text:
 16.4.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 93/11
 Žaloba podaná dne 9. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Finské republice
 (Věc C-54/04)
 (2005/C 93/21)
 Jednací jazyk: finština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 9. února 2005 žaloba směřující proti Finské republice podaná Komisí Evropských společenství M. Van Beckem a M. Huttunenem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
 Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:
 1.
 určil, že Finská republika tím, že stanoví převozní povolení pro motorová vozidla, která jsou v jiném členském státě řádně registrována a provozována, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 28 a 30 ES;
 2.
 uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty:
 Podle ve Finsku platného nařízení č. 1598/1995 o registraci motorových vozidel, musí osoba, která má ve Finsku trvalé bydliště, při dovozu motorového vozidla nebo jeho převozu do jiného členského státu nebo do třetí země přes Finsko požádat o vydání dočasného převozního povolení pro motorové vozidlo, které bylo dříve řádně registrováno a pojištěno v jiném členském státě. Osoba, která má ve Finsku trvalé bydliště, tak nemůže motorové vozidlo, které bylo předtím registrováno a pojištěno v jiném členském státě, bez převozního povolení ve Finsku používat. Osoba s bydlištěm ve Finsku, která dováží motorové vozidlo registrované v jiném členském státě, musí za účelem získání povolení k převozu zastavit na hraničním přechodu, kde může požádat o vydání převozního povolení a zaplatit příslušné poplatky. Motorové vozidlo nelze před udělením převozního povolení ve Finsku používat. Převozní povolení je v zásadě udělováno na období sedmi dnů, během nichž musí dovozce motorového vozidla nechat toto motorové vozidlo zaregistrovat ve Finsku, pokud jej nechce používat pouze v rámci dočasného převozního povolení.
 Podle článku 28 ES jsou omezení dovozu, jakož i veškerá opatření s rovnocenným účinkem, zakázána.
 Vzhledem k tomu, že osoba s bydlištěm ve Finsku, musí při dovozu motorového vozidla, které je registrováno v jiném členském státě, nebo při jeho převozu do jiného členského státu nebo třetí země přes Finsko, za účelem podání žádosti o vydání převozního povolení zastavit na finském hraničním přechodu, podléhá toto motorové vozidlo systematickým hraničním kontrolám, které naplňují znaky omezení dovozu nebo opatření s rovnocenným účinkem ve smyslu článku 28 ES.
 Finská republika neprokázala, že použití těchto převozních pravidel je jediným prostředkem k zajištění účinnosti daňových kontrol, což v praxi znamená, že každá osoba, která má ve Finsku trvalé bydliště, je v zásadě povinna splnit zvláštní hraniční formality, tzn. že musí zastavit na nejbližším hraničním přechodu a požádat o vydání převozního povolení, aniž by měla zákonnou záruku, že motorové vozidlo, které je řádně registrované, pojištěné a podrobeno technické kontrole bude možné ve Finsku používat. Takové systematické hraniční formality představují podstatné omezení volného pohybu zboží.
 V případě, že by Soudní dvůr Evropských společenství měl mít za to, že pravidla týkající se převozních povolení jsou obecně na základě článku 30 ES odůvodněná (což podle názoru Komise v tomto případě neplatí), je nařízením stanovená doba platnosti převozního povolení v délce sedmi dnů v každém případě nepřiměřeně krátká.
 Na základě všech těchto úvah má Komise za to, že pravidla týkající se převozních povolení podle finského nařízení č. 1598/1995 jsou v rozporu s články 28 a 30 ES. V případě, že by Soudní dvůr měl mít za to, že jsou tato pravidla obecně na základě článku 30 ES odůvodněná, je v každém případě doba platnosti převozního povolení v délce sedmi dnů v rozporu s články 28 a 30 ES.


text:
 19.12.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 475/8
 Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. října 2016 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Prekršajni Sud u Bjelovaru – Chorvatsko) – Renata Horžić (C-511/15), Siniša Pušić (C-512/15) v. Privredna banka Zagreb d.d., Božo Prka
 (Spojené věci C-511/15 a C-512/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Smlouvy o spotřebitelském úvěru - Směrnice 2008/48/ES - Smlouva o hypotečním úvěru - Pohyblivá úroková sazba - Povinnosti věřitele - Vnitrostátní právní úprava použitelná na smlouvy platné ke dni jejího nabytí účinnosti - Nepoužitelnost směrnice 2008/48“)
 (2016/C 475/11)
 Jednací jazyk: chorvatština
 Předkládající soud
 Prekršajni Sud u Bjelovaru
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: Renata Horžić (C-511/15), Siniša Pušić (C-512/15)
 Žalovaní: Privredna banka Zagreb d.d., Božo Prka
 Výrok
 Článek 23 a čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovým vnitrostátním ustanovením, o jaká se jedná v původních řízeních, která věřiteli pod hrozbou trestních sankcí ukládají dodržování povinností v oblasti pohyblivé úrokové sazby v případě úvěrových smluv platných ke dni nabytí účinnosti těchto ustanovení, jelikož tyto úvěrové smlouvy nespadají do věcné působnosti této směrnice a tyto povinnosti nadto nepředstavují provedení této směrnice.
 (1) Úř. věst. C 27, 25.1.2016.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 30.5.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 191/10
 Kasační opravný prostředek podaný dne 27. února 2016 Orange Polska SA proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 17. prosince 2015 ve věci T-486/11: Orange Polska SA v. Evropská komise
 (Věc C-123/16 P)
 (2016/C 191/12)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Orange Polska SA (zástupci: D. M. Beard QC, A. Howard, Barristers, M. Modzelewska de Raad, addvokát, P. Paśnik, advokát)
 Další účastnice řízení: Evropská komise, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji z siedzibą w Warszawie, European Competitive Telecommunications Association
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek;
 —
 zrušit rozhodnutí v plném rozsahu; podpůrně
 —
 zrušit článek 2 v plném rozsahu; nebo dále podpůrně
 —
 snížit přiměřeně pokutu zde uloženou; nebo podpůrně
 —
 vrátit rozhodnutí o pokutě Komisi; a
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatelka tři důvody kasačního opravného prostředku – první důvod zpochybňuje hmotněprávní platnost závěru o protiprávním jednání v napadeném rozhodnutí Komise, zatímco další dva důvody kasačního opravného prostředku směrují proti pokutě uložené v článku 2 rozhodnutí.
 a.
 Zaprvé se Soud dopustil nesprávného právního posouzení a nesprávného odůvodnění tím, že nevyžadoval, aby Komise předložila důkaz o oprávněném zájmu na pokračování vyšetřování a přijetí rozhodnutí o protiprávním jednání na základě jednání v minulosti.
 b.
 Zadruhé se Soud dopustil nesprávného právního posouzení nebo zkreslil důkazy tím, že potvrdil závěry Komise o vlivu protiprávního jednání pro účely výpočtu výše pokuty.
 c.
 Zatřetí se Soud dopustil nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávně přezkoumal důkazy tím, že odmítl zohlednit investice uskutečněné společností Orange s ohledem na snížení pokuty kvůli polehčujících okolnostem.


