejnou službu rozhodnutím o nepřípustnosti žalobního důvodu vycházejícího z neprovedení srovnávacího přezkumu zásluh ze strany OOJ;
 —
 Druhá část je založena na nesprávném právním posouzení, kterého se dopustil Soud pro veřejnou službu, když neposoudil důkazy předložené navrhovatelem, které prokazují neprovedení srovnávacího přezkumu ze strany OOJ ve všech fázích řízení o povýšení.
 2.
 Druhý důvod kasačního opravného prostředku je založen na porušení článku 45 a neprovedení srovnávacího přezkumu zásluh, který se dělí na dvě části:
 —
 První část je založena jednak na nesprávném právním posouzení, kterého se dopustil Soud pro veřejnou službu v rámci analýzy předložených důkazů, a na zkreslení důkazů předložených účastníky řízení, na neprovedení účinného soudního přezkumu, jakož i na nedostatku odůvodnění, a jednak na nesprávném posouzení, nedostatku odůvodnění, neprovedení skutečného soudního přezkumu, jakož i na zkreslení důkazů;
 —
 Druhá část je založena jednak na nesprávném právním posouzení žalobních důvodů navrhovatele, jelikož Soud pro veřejnou službu konstatoval, že navrhovatel nevznesl námitku protiprávnosti obecných prováděcích ustanovení (OPU) C(2011) 8190 k článku 45 služebního řádu, která přijala Evropská komise dne 14. listopadu 2011, jelikož ve fázi společného výboru pro povyšování se nepočítalo s žádným srovnávacím přezkumem, a jednak na nesprávném posouzení a zkreslení předložených důkazů.
 3.
 Třetí důvod kasačního opravného prostředku je založen na nesprávném posouzení v rámci analýzy zásluh, který se dělí na dvě části:
 —
 První část je založena ne nesprávném právním posouzení, kterého se dopustil Soud pro veřejnou službu při posouzení důkazního břemene;
 —
 Druhá část je založena na nesprávném posouzení a zkreslení předložených důkazů.


text:
 3.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 388/30
 Žaloba podaná dne 7. srpna 2014 – ZZ v. Komise
 (Věc F-76/14)
 2014/C 388/38
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupci: G. Suárez de Castro a M. Orman, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí o nezapsání žalobce na seznam úspěšných uchazečů výběrového řízení EPSO/AD/248/13.
 Návrhová žádání žalobce
 —
 Zapsat žalobce na seznam úspěšných uchazečů uvedeného výběrového řízení, protože existuje volné pracovní místo neobsazené na základě výběrového řízení EPSO/AD248/13 na administrátory v oblasti 1 Bezpečnost budov, a protože žalobce dosáhl hodnocení o 53,38 bodů, tedy vyššího hodnocení než je minimální hodnocení stanovené EPSO na 51,01 bodů.
 —
 Podpůrně, vzhledem k četným nepravidelnostem zjištěným při hodnocení zkoušky, zrušit hodnocení zkoušky a seřadit uchazeče podle zbývajících udělených hodnocení, ve kterých nebyly zjištěny nepravidelnosti.
 —
 V případě vyhovění návrhu uložit žalované náhradu nákladů řízení.


text:
 13.3.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 63/39
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) dne 11. ledna 2010 — Etimine SA v. Secretary of State for Work and Pensions
 (Věc C-15/10)
 2010/C 63/62
 Jednací jazyk: angličtina
 Předkládající soud
 High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Etimine SA
 Žalovaný: Secretary of State for Work and Pensions
 Předběžné otázky
 1)
 Jsou napadené klasifikace borátů ve směrnici Komise 2008/58/ES (1) (dále jen „směrnice 30. PTP“) nebo v nařízení Komise (ES) č. 790/2009 (2) (dále jen „nařízení 1. PTP“) neplatné z jednoho z následujících důvodů:
 i)
 Klasifikace byly vloženy do směrnice 30. PTP v rozporu se základními procesními požadavky?
 ii)
 Klasifikace byly vloženy do směrnice 30. PTP v rozporu se směrnicí 67/548 (3) (dále jen „SNL“) nebo v důsledku zjevně nesprávných posouzení spočívajících v tom, že:
 a)
 Komise neuplatnila nebo uplatnila nesprávně zásadu „běžného zacházení nebo běžného používání“ obsaženou v příloze VI SNL?
 b)
 Došlo k protiprávnímu uplatnění kritérií hodnocení rizika?
 c)
 Komise neuplatnila nebo uplatnila nesprávně kritérium „vhodnosti“ v rozporu s bodem 4.2.3.3 přílohy VI SNL?
 d)
 Komise řádně nezohlednila potřebu epidemiologických údajů nebo údajů týkajících se lidí? nebo
 e)
 Komise protiprávně použila údaje týkající se jedné z látek obsahující boráty pro účely klasifikace ostatních látek obsahujících boráty a neuvedla v rozporu s článkem 253 ES dostatečné odůvodnění pro tento svůj postup?
 iii)
 Klasifikace byly vloženy do směrnice 30. PTP v rozporu se základní zásadou práva Společenství, a sice se zásadou proporcionality?
 2)
 Jsou napadené klasifikace borátů v nařízení 1. PTP neplatné z důvodu, že:
 i)
 Nařízení 1. PTP bylo nesprávně přijato, jelikož se použil postup stanovený v článku 53 jako právní základ?
 ii)
 Kritéria pro nové harmonizované klasifikace podle přílohy I nařízení (ES) č. 1278/2008 (4) (dále jen „KOB nařízení“) se neuplatnila a namísto toho se nesprávně uplatnila příloha VII KOB nařízení?
 (1) Směrnice Komise 2008/58/ES ze dne 21. srpna 2008, kterou se po třicáté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (Text s významem pro EHP)
 Úř. věst. L 246, s. 1
 (2) Nařízení Komise (ES) č. 790/2009 ze dne 10. srpna 2009, kterým se pro účely přizpůsobení vědeckotechnickému pokroku mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (Text s významem pro EHP)
 Úř. věst. L 235, s. 1.
 (3) Směrnice Rady ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek
 Úř. věst. 196, s. 1.
 (4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, o změně a zrušení směrnic 67/548/EHS a 1999/45/ES a o změně nařízení (ES) č. 1907/2006 (Text s významem pro EHP)
 Úř. věst. L 353, 31.12.2008, s. 1.


text:
 22.11.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 301/28
 Žaloba podaná dne 30. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
 (Věc C-435/08)
 (2008/C 301/43)
 Jednací jazyk: polština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Simonsson a M. Owsiany-Hornung, zmocněnci)
 Žalovaná: Polská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Polská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 a článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel a kterou se zrušuje směrnice Rady 93/75/EHS (1), tím, že jednak vyloučila všechna rekreační plavidla z působnosti nařízení ministra infrastruktury ze dne 13. prosince 2002 o zvláštních požadavcích na bezpečnost navigace námořních plavidel, kterým byla do vnitrostátního práva provedena některá ustanovení této směrnice, a jednak přijala ustanovení obsažená v § 3 odst. 3 nařízení ministra infrastruktury ze dne 12. května 2003, které se týká oznamování informací majitelem lodě přepravující nebezpečný nebo znečišťující náklad, kterým se do vnitrostátního práva provádí článek 13 uvedené směrnice, podle kterých majitelé lodí, které vyplouvají z polských přístavů, v případě, že v okamžiku opuštění přístavu není znám přístav určení, nebo kotviště, oznámí všeobecné informace o lodi a jejím nákladu (uvedené v příloze I bodu 3 směrnice) až v okamžiku, kdy je určena trasa lodě;
 —
 uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Polská republika porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 a článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel a kterou se zrušuje směrnice Rady 93/75/EHS.
 Polská republika neprovedla správně článek 2 směrnice 2002/59/ES, který z její působnosti vylučuje „rybářské lodě, tradiční lodě a rekreační plavidla o délce méně než 45 metrů“.
 Ustanovení § 2 odst. 1 bodu 2 nařízení ministra infrastruktury ze dne 13. prosince 2002 o zvláštních požadavcích na bezpečnost navigace námořních plavidel, kterým byla do vnitrostátního práva provedena některá ustanovení uvedené směrnice jde v této souvislosti nad rámec směrnice tím, že z rozsahu působnosti vylučuje všechna rekreační plavidla. Takovéto omezení rozsahu působnosti je v rozporu s článkem 2.
 Krom toho Polská republika porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 13 směrnice 2002/59/ES. Článek 13 odst. 1 směrnice stanoví, že „provozovatel, agent nebo velitel lodi, bez ohledu na její rozměr, přepravující nebezpečné nebo znečišťující věci a opouštějící přístav členského státu nahlásí příslušnému orgánu určenému tímto členským státem nejpozději v okamžiku odplutí informace uvedené v příloze I bodě 3“.
 Podobnou povinnost stanoví § 3 odst. 1 nařízení ministra infrastruktury ze dne 12. května 2003, které se týká oznamování informací majitelem lodě přepravující nebezpečný nebo znečišťující náklad. Ustanovení § 3 odst. 3 ale stanoví, že „pokud v okamžiku opuštění přístavu není znám přístav určení nebo kotviště, oznámí se tyto informace [...] nejpozději v okamžiku, kdy je určena trasa lodě“.
 Tato možnost není omezena na zvláštní případ upravený v článku 13 odst. 2 směrnice (loď připlouvající z přístavu umístěného mimo Společenství a směřující do přístavu členského státu nebo kotviště v teritoriálních vodách členského státu). Komise má za to, že tato odchylka porušuje vzhledem k okamžiku oznámení informací článek 13 směrnice.
 (1) Úř. věst. L 208, 5.8.2002, s. 10; Zvl. vyd. 07/07, s. 12.