text:
 9.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 113/12
 Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2011 — Portugalsko v. Komise
 (Věc T-387/07) (1)
 (EFRR - Snížení finanční pomoci - Globální dotace na podporu místních investic v Portugalsku - Žaloba na neplatnost - Skutečně vzniklé výdaje - Rozhodčí doložka)
 2011/C 113/22
 Jednací jazyk: portugalština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, S. Rodrigues a A. Gattini, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a L. Flynn, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 3772 ze dne 31. července 2007 o snížení finančního příspěvku poskytnutého z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) týkajícího se globální dotace na podporu místních investic v Portugalsku na základě rozhodnutí Evropské komise K(95) 1769 ze dne 28. července 1995.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Portugalská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 (1) Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


text:
 20.7.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 207/28
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 15. května 2013 — Provincie Antwerpen v. Mobistar NV
 (Věc C-264/13)
 2013/C 207/46
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Hof van beroep te Antwerpen
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Provincie Antwerpen
 Žalovaná: Mobistar NV
 Předběžné otázky
 Je třeba vykládat článek 6 nebo článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) v tom smyslu, že zakazují, aby bylo orgánu členského státu umožněno z rozpočtových nebo jiných důvodů zdanit hospodářskou činnost provozovatelů telekomunikací, umožněnou na území nebo jeho části na základě existence podpěr GSM, sloupů nebo antén na veřejných nebo soukromých pozemcích?


text:
 6.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 101/33
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. února 2013 — BB v. Komise
 (Věc F-17/11) (1)
 (Veřejná služba - Smluvní zaměstnanec - Neobnovení smlouvy na dobu určitou - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody)
 2013/C 101/61
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: BB (zástupce: A. Blot, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí žalované o neobnovení smlouvy žalobkyně jako smluvního zaměstnance.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí jednu třetinu nákladů řízení vynaložených BB.
 3)
 BB ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 186, 25.6.2011, s. 33.


text:
 23.7.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 219/6
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polská republika) dne 9. května 2011 — Grand Sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
 (Věc C-214/11)
 2011/C 219/07
 Jednací jazyk: polština
 Předkládající soud
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Grand Sp. z o.o.
 Žalovaný: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
 Předběžná otázka
 Má být čl. 1 bod 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (1) vykládán tak, že k „technickým předpisům“, jejichž návrhy musí být podle čl. 8 odst. 1 této směrnice sděleny Komisi, patří právní předpis, který zakazuje prodloužení povolení k činnosti v oblasti automatizovaných her s nízkými výhrami?
 (1) Směrnice Evropského Parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (Úř. věst. L 204, s. 37) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, kterou se mění směrnice 98/34/ES o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (Úř. věst. L 217, s. 18).


text:
 4.12.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 300/3
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (pléna)
 ze dne 5. října 2004
 ve věci C-475/01: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Porušení článku 90 prvního pododstavce ES - Spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů - Zavedení nižší sazby daně pro ouzo, než je sazba zavedená pro jiné alkoholické nápoje - Soulad této sazby daně se směrnicí, která nebyla napadena ve lhůtě stanovené článkem 230 ES)
 (2004/C 300/04)
 Jednací jazyk: řečtina
 Ve věci C-475/01, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 6. prosince 2001, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: E. Traversa a M. Condou Durande) podporovaná Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska (zmocněnec: K. Manji) proti Řecké republice (zmocněnci: A. Samoni-Rantou a P. Mylonopoulos), Soudní dvůr (plénum), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A: Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues, předsedové senátu, R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric a S. von Bahr (zpravodaj), soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 5. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 Spojené království Velké Británie a Severního Irska nese své vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 68, 16.3.2002.