text:
 26.1.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 22/17
 Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Švédské království
 (Věc C-258/07) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/18/ES - Postupy při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
 (2008/C 22/32)
 Jednací jazyk: švédština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Kukovec a K. Nyberg, zmocněnci)
 Žalované: Švédské království (zástupce: A. Falk, zmocněnec)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132), ve stanovené lhůtě.
 Výrok
 1)
 Švédské království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.
 2)
 Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


text:
 27.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 123/24
 Žaloba podaná dne 13. března 2013 — Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance v. Komise
 (Věc T-145/13)
 2013/C 123/42
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance Co. Ltd (Zhejiang, Čína) (zástupci: V. Akritidis a Y. Melin, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 podle článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie zrušil rozhodnutí Evropské komise oznámené dopisem ze dne 3. ledna 2013, č. H4/JN/Ref.t13.000011, kterým Komise žalobkyni informovala, že nebude přezkoumávat žádost žalobkyně o přiznání statutu podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství, podanou na základě čl. 2 bodu 7 písm. b) nařízení Rady č. 1225/2009 v rámci antidumpingového řízení týkajícího se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů pocházejících z Čínské lidové republiky, zahájeného dne 6. září 2012 (AD 590);
 —
 podle článku 277 Smlouvy o fungování Evropské unie určil, že na žalobkyni není v rámci této žaloby použitelné nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1168/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 344, s. 1);
 —
 a v důsledku toho uložil Komisi a případným vedlejším účastníkům řízení náhradu veškerých nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, který je stejný jako žalobní důvod uplatněný ve věci T-143/13, Zhejiang Heda Solar Technology v. Komise.


text:
 30.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 326/64
 Žaloba podaná dne 17. listopadu 2006 – Maďarská republika v. Komise
 (Věc T-310/06)
 (2006/C 326/137)
 Jednací jazyk: maďarština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Maďarská republika (zástupce: J. Fazekas)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhové žádání žalobkyně
 —
 předložit věc k projednání a rozhodnutí velkému senátu Soudu prvního stupně v souladu s čl. 14 odst. 1 a čl. 51 odst. 1 jednacího řádu Soudu;
 —
 zrušit následující ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1572/2006 ze dne 18. října 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 824/2000, kterým se stanoví postupy pro přejímání obilovin intervenčními agenturami a metody analýzy pro určování jakosti obilovin (1) (dále jen „nařízení“):
 —
 článek 1 bod 1 v části, která se týká kukuřice;
 —
 článek 1 bod 3, kterým se mění čl. 9 písm. b) nařízení č. 824/2000, v části, která se týká kukuřice;
 —
 hodnotu týkající se měrné hmotnosti vyžadované u kukuřice, která je uvedena v řádku E tabulky v bodě 1 přílohy, a
 —
 tabulku III v bodě 2 přílohy v části, která se týká kukuřice;
 —
 uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně navrhuje, aby byl částečně zrušen článek 1 a příloha nařízení č. 1572/2006, neboť má za to, že jsou protiprávní.
 Žalobkyně svou žalobu opírá o následující důvody:
 —
 Komise porušila legitimní očekávání producentů tím, že zavedla v průběhu hospodářského roku podmínku týkající se měrné hmotnosti kukuřice, jakož i zásady právní jistoty a proporcionality tím, že stanovila nepřiměřeně krátkou dobu pro přípravu mezi datem vyhlášení a datem vstupu v platnost, a tím, že nevzala v úvahu nutnost postupného přizpůsobení.
 —
 Komise neměla pravomoc stanovit podmínku týkající se měrné hmotnosti kukuřice.
 —
 Pro případ, že bude shledáno, že Komise byla oprávněna stanovit dotčenou podmínku, žalobkyně tvrdí, že žalovaná své pravomoci překročila, neboť pod záminkou změny kvalitativních parametrů pro intervenci podstatně změnila intervenční režim pro kukuřici v praxi.
 —
 Pro případ, že bude shledáno, že Komise byla oprávněna stanovit podmínku týkající se měrné hmotnosti kukuřice, dopustila se zjevně nesprávného posouzení tím, že při stanovení kritéria pro průměrnou jakost kukuřice nevzala v úvahu skutečnost, že kukuřice pěstovaná ve Společenství se používá hlavně jako krmivo.
 —
 Komise nesplnila povinnost uvést dostatečné odůvodnění právních aktů, která pro ni vyplývá z článku 253 ES.
 —
 Komise porušila jednací řád řídícího výboru pro obiloviny, protože nedodržela lhůtu stanovenou tímto řádem.
 (1) Úř. věst. L 290, 20.10.2006, s. 29.


text:
 8.4.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 86/1
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (velkého senátu)
 ze dne 25. října 2005
 ve spojených věcech C-465/02 a C-466/02: Spolková republika Německo, Dánské království proti Komisi Evropských společenství (1)
 (Zemědělství - Zeměpisná označení a označení původu zemědělských produktů a potravin - Název „Feta“ - Nařízení (ES) č. 1829/2002 - Platnost)
 (2006/C 86/01)
 Jednací jazyk: němčina a dánština
 Ve spojených věcech C-465/02 a C-466/02, jejichž předmětem jsou žaloby na neplatnost na základě článku 230 ES, podané dne 30. prosince 2002, Spolková republika Německo, (zmocněnec: W.-D. Plessing, ve spolupráci s M. Loschelder, advokát), žalobkyně ve věci C-465/02, Dánské království, (zmocněnci: J. Molde a J. Bering Liisberg), žalobce ve věci C-466/02, podporovaní: Francouzskou republikou, (zmocněnci: G. de Bergues a A. Colomb) Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska, (zmocněnkyně: C. Jackson) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: J. L. Iglesias Buhigues a H. C. Støvlbæk, jakož i A.-M. Rouchaud-Joët a S. Grünheid) podporované: Řeckou republikou, (zmocněnci: V. Kontolaimos a I.-K. Chalkias), Soudní dvůr (velký senát), ve složení ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas a J. Malenovský, předsedové senátů, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), J. Klučka, U. Lõhmus a E. Levits, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 25. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Žaloby se zamítají.
 2)
 Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení spojených s věcí C-465/02 a Dánskému království se ukládá náhrada nákladů řízení spojených s věcí C-466/02.
 3)
 Řecká republika, Francouzská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska nesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 55, 8.3.2003.