text:
 17.10.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 383/22
 Žaloba podaná dne 26. srpna 2016 – FTI Touristik v. EUIPO – Prantner a Giersch (FI)
 (Věc T-475/16)
 (2016/C 383/30)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: FTI Touristik GmbH (Mnichov, Německo) (zástupkyně: A. Parr, Rechtsanwältin)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Harald Prantner (Hamburk, Německo) a Daniel Giersch (Monako, Monako)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastníci v řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „FI“ – Přihláška č. 12 201 273
 Řízení před EUIPO: Námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. června 2016, ve věci R 480/2015-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 28.5.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 160/15
 Rozsudek Tribunálu ze dne 14. dubna 2011 — Visa Europe a Visa International Service v. Komise
 (Věc T-461/07) (1)
 (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh služeb v oblasti akvizic transakcí uskutečněných kreditními kartami a debetními kartami s odloženou splatností (tzv. charge karty) - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Omezení hospodářské soutěže - Potenciální soutěžitel - Pokuty - Polehčující okolnosti - Přiměřená lhůta - Právní jistota - Právo na obhajobu)
 2011/C 160/18
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Visa Europe Ltd (Londýn, Spojené království) a Visa International Service Association (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: původně S. Morris, QC, H. Davies a A. Howard, barristers, V. Davies a H. Masters, solicitors, poté S. Morris a P. Scott, solicitor, A. Howard, V. Davies a C. Thomas, solicitor)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Arbault, N. Khan a V. Bottka, poté N. Khan a V. Bottka, zmocněnci)
 Předmět
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 4471 v konečném znění ze dne 3. října 2007 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a podle článku 53 dohody o EHP (Věc COMP/D1/37.860 — Morgan Stanley v. Visa International a Visa Europe) a podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyním uvedeným rozhodnutím.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnostem Visa Europe Ltd a Visa International Service se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


text:
 14.4.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 82/30
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 7. února 2007 – Clotuche v. Komise
 (Věc T-339/03) (1)
 („Úředníci - Opětovné zařazení ředitele jako hlavního poradce - Zájem služby - Rovnocennost pracovních míst - Reorganizace Eurostat - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody“)
 (2007/C 82/66)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Gabrielle Clotuche (Brusel, Belgie) (zástupci: P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon, G. Demez a P. Reyniers, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci)
 Předmět věci
 Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 9. července 2003 o opětovném zařazení žalobkyně z pracovního místa ředitelky na pracovní místo hlavní poradkyně a rozhodnutí Komise ze dne 1. října 2003 o reorganizaci Eurostatu, neboť neobsahuje žádné opatření týkající se opětovného zařazení žalobkyně jako ředitelky, a jednak návrh na náhradu nemajetkové újmy.
 Výrok rozsudku
 1)
 Komisi se ukládá povinnost uhradit žalobkyni částku 1 euro z důvodu náhrady škody za služební pochybení.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Komise ponese vlastní náklady, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření před Soudem, a pětinu nákladů vynaložených žalobkyní, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření před Soudem.
 4)
 Žalobkyně ponese čtyři pětiny vlastních nákladů, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření před Soudem.
 (1) Úř. věst. C 289, 29.11.2003.


text:
 25.1.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 24/14
 Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2013 společnostmi Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe SA/NV, Hansgrohe BV, Hansgrohe SARL, Hansgrohe Srl, Hüppe GmbH, Hüppe GmbH, Hüppe Belgium SA (NV), Hüppe BV proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-378/10, Masco Corp. a další v. Evropská komise
 (Věc C-614/13 P)
 2014/C 24/26
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe SA/NV, Hansgrohe BV, Hansgrohe SARL, Hansgrohe Srl, Hüppe GmbH, Hüppe GmbH, Hüppe Belgium SA (NV), Hüppe BV (zástupci: D. Schroeder, advokát, S. Heinz, advokátka, J. Temple Lang, Solicitor)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-378/10 v rozsahu, v němž zamítá jejich návrh na zrušení článku 1 rozhodnutí Komise ze dne 23. června 2010 ve věci COMP/39.092 — Zařízení a pevné součásti koupelen, v rozsahu, v němž Komise v tomto rozhodnutí konstatuje, že se navrhovatelky účastnily trvající dohody nebo jednání ve vzájemné shodě „v odvětví zařízení a pevných součástí koupelen“,
 —
 zrušil rozhodnutí Komise ze dne 23. června 2010 ve věci COMP/39.092 — Zařízení a pevné součásti koupelen, v rozsahu, v němž konstatuje, že se navrhovatelky účastnily trvající dohody nebo jednání ve vzájemné shodě „v odvětví zařízení a pevných součástí koupelen“,
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelkami souvisejících s touto věcí a
 —
 přijal jakákoli jiná patření, která bude Soudní dvůr považovat za vhodná.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Kasační opravný prostředek je založen na dvou důvodech.
 V prvním důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelky tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že zjevně zkreslil důkazy a nesprávně použil právní kritéria pro konstatování, že se navrhovatelky zúčastnily jediného komplexního protiprávního jednání zahrnujícího keramické výrobky.
 V druhém důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelky tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že dostatečné neodůvodnil své rozhodnutí.