text:
 19.11.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 340/6
 Kasační opravný prostředek podaný dne 11. srpna 2011 Total SA, Elf Aquitaine SA proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 7. června 2011 ve věci T-206/06, Total a Elf Aquitaine v. Komise
 (Věc C-421/11 P)
 2011/C 340/11
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Total SA a Elf Aquitaine SA (zástupci: E. Morgan de Rivery a A. Noël-Baron, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhují, aby Soudní dvůr
 —
 na základě článku 256 SFEU a článku 56 Protokolu č. 3 o statutu Soudního dvora Evropské unie zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2011, Total a Elf Aquitaine v. Komise ve věci T-206/06;
 —
 vyhověl žalobním návrhům předloženým v prvním stupni Tribunálu;
 —
 v důsledku toho zrušil čl. 1 písm. c) a d), čl. 2 písm. b) a články 3 a 4 rozhodnutí Komise č. K(2006) 2098, v konečném znění, ze dne 31. května 2006;
 —
 podpůrně, na základě článku 261 SFEU, změnil peněžité pokuty uložené společně a nerozdílně společnostem Elf Aquitaine a Total podle čl. 2 odst. b) rozhodnutí Komise č. K(2006) 2098, v konečném znění, ze dne 31. května 2006 na základě jeho pravomoci v plné jurisdikci z důvodu objektivních pochybení v odůvodnění a v argumentaci rozsudku Tribunálu (zejména co se týče pojednání odrazujícího charakteru Tribunálem) ze dne 7. června 2011, Total a Elf Aquitaine v. Komise, ve věci T-206/06, a snížil společně a nerozdílně uložené peněžité pokuty na 75 562 500 eur pro společnost Elf Aquitaine, a 58 500 000 eur pro společnost Total;
 —
 podpůrněji: na základě článku 261 SFEU změnil výši pokut uložených společně a nerozdílně společnostem Elf Aquitaine a Total podle čl. 2 písm. b) rozhodnutí Komise č. K(2006) 2098, v konečném znění, ze dne 31. května 2006 na základě jeho pravomoci v plné jurisdikci z důvodu objektivních pochybení v odůvodnění a argumentaci rozsudku, v míře, kterou bude Soudní dvůr považovat za vhodnou;
 —
 ještě podpůrněji: osvobodil společnosti Elf Aquitaine a Total od platby úroků z prodlení, které případně naběhly od data rozhodnutí Komise č. K(2006) 2098, v konečném znění, ze dne 31. května 2006 do vydání rozsudku Arkema ve věci T-217/06;
 —
 v každém případě uložil Evropské komisi náhradu všech nákladů řízení, včetně těch, které společnosti Elf Aquitaine a Total vynaložily před Tribunálem.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňují navrhovatelky šest hlavních důvodů kasačního opravného prostředku a tři důvody podpůrné.
 Prvním důvodem společnosti Total SA a Elf Aquitaine SA uplatňují porušení článku 5 SEU Tribunálem tím, že potvrdil zásadu automatické odpovědnosti mateřských společností, použitou v projednávaném případě Komisí a odůvodněnou pojmem podnik ve smyslu článku 101 SFEU. Takový přístup je neslučitelný se zásadami svěření pravomocí a subsidiarity (první část), jakož i proporcionality (druhá část).
 Druhým důvodem navrhovatelky uplatňují zjevně nesprávný výklad vnitrostátního práva a pojmu podnik, jelikož Tribunál zejména přiznal nesprávnou právní sílu zásadě autonomie právnické osoby.
 Třetím důvodem navrhovatelky v podstatě tvrdí, že Tribunál záměrně nevyvodil důsledky z trestněprávní povahy sankcí v právu hospodářské soutěže a z nových povinností vyplývajících z Listiny základních práv EU. Tribunál totiž neoprávněně a chybně použil koncept podniku v právu Unie, čímž porušil předpoklad autonomie, na němž je založeno vnitrostátní právo společností, a rovněž trestněprávní povahu sankcí v právu hospodářské soutěže. Navrhovatelky navíc tvrdí, že Tribunál musel uplatnit i bez návrhu protiprávnost současného systému správního řízení před Komisí.
 Čtvrtým důvodem navrhovatelky uplatňují porušení práva na obhajobu vyplývající z nesprávného výkladu zásad spravedlnosti a rovnosti zbraní. Tribunál totiž souhlasil s tím, že Komise uplatnila probatio diabolica, a dopustil se pochybení tím, že rozhodl, že nezávislost dceřiné společnosti je třeba posuzovat obecně, s ohledem na kapitálové vazby k její mateřské společnosti, zatímco je třeba ji posuzovat s ohledem na jednání na daném trhu.
 Pátým důvodem navrhovatelky uplatňují porušení povinnosti odůvodnění, jelikož Tribunál stručně konstatoval odmítnutí jejích argumentů Komisí, aniž by poskytl jakoukoliv analýzu argumentů uplatňovaných naposled uvedeným orgánem (první část). Navrhovatelky se navíc dovolávají nesprávných právních posouzení ohledně požadavku odůvodnění kladeného na Komisi (druhá část) a vytýkají Tribunálu, že svým vlastním odůvodněním nahradil odůvodnění Komise (třetí část).
 Šestým důvodem navrhovatelky vytýkají porušení zásady řádné správy, jelikož částka pokuty uložené navrhovatelkám, tzn. mateřským společnostem, je vyšší, než pokuta uložená společnosti Arkema, dceřiné společnosti, která je pachatelkou porušení.
 Sedmým důvodem navrhovatelky vytýkají Tribunálu, že se dopustil několika nesprávných právních posouzení při uplatnění činitele 3 k zajištění odrazujícího účinku pokuty. Tribunál tím porušil pokyny z roku 1998 o metodě stanovování pokut (první část), jakož i nedělitelnost základní částky pokut (druhá část).
 Osmým důvodem navrhovatelky požadují snížení částky jim uložených pokut.
 Devátým a posledním důvodem požadují navrhovatelky zrušení úroků z prodlení, jež jsou vyžadovány Komisí při výkonu napadeného rozhodnutí i výkonu rozsudku.


text:
 10.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 395/41
 Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2014 – CEWE Stiftung v. OHIM (SMILECARD)
 (Věc T-484/12) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SMILECARD - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2014/C 395/49)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: CEWE Stiftung & Co. KGaA, původně CeWe Color AG & Co. OHG (Oldenburg, Německo) (zástupce: U. Sander, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Pohlmann, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2012 (věc R 2279/2011-4) týkajícímu se zápisu slovního označení SMILECARD jako ochranné známky Společenství.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti CEWE Stiftung & Co. KGaA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


text:
 5.6.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 148/21
 Kasační opravný prostředek podaný dne 6. dubna 2010 Karenem Goncharovem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 21. ledna 2010 ve věci T-34/07, Karen Goncharov v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: DSB
 (Věc C-156/10 P)
 2010/C 148/32
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Karen Goncharov (zástupci: A. Späth a G. N. Hasselblatt, advokáti)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), DSB
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2010 (věc T-34/07),
 —
 zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 4. prosince 2006 (věc R 1330/2005-2) a
 —
 uložit OHIM náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem, před Tribunálem a před odvolacím senátem, jakož i nákladů navrhovatele.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2010 (T-34/07) je údajně třeba zrušit, jelikož porušuje ustanovení o vyloučení zápisu z relativního důvodu zamítnutí podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (nahrazeného nařízením Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství).
 Tribunál údajně nesprávně uplatnil obecné zásady posouzení nebezpečí záměny. Zejména dostatečně neposoudil okolnosti tohoto případu, jelikož nevzal v úvahu, že předmětné ochranné známky jsou vytvořeny z akronymů.
 Tribunál údajně své rozhodnutí nakonec opírá výlučně o pravidlo zkušenosti, podle kterého spotřebitel obvykle přikládá první části slov více váhy. V tomto smyslu údajně nestačí rozdíl ve formě písmene „W“ v napadené ochranné známce k tomu, aby byla odstraněna vzhledová a fonetická podobnost.
 Tribunál přitom údajně přehlédl, že v případě kolidujících ochranných známek nejde o slova, ale o akronymy. Odůvodnění rozsudku ukazuje na skutečnost, že Tribunál neprovedl žádný rozsáhlý přezkum nebezpečí záměny, nýbrž se spíše opřel pouze o pravidlo zkušenosti, které je údajně navíc nepoužitelné na projednávaný případ, o němž má být rozhodnuto.
 Spotřebitel je totiž podle navrhovatele zvyklý zaměřovat u akronymů svou pozornost na každé jednotlivé písmeno zvlášť. Pravidla zkušenosti týkající se slovních ochranných známek, sestávajících ze slov, tedy nebylo bez dalšího možno použít na ochranné známky, která sestávají z akronymů.


text:
 15.9.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 315/25
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Castellón – Španělsko) – Juan Carlos Sánchez Morcillo a María del Carmen Abril García v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
 (Věc C-169/14) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 93/13/EHS - Článek 7 - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47 - Spotřebitelské smlouvy - Smlouva o hypotečním úvěru - Zneužívající klauzule - Řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou - Právo na opravný prostředek“)
 2014/C 315/38
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Audiencia Provincial de Castellón
 Účastníci původního řízení
 Odvolatelé: Juan Carlos Sánchez Morcillo a María del Carmen Abril García
 Odpůrkyně: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
 Výrok
 Článek 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému systému výkonu rozhodnutí, jaký je dotčen v původním řízení, který stanoví, že řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou nemůže být přerušeno soudem rozhodujícím v nalézacím řízení a ten může v konečném rozhodnutí spotřebiteli nanejvýš přiznat náhradu za vzniklou újmu, jelikož spotřebitel jakožto dlužník, proti němuž výkon směřuje, se nemůže odvolat proti rozhodnutí zamítajícímu jeho námitku proti tomuto výkonu, zatímco prodávající nebo poskytovatel, který je věřitelem navrhujícím výkon rozhodnutí, tohoto opravného prostředku proti rozhodnutí, jímž je nařízeno ukončení řízení nebo jímž je zneužívající klauzule prohlášena za nepoužitelnou, využít může.
 (1) Úř. věst. C 175, 10.06.2014.


text:
 19.9.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 343/22
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. května 2016 – Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
 (Věc C-290/16)
 (2016/C 343/34)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Bundesgerichtshof
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG
 Odpůrce v řízení o opravném prostředku „Revision“: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
 Předběžné otázky
 1)
 Musí být ustanovení čl. 23 odst. 1 třetí věta nařízení č. 1008/2008/ES (1) vykládáno tak, že letečtí dopravci musí vykázat daně, letištní poplatky a dalších poplatky, přirážky nebo platby uvedené v písmenech b), c) a d) při zveřejnění svých leteckých tarifů v jim skutečně vzniklé výši a tudíž je nesmějí částečně zahrnovat do svých leteckých tarifů podle písmene a) tohoto ustanovení?
 2)
 Musí být ustanovení čl. 22 odst. 1 nařízení č. 1008/2008/ES vykládáno tak, že brání použití vnitrostátní právní úpravy týkající se všeobecných obchodních podmínek, která má svůj základ v unijním právu, podle které od zákazníků, kteří se nedostavili k odletu nebo let zrušili, nelze požadoval samostatný poplatek za zpracování?
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008/ES ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství (Úř. věst. 2008, L 293, s. 3).