text:
 1.5.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 102/31
 Žaloba podaná dne 27. února 2009 – Mojo Concerts a Amsterdam Music Dome Exploitatie v. Komise
 (Věc T-90/09)
 2009/C 102/46
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Mojo Concerts BV (Delft, Nizozemsko) a Amsterdam Music Dome Exploitatie BV (Delft, Nizozemsko) (zástupce: S. Beeston, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyň
 —
 zrušit napadené rozhodnutí,
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně požadují zrušení rozhodnutí Komise ze dne 21. října 2008 týkající se investice města Rotterdam do komplexu Ahoy (státní podpora C 4/2008 [ex N 97/2007, ex CP 91/2007]).
 Podle žalobkyň je zřejmé, že Komise se v odůvodnění napadeného rozhodnutí dopustila zjevně nesprávného posouzení; jednotlivé kroky argumentace jsou podle nich nesprávně nebo nedostatečně odůvodněny.
 Žalobkyně v první řadě namítají, že zjištěná hodnota nájmu a hodnota akcií Ahoy neodpovídá tržním podmínkám. Za další by investice, která směřuje jen k zachování hodnoty, mohla velmi pravděpodobně představovat výhodu. Navíc nebylo při zjišťování hodnoty nájmu a hodnoty akcií přihlédnuto k investici. Omezení, která si dohodlo město s provozovatelem, navíc nezabránila tomu, aby z investice vyplynula přidaná hodnota. A konečně, úprava rozdělování zisku nenabízí žádnou další záruku toho, že obchody budou odpovídat tržním podmínkám.
 Žalobkyně kromě toho namítají, že došlo k pochybením v rámci řízení a v odůvodnění, neboť Komise nebrala v úvahu vůbec nebo nedostatečně argumenty, které žalobkyně uváděly, neprávem prohlásila část spisu za důvěrnou a v důsledku toho nebyl žalobkyním zpřístupněn celý obsah spisu, čímž byla porušena povinnost vyslechnout účastníky řízení.


text:
 25.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 58/13
 Žaloba podaná dne 26. prosince 2011 — Kaddour v. Rada
 (Věc T-654/11)
 2012/C 58/24
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Khaled Kaddour (Damašek, Sýrie) (zástupce: M. Ponsard, advokát)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 projednal tuto žalobu ve zrychleném řízení;
 —
 v rozsahu, v němž se týkají žalobce, zrušil:
 —
 rozhodnutí 2011/273/SZBP, v aktuálním platném znění, včetně všech rozhodnutí uvedených v kapitole 13 žaloby;
 —
 nařízení 442/2011, v aktuálním platném znění, včetně všech nařízení uvedených v kapitole 14 žaloby;
 —
 rozhodnutí 2011/782/SZBP, v aktuálním platném znění;
 —
 uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby se žalobce dovolává dvou žalobních důvodů, které jsou v podstatě totožné s důvody či podobné důvodům uplatňovaným v rámci věci T-653/11, Jaber v. Rada.


text:
 13.6.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 211/59
 Žaloba podaná dne 6. dubna 2016 – CFA Institute v. EUIPO – Bloss a další (CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE)
 (Věc T-155/16)
 (2016/C 211/73)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: CFA Institute (Charlottesville, Virginie, Spojené státy) (zástupci: S. Rohlfing a G. Engels, advokáti)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Michael Bloss (Nürtingen, Německo), Dietmar Ernst (Nürtingen) a Joachim Häcker (Nürtingen)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastníci řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE“ – přihláška č. 9 569 765
 Řízení před EUIPO: námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. ledna 2016 ve věci R 454/2015-2
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí,
 —
 vyhověl námitkám vzneseným žalobkyní proti přihlášce k zápisu ochranné známky č. 9 569 765, podané dalšími účastníky řízení před odvolacím senátem,
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení,
 —
 nebo v případě, že by další účastníci řízení před odvolacím senátem vstoupili do řízení jako vedlejší účastníci, uložil jim náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v odvolacím řízení před EUIPO i v řízení před Tribunálem.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009,
 —
 porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


text:
 4.12.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 300/34
 Žaloba podaná dne 7. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Edith Cresson
 (Věc C-432/04)
 (2004/C 300/64)
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 7. října 2004 žaloba směřující proti E. Cresson podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Hansem Peterem Hartvigem a Julianem Currallem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
 Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:
 1.
 konstatoval, že E. Cresson porušila povinnosti, které pro ni vyplývaly z článku 213 Smlouvy o ES;
 2.
 následkem toho rozhodl o částečném či úplném propadnutí práv na důchod nebo veškerých dalších výhod spojených s těmito právy nebo na jiné dávky vyplácené E. Cresson, přičemž Komise ponechává na úvaze Soudního dvora, aby určil délku trvání a rozsah tohoto propadnutí;
 3.
 uložil E. Cresson náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty:
 Během trvání jejího mandátu komisařky se E. Cresson dopustila nadržování vůči svým dvěma přátelům v rozporu s obecným zájmem, jakož i s povinnostmi, které pro vyplývaly z článku 213 Smlouvy o ES. Jeden z nich byl zaměstnaný z iniciativy E. Cresson, ačkoliv jeho profil neodpovídal různým místům, pro která byl přijat. Jeho ochrana ze strany E. Cresson se poté několikrát opakovaně projevila tehdy, když jeho výkony byly zjevně nedostatečné co do kvality, kvantity a patřičnosti. Stejně tak, stále z iniciativy E. Cresson, byly nabídnuty smlouvy dalšímu z jejích přátel, aniž by odpovídaly požadavku nebo potřebě příslušných služeb. Jednání E. Cresson se neřídilo zájmem orgánu, ale v zásadě bylo motivováno vůlí poskytnout laskavost těmto dvěma osobám. V každém případě E. Cresson nikdy nepátrala po správnosti těchto rozhodnutí nebo použitých procedur, přestože kontrola byla nutná, neboť se jednalo o osoby, se kterými se přátelila. Toto jednání se proto zdá býti základem nadržování, nebo přinejmenším hrubé nedbalosti.