text:
 14.5.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 115/5
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (prvního senátu)
 ze dne 10. března 2005
 ve věci C-342/03: Španělské království proti Radě Evropské unie (1)
 (Společná obchodní politika - Konzervy z tuňáků pocházejících z Thajska a Filipín - Smírčí řízení v rámci WTO - Nařízení (ES) č. 975/2003 - Celní kvóta)
 (2005/C 115/09)
 Jednací jazyk: španělština
 Ve věci C-342/03, Španělské království (zmocněnkyně: N. Díaz Abad) proti Radě Evropské unie (zmocněnci: M. Bishop a D. Canga Fano), podporované Komisí Evropských společenství (zmocněnci: X. Lewis a R. Vidal Puig), jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 4. srpna 2003, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič (zpravodaj) a E. Levits, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 10. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení, s výjimkou nákladů Komise Evropských společenství, která ponese své náklady.
 (1) Úř. věst. C 226, 20.09.2003


text:
 21.4.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 118/29
 Žaloba podaná dne 15. února 2012 — Nu Air Compressors and Tools v. Komise
 (Věc T-76/12)
 2012/C 118/49
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Nu Air Compressors and Tools SpA (Robassomero, Itálie) (zástupce: R. MacLean, solicitor)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhové žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil článek 1 rozhodnutí Komise C(2011) 8824 final a článek 1 rozhodnutí Komise C(2011) 8812 final, obě rozhodnutí ze dne 6. prosince 2011, v rozsahu, v němž žalobkyni přiznávají pouze částečné vrácení zaplaceného antidupingového cla za dovozy kompresorů vyrobených v Číně, uloženého na základě nařízení Rady (ES) č. 261/2008 ze dne 17. března 2008, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovozy některých kompresorů pocházejících z Čínské lidové republiky (1);
 —
 ponechal v platnosti napadené rozhodnutí do okamžiku, kdy Evropská komise přijme opatření nezbytná pro dosažení souladu s případným rozsudkem Tribunálu vydaným v této věci; a
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.
 1)
 První žalobní důvod vychází z toho, že
 —
 Evropská komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když uplatnila přiměřené a odůvodněné ziskové rozpětí nezávislého dovozce EU, přičemž nestanovila spolehlivou vývozní cenu pro účely výpočtu vrácení správné částky antidumpingového cla, což mělo za následek porušení čl. 2 odst. 9 a čl. 18 odst. 3 základního antidumpingového nařízení (2).
 2)
 Druhý žalobní důvod vychází z toho, že
 —
 Evropská Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když při výpočtu vývozní ceny odečetla antidumpingové clo jako náklady, čímž nestanovila spolehlivé dumpingové rozpětí pro účely výpočtu vrácení správné částky antidumpingového cla a porušila tak čl. 2 odst. 9 a 11 a čl. 11 odst. 10 nařízení základního antidumpingového nařízení.
 3)
 Třetí žalobní důvod vychází z toho, že
 —
 Evropská komise žalobkyni neprodleně a přiměřeně neinformovala o požadavcích nezbytných pro splnění požadavků vyplývajících z čl. 11 odst. 10 základního antidumpingového nařízení, čímž porušila její právo na obhajobu, jakož i zásadu řádné správy, zakotvenou v obecném právu EU a uvedenou v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.
 4)
 Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že
 —
 Evropská komise ve výsledku protiprávně zadržela dodatečné částky antidumpingového cla, na jejichž vrácení má žalobkyně z důvodu výše uvedených porušení práva EU legitimní nárok
 (1) Úř. věst. 81, 20.3.2008, s. 1.
 (2) Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51).


text:
 13.3.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 63/37
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 8. ledna 2010 — Staatssecretaris van Justicie, další účastník řízení: O. Inan
 (Věc C-9/10)
 2010/C 63/59
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Raad van State
 Účastníci původního řízení
 Staatssecretaris van Justitie
 O. Inan
 Předběžné otázky
 1)
 Je třeba článek 7 rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení přijatého Radou přidružení, která byla zřízena Dohodou zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, vykládat tak, že rodinný příslušník tureckého pracovníka působícího na řádném pracovním trhu členského státu, se nemůže dovolávat tohoto ustanovení poté, co pracovník získal státní příslušnost hostitelského členského státu, přičemž si ponechal tureckou státní příslušnost?
 2)
 Má pro zodpovězení první otázky význam, v jakém časovém okamžiku získal dotčený turecký pracovník státní příslušnost hostitelského členského státu?


text:
 13.8.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 238/10
 Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2011 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-385/06, Aalberts Industries NV, Comap SA, dříve Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG v. Evropská komise
 (Věc C-287/11 P)
 2011/C 238/15
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, V. Bottka, R. Sauer, zmocněnci)
 Další účastnice řízení: Aalberts Industries NV, Comap SA, dříve Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG
 Návrhová žádání
 Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil napadený rozsudek;
 —
 zamítl žalobu podanou k Tribunálu v plném rozsahu;
 —
 uložil třem žalobkyním v prvním stupni náhradu veškerých nákladů tohoto řízení a nákladů řízení v prvním stupni.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Komise zakládá svůj kasační opravný prostředek na třech následujících důvodech.
 V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku Komise tvrdí, že Tribunál porušil několik pravidel týkajících se důkazního břemene a procesní pravidla dokazování, zkreslil určité důkazy a neodůvodnil svá skutková zjištění. Ačkoli Tribunál připomíná judikaturu týkající se nutnosti zohlednit celý soubor nepřímých důkazů, následné posouzení ukazuje velmi nejednotný přístup, v jehož rámci jsou důkazy posuzovány samostatně a postupně každý z nich zamítnut. Tím je dotčena analýza individuálních kontaktů, jež jsou v rozhodnutí považovány za projevy účasti podniků skupiny Aalberts na trvajícím protiprávním jednání. Důkazy týkající se účasti dceřiných společností Simplex a Aquatis na trvajícím protiprávním jednání jsou Tribunálem posuzovány samostatně, ačkoli tyto společnosti patřily k jedné a též skupině podniků (Aalberts). Tribunál mimoto v případě těchto kontaktů zkresluje některé klíčové důkazy, nebo přinejmenším dostatečně neodůvodňuje své závěry týkající se důkazní hodnoty některých důkazů. Druhý důvod kasačního opravného prostředku je uplatňován podpůrně a vychází ze skutečnosti, že i kdyby měla být jeho skutková zjištění potvrzena, Tribunál neprávem zrušil rozhodnutí v plném rozsahu, jelikož konstatoval pouze částečné pochybení v rozhodnutí. Napadený rozsudek obsahuje přinejmenším dva právní omyly:
 —
 zaprvé
 , Tribunál zrušil rozhodnutí Komise proto, že společnost Aquatis měla ve srovnání s ostatními účastníky setkání federace FNAS ve Francii odlišnou míru informovanosti o kartelové dohodě. Podle ustálené judikatury však odlišná míra informovanosti účastníka kartelu nemůže vést k úplnému zrušení konstatování jediného a trvajícího protiprávního jednání, ale může vést nanejvýš k částečnému zrušení konstatování protiprávního jednání a pravděpodobně snížení pokuty.
 —
 zadruhé
 , Tribunál tím, že zcela zrušil rozhodnutí ohledně společnosti Aalberts a její dvou dceřiných společností v případě, kdy by částečně zrušení bylo v souladu s judikaturou nejvhodnějším řešením, překročil své pravomoci
 Konečně, třetí důvod kasačního opravného prostředku je rovněž uplatňován podpůrně, a to pro případ, že by Soudní dvůr zamítl první a druhý důvod kasačního opravného prostředku, a týká se přitom výpočtu výše podpory pro společnosti Simplex a Aquatis v prvním období pro případ, že by konstatování protiprávního jednání ve druhém období bylo zrušeno v plném rozsahu. Komise tvrdí, že zrušení čl. 2 písm. b) odst. 2 rozhodnutí není dostatečně odůvodněné a že vycházel-li Tribunál z tzv. 10 % hranice podle čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1), rozhodl ultra petita a porušil zásadu kontradiktornosti řízení, a tudíž právo být vyslechnut, jelikož o této věci nebylo v řízení v prvním stupni jednáno.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. Věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


text:
 16.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 310/17
 Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 4. dubna 2006 – Vischim v. Komise
 (Věc T-420/05 R)
 („Řízení o předběžných opatřeních - Návrh na odklad provádění - Směrnice 91/414/EHS - Naléhavost - Neexistence“)
 (2006/C 310/34)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Vischim Srl (Cesano Maderno, Itálie) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: B. Doherty, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh jednak na odklad provádění směrnice Komise 2005/53/ES ze dne 16. září 2005, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek chlorthalonilu, chlortoluronu, cypermethrinu, daminozidu a thiofanát-methylu (Úř. věst. L 241, s. 51) a jednak na přijetí určitých dalších předběžných opatření
 Výrok usnesení
 1)
 Návrh se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 6.2.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 38/24
 Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2016 – Španělsko v. Komise
 (Věc T-466/14) (1)
 (Celní unie - Dovoz výrobků z tuňáka ze Salvadoru - Dodatečné vybrání dovozního cla - Žádost o nevybrání dovozního cla - Článek 220 odst. 2 písm. b) a článek 236 nařízení (EHS) č. 2913/92 - Právo na řádnou správu v rámci článku 872a nařízení (EHS) č. 2454/93 - Chyba ze strany příslušných orgánů, kterou nebylo možno rozumným způsobem zjistit“)
 (2017/C 038/32)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Španělské království (zástupci: původně A. Rubio González, poté V. Ester Casas, abogado del Estado)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Arenas, A. Caeiros a B.-R. Killmann, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 2363 final ze dne 14. dubna 2014, kterým bylo konstatováno, že v konkrétním případě je prominutí dovozního cla odůvodněno pro určitou částku, ale není odůvodněno pro jinou částku (REM 02/2013), v rozsahu, v němž obsahuje závěr, že prominutí dovozního cla ve výši 14 417 193,41 eura není odůvodněno.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 (1) Úř. věst. C 261, 11.8.2014.