text:
 30.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 331/42
 Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 15. listopadu 2006 – Jiménez Martínez v. Komise
 (Věc T-115/05) (1)
 („Úředníci - Invalidita - Výbor pro otázky invalidity - Přípravný akt - Právní zájem na podání žaloby - Vada postupu před zahájením soudního řízení - Zjevná nepřípustnost“)
 (2006/C 331/92)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: José Juan Jiménez Martínez (Brusel, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a K. Hermann, zmocněnci)
 Předmět věci
 Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Výboru pro otázky invalidity ze dne 21. dubna 2004 a ze dne 22. července 2004 a jednak návrh na náhradu škody za újmu údajně vzniklou v důsledku těchto rozhodnutí.
 Výrok
 1)
 Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.
 2)
 Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady.
 (1) Úř. věst. C 115, 14.5.2005.


text:
 7.7.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 155/5
 Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 24. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
 (Věc C-364/06) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/15/ES - Úprava pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
 (2007/C 155/08)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: N. Yerrell, zmocněnec)
 Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě ustanovení nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES ze dne 11. března 2002 o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě (Úř. věst. L 80, s. 35; Zvl. vyd. 05/04, s. 224)
 Výrok
 1)
 Lucemburské velkovévodství tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní ustanovení nezbytná k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES ze dne 11. března 2002 o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají na základě této směrnice.
 2)
 Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 249, 14.10.2006.


text:
 8.12.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 439/5
 Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. října 2014 – Evropská komise v. Nizozemské království
 (Věc C-252/13) (1)
 („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/73/ES a 2006/54/ES - Rovné zacházení pro muže a ženy - Zaměstnání a povolání - Přístup k zaměstnání - Návrat z mateřské dovolené - Formální požadavky návrhu na zahájení řízení - Soudržný popis vytýkaných skutečností - Jednoznačná formulace návrhových žádání žalobkyně“)
 (2014/C 439/06)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Martin a M. van Beek, zmocněnci)
 Žalovaný: Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman a J. Langer, zmocněnci)
 Výrok
 1)
 Žaloba se odmítá.
 2)
 Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


text:
 5.6.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 148/41
 Žaloba podaná dne 25. března 2010 — Hynix Semiconductor v. Komise
 (Věc T-148/10)
 2010/C 148/69
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Hynix Semiconductor, Inc. (Icheon-si, Korea) (zástupci: A. Woodgate a O. Heinisch, Solicitors)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhové žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí Komise ve věci COMP/38.636 — Rambus ze dne 9. prosince 2009;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení;
 —
 nařídit všechna další opatření, která Tribunál považuje za vhodná.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně v této věci navrhuje zrušit rozhodnutí Komise, které bylo přijato ve věci COMP/38.636 — Rambus v řízení podle článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP, jehož předmětem byly potenciálně zneužívající licenční poplatky za užívání určitých patentů týkajících se dynamických pamětí s přímým přístupem (dále jen DRAM) pro čipy. Napadeným rozhodnutím Komise prohlásila určité závazky, které byly nabídnuty podle článku 9 nařízení (ES) č. 1/2003 (1), za závazné pro Rambus a rozhodla, že již neexistují žádné důvody k tomu, aby jednala. Žalobkyně je konkurentkou společnosti Rambus a podala stížnost na zahájení řízení proti posledně uvedené.
 Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně uvádí tři žalobní důvody.
 Zaprvé, žalobkyně uvádí, že Komise porušila článek 9 nařízení č. 1/2003 tím, že se rozhodla pro postup stanovený v tomto článku v případě, ve kterém se její pochybnosti týkaly natolik závažného porušení článku 102 SFEU, že zamýšlela uložit pokutu. Dále uvádí, že použití článku 9 nepřináší procesní zjednodušení. Podle názoru žalobkyně byly závazky, které byly Komisí prohlášeny za závazné, vzhledem k uvedenému protiprávnímu jednání zjevně nevhodné, a uvádí tedy, že Komise porušila článek 9 nařízení č. 1/2003, článek 102 SFEU a zásadu řádné (nestranné) správy tím, že závazky společnosti Rambus přijala. Žalobkyně dále uvádí, že provedením nesprávného přezkumu proporcionality bez uplatnění podmínek stanovených v samotném článku 9, nesprávným popisem určitých pochybností a vyvozením nesprávných závěrů v souvislosti s otázkou, zda se závazky vypořádávají s jejími pochybnostmi, dospěla Komise k nesprávnému závěru, že již neexistují důvody, aby jednala. Žalobkyně dále uvádí, že Komise neodůvodnila vhodnost a přiměřenost závazků, a dopustila se tedy velmi závažné chyby při posouzení.
 Zadruhé, žalobkyně uvádí, že Komise zneužila svých pravomocí, které jí dává článek 9 nařízení č. 1/2003.
 Zatřetí, žalobkyně uplatňuje, že se Komise při přijímání napadeného rozhodnutí dopustila procesních chyb tím, že nevyužila svých pravomocí, které jí dává nařízení č. 1/2003 a odpovídajícím způsobem se dále nezabývala otázkou nápravných opatření.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


text:
 30.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 130/16
 Žaloba podaná dne 21. února 2011 — ClientEarth v. Komise
 (Věc T-111/11)
 2011/C 130/29
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království) (zástupce: P. Kirch, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 prohlásit, že Komise porušila Aarhuskou úmluvu o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí;
 —
 prohlásit, že Komise porušila nařízení č. 1367/2006 (1);
 —
 prohlásit, že Komise porušila nařízení č. 1049/2001 (2);
 —
 zrušit implicitní rozhodnutí podle čl. 8 odst. 3 nařízení č. 1049/2001, kterým Komise neodpověděla ve stanovené lhůtě na potvrzující žádost žalobkyně a na základě kterého odmítla zpřístupnit požadované dokumenty; a
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní i vedlejšími účastníky řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu své žaloby se žalobkyně domáhá sedmi žalobních důvodů.
 1)
 Na základě prvního žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení č. 1049/2001, jelikož Komise neodpověděla ve stanovené lhůtě na potvrzující žádost žalobkyně a neuvedla v něm důvody, proč tak učinila.
 2)
 Na základě druhého žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 1, 2 a 4 Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, jelikož neposkytuje žalobkyni přístup k požadovaným studiím o kontrole shodnosti a provádění akčních plánů a neuvádí odůvodnění těchto kroků. Napadené rozhodnutí také porušuje čl. 6 odst. 1 nařízení č. 1367/2006, jelikož nevykládá výjimky uvedené v článku 4 nařízení č. 1049/2001 striktním způsobem.
 3)
 Na základě třetího žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení č. 1367/2006, jelikož nedošlo k šíření požadovaných informací obsažených v rejstřících Komise.
 4)
 Na základě čtvrtého žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje článek 7 nařízení č. 1367/2006, jelikož neinformuje žalobkyni, u kterého generálního ředitelství má žádat o přístup k dokumentům týkajícím se směrnice 1998/81/ES (3) a 2001/18/ES (4), a jelikož nedošlo k postoupení uvedené žádosti příslušnému generálnímu ředitelství.
 5)
 Na základě pátého žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 2 třetí odrážku nařízení č. 1049/2001, jelikož neposkytuje žalobkyni přístup k požadovaným studiím o kontrole shodnosti a provádění akčních plánů. Zpřístupnění požadovaných dokumentů by nenarušilo účel vyšetřováni podle čl. 4 odst. 2 nebo nebránilo řádnému provádění případných řízení o nesplnění povinnosti na základě článku 258 SFEU. Napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001, jelikož neposkytuje částečný přístup k požadovaným dokumentům.
 6)
 Na základě šestého žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení č. 1049/2001. Zpřístupnění požadovaných dokumentů by vážně nenarušilo rozhodovací proces Komise.
 7)
 Na základě sedmého žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 2 poslední odrážku a čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001, jelikož nebyl umožněn přístup, i když je zde převažující veřejný zájem na zpřístupnění, a jelikož neuvádí podrobné odůvodnění pro takové odmítnutí.
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13)
 (2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331)
 (3) Směrnice Rady 98/81/ES ze dne 26. října 1998, kterou se mění směrnice 90/219/EHS o uzavřeném nakládání s geneticky modifikovanými mikroorganismy (Úř. věst. L 330, s. 13; Zvl. vyd. 15/04, s. 71).
 (4) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (Úř. věst. L 106, s. 1; Zvl. vyd. 15/06, s. 77).


text:
 |
 52012DC0433
 SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Strategie pro udržitelnou konkurenceschopnost odvětví stavebnictví a jeho podniků /* COM/2012/0433 final */
 SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU
 A RADĚ
 Strategie pro udržitelnou konkurenceschopnost
 odvětví stavebnictví a jeho podniků
 1. Úvod
 Odvětví stavebnictví hraje v evropském
 hospodářství významnou roli. Vytváří téměř 10 % HDP a
 poskytuje 20 milionů pracovních míst, zejména v mikropodnicích a malých
 podnicích. Stavebnictví je rovněž hlavním spotřebitelem
 meziproduktů (surovin, chemických látek, elektrických a elektronických
 zařízení atd.) a souvisejících služeb. Vzhledem k jeho hospodářskému
 významu může výkonnost odvětví stavebnictví významně ovlivnit
 rozvoj celého hospodářství.
 Kvalita výstavby také přímo
 ovlivňuje kvalitu života Evropanů. V neposlední řadě má
 energetická náročnost budov a účinnost zdrojů ve výrobě,
 přepravě a využívání výrobků pro výstavbu budov a infrastruktur
 významný dopad na energetiku, změnu klimatu a životní prostředí.
 Konkurenceschopnost stavebních
 společností je proto důležitá nejen pro růst a zaměstnanost
 obecně, ale také pro zajištění udržitelnosti odvětví.
 Toto odvětví by mohlo významně
 přispět nejen k tvorbě nových pracovních míst[1] tím, že posílí svoji
 činnost v některých velmi slibných oblastech, jako je renovace budov
 a infrastruktura, například prostřednictvím vhodných politik na
 posílení poptávky, ale také k podpoře investic. Odvětví
 stavebnictví tak hraje důležitou roli v plnění strategie Evropa 2020
 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění.
 Kromě toho, sdělení Komise „Energetický plán do roku 2050“[2] poukazuje na to, že klíčem
 k transformaci energetického systému EU je zvýšení energetické účinnosti
 novostaveb i stávajících budov.
 Udržitelné stavební odvětví hraje
 klíčovou roli při dosahování dlouhodobého cíle EU na 80‐90%
 snížení emisí skleníkových plynů. Podle plánu přechodu na
 konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050[3] by nákladově účinným
 příspěvkem odvětví stavebnictví bylo 40 až 50% snížení
 těchto emisí do roku 2030 a přibližně 90% snížení v roce
 2050. K posílení konkurenceschopnosti evropského odvětví stavebnictví by
 podstatným způsobem přispěly potřebné investice. Toto
 odvětví hraje rovněž důležitou úlohu, pokud jde
 o přizpůsobování se změně klimatu a odolnost
 vůči přírodním katastrofám a katastrofám způsobeným člověkem,
 a to tím, že podpoří dlouhodobé investice, které budou zohledňovat otázku
 odolnosti vůči katastrofám.
 Stavební odvětví ale čelí
 řadě strukturálních problémů, jako je nedostatek kvalifikovaných
 pracovníků v mnoha podnicích, nízká přitažlivost tohoto odvětví
 pro mladé lidi z důvodu pracovních podmínek, omezená schopnost inovace a
 fenomén neohlášené práce. V širším pohledu charakterizují současnou
 situaci tohoto odvětví tři základní prvky.
 Za prvé, stavební odvětví je jedním z
 odvětví nejvíce zasažených finanční a hospodářskou krizí (objem
 prací v oblasti budov a infrastruktury v období od ledna 2008 do listopadu 2011
 poklesl v celé EU-27 o 16 %[4]).
 Zadruhé, odvětví čelí zvýšené konkurenci ze strany mimoevropských
 provozovatelů, a to nejen na mezinárodních trzích, ale i v rámci
 vnitřního trhu, zejména pokud jde o projekty v oblasti infrastruktury.
 Působení této vnější konkurence není vždy spravedlivé;
 společnosti EU se často musejí vyrovnávat s mnohem vyššími náklady
 než společnosti mimoevropské. Otázky energie a životního prostředí
 vytvořily mezi společnostmi novou dynamiku a daly vzniknout
 různým iniciativám v rámci veřejného sektoru, které se staly
 klíčovými faktory v hospodářské soutěži. Stavební podniky
 již dosáhly významného pokroku, ale dosažení cílů EU v oblasti klimatu,
 energetiky a životního prostředí bude vyžadovat významné změny, s
 nimiž se bude odvětví obtížně vyrovnávat bez náležité podpory v rámci
 politik.
 Toto sdělení
 Komise vymezuje hlavní problémy, jimž odvětví v současnosti čelí
 a bude čelit až do roku 2020, pokud jde o investice, lidský kapitál,
 požadavky z hlediska životního prostředí, právní předpisy a
 přístup na trhy, a navrhuje za tímto účelem iniciativy na jeho
 podporu. V krátkodobém horizontu je důraz kladen na potřebu
 podpořit růst a zaměstnanost v odvětví stavebnictví v
 reakci na hospodářskou krizi. V dlouhodobém horizontu budou úkoly,
 před nimiž odvětví stojí, vyžadovat jednotný a koordinovaný
 přístup na evropské úrovni za účelem zlepšení fungování hodnotového
 řetězce, a to zejména prostřednictvím dobrovolných partnerství
 mezi soukromým a veřejným sektorem a v případě potřeby
 prostřednictvím vhodného regulačního rámce.
 2. Situace a hlavní úkoly
 Vzhledem k rozmanitosti činností v každém
 oboru stavebnictví panují v celém odvětví rozdíly, pokud jde o
 sociálně-ekonomické, organizační, kulturní a technologické otázky a
 přizpůsobování nových právních předpisů příležitostem
 na trhu.
 Existují globální
 úkoly, které mohou ve střednědobém horizontu umožnit udržitelný
 růst, budou-li nyní přijata vhodná opatření. Tak by mohlo dojít
 k rozvoji řady služeb pro řešení takových otázek, jako je zdraví a
 bezpečnost, energetická účinnost, ekologické stavebnictví, odolnost
 vůči katastrofám, mikroklima vnitřního prostředí,
 opětovné použití / využití / recyklace a konstrukce na míru („Design-to-fit“).
 Při správném řešení by i tyto úkoly mohly ukázat cestu k novým tržním
 příležitostem.
 2.1 Obecné makroekonomické souvislosti
 Odvětví
 stavebnictví pocítilo dopad finanční krize obzvláště
 silně; došlo k vážným poklesům poptávky zejména v rámci
 soukromého trhu s nemovitostmi, ale i rámci jiných trhů, např. trhu v
 oblasti infrastruktury. Tendence se v jednotlivých členských státech liší.
 V některých bylo jedním ze spouštěcích momentů splasknutí
 bubliny na realitním trhu, které nadále výrazně omezuje činnost v
 celém odvětví[5].
 V jiných trpí toto odvětví zejména v důsledku zmenšujících se
 úvěrových trhů. Omezení veřejných výdajů
 v důsledku krize bude vytvářet další tlak na investice do
 budování infrastruktury.
 Některé
 země v reakci na krizi investovaly do balíčků stimulů,
 například formou pobídek počátečních investic do projektů v
 oblasti infrastruktury, snížené sazby DPH pro novostavby a/nebo renovace budov,
 preferenční úrokové sazby na hypotéky atd. Nicméně trvalý účinek
 na konkurenceschopnost odvětví budou mít pouze ty přístupy, které
 zahrnují opatření, jejichž cílem je zlepšování dovedností a kvalifikací,
 inovace a „zelená“ ekonomika. To zdůrazňuje potřebu vhodného
 formulování politik, které by v krátkodobém horizontu stimulovaly
 růst a zaměstnanost, ale v dlouhodobém horizontu rovněž napomohly
 restrukturalizaci odvětví stavebnictví.
 2.2 Výkonnost hodnotového
 řetězce
 Na trzích
 odvětví stavebnictví EU i v rámci samotného odvětví panuje značná
 roztříštěnost: mnoho mikropodniků, velké rozdíly mezi
 členskými státy, pokud jde o výkonnost odvětví, a značné
 obtíže při šíření osvědčených postupů. Lepší integrace
 hodnotového řetězce by výrazně zvýšila rozsah vedlejších
 účinků inovací v důsledku spolupráce.
 Stavební společnosti pracující na
 místě a v menší míře i výrobci stavebních výrobků budou ve stále
 vyšší míře konfrontováni s potřebou kvalifikovaných pracovních sil.
 Nahrazen bude muset být rovněž obrovský počet kvalifikovaných lidí,
 představující více než dvě třetiny pracovních míst ve
 stavebnictví, který odejde v období od současnosti do roku 2020 do
 důchodu[6].
 Chronický nedostatek kvalifikovaných pracovních sil lze na jedné straně
 vysvětlit nízkou přitažlivostí odvětví pro mladé lidi a na druhé
 straně vzrůstající potřebou dovedností odpovídajících
 specifickým kvalifikacím, kterou vzdělávání a odborná příprava (jakož
 i trh práce) obtížně uspokojují. Přechod na účinné využívání
 zdrojů a nízkouhlíkovou ekonomiku přinese významné strukturální
 změny rovněž ve stavebnictví, které se bude muset
 přizpůsobit a předvídat potřeby dovedností a schopností v
 těchto oblastech. To se týká zejména přípravy pracovní síly na
 výstavbu „budov s téměř nulovou energií“, ať už se jedná o nové
 nebo renovované budovy. Změny v oblasti dovedností a kvalifikací ve
 stavebnictví si rovněž vyžádá zavádění základních technologií a využívání
 pružných postupů organizace práce.
 Výdaje na výzkum a inovace zůstávají ve srovnání s odvětvím průmyslu obecně
 vcelku nízké. To však lze vysvětlit intenzivní potřebou pracovních
 sil a skutečností, že hlavním zájmem stavebních podniků je integrovat
 v rámci svých činností dostupný externí technologický vývoj. Odvětví pravděpodobně zvýší své úsilí v
 oblasti výzkumu a inovací, aby se vyrovnalo s vysokou spotřebou
 vstupů (jako jsou např. kovové a nekovové nerosty, chemikálie a
 dřevo) a s produkováním velkého množství odpadu. Kromě toho vyvíjí
 průmysl stále více materiálů, u nichž je snazší sběr a
 opětovné využití, a systémy nebo „stavební řešení“, která
 usnadňují „demontáž“ staveb a opětovné využití materiálů. Tyto
 snahy naplňují nový základní požadavek nařízení o stavebních
 výrobcích týkající se udržitelného využívání přírodních zdrojů a jsou
 také v souladu s Iniciativou v oblasti surovin, a to
 prostřednictvím možného vývoje osvědčených postupů pro
 sběr a zpracování odpadu, zejména pokud jde o získávání / opětovné
 využívání cenných materiálů z odpadů, a prostřednictvím podpory
 výzkumu v oblasti ekonomických pobídek pro recyklaci / opětovné získávání
 materiálů. Je ovšem zapotřebí, aby EU a vnitrostátní iniciativy tento
 proces přijímání inovačních řešení a osvědčených
 postupů zrychlily.
 2.3 Nízkouhlíkové hospodářství
 Jak se uvádí v přepracované
 směrnici o energetické náročnosti budov[7], zavádění budov
 s téměř nulovou spotřebou energie[8] bude pro odvětví
 stavebnictví velkou výzvou. Trh má několik let čas na to, aby se
 přizpůsobil, avšak podporu potřebují všichni účastníci
 trhu, od veřejných subjektů (které musí směrnici provést o dva
 roky dříve) až po stavební společnosti, projektanty, vývojáře
 atd. Přizpůsobení bude nutné i v oblastech, jako jsou struktury
 financování, veřejné zakázky, vzdělávání a uvádění na trh.
 Počet „nízkoenergetických“ budov
 sice vzrůstá, ale kritického množství dosud nebylo dosaženo a úsilí o
 zlepšení energetické účinnosti a integraci obnovitelných zdrojů
 energie je pomalé. K dosažení kritického množství by mělo napomoci
 prosazení regulačního rámce společně s odpovídajícími fiskálními
 politikami.
 Také v oblasti renovací stávajících budov je
 zapotřebí vyvinout větší úsilí ke zvýšení úspor energie. Počet stávajících budov, které procházejí rozsáhlou renovací,
 je navíc relativně nízký. „Strategie pro konkurenceschopnou,
 udržitelnou a bezpečnou energii“[9],
 „Plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do
 roku 2050“[10]
 a „energetický plán do roku 2050“[11]
 proto kladou důraz na potřebu posílení činnosti v oblasti
 budov, zejména pokud jde o renovace. V této činnosti je
 třeba pokračovat.
 Dopravní infrastruktura vykazuje obrovský dopad na životní prostředí, jakož i
 značnou spotřebu energie a surovin a produkci odpadů. Sítě
 infrastruktury musí zásadním způsobem přispět k
 udržitelnější Evropě.
 2.4 Hospodářská soutěž mezi
 stavebními podniky v rámci EU a na mezinárodních trzích
 Hospodářská soutěž na trzích EU se
 zlepšila prostřednictvím uplatňování směrnic
 o veřejných zakázkách, provedení směrnice o službách a
 přijetí evropských norem pro konstrukci a výstavbu („eurokódů“).
 Společnosti EU, které jsou do této soutěže zapojeny, ale nemají vždy
 rovné postavení, zejména pokud jde o mimoevropské společnosti, na
 které se často vztahují méně přísné sociální a environmentální
 požadavky a které nezřídka využívají státní podporu. Členské státy by
 měly zajistit, aby se společnosti EU a společnosti ze zemí mimo
 EU ucházely o veřejné zakázky za stejných podmínek, aniž by došlo k ohrožení
 výdobytků EU dosažených v sociální oblasti a v oblasti životního
 prostředí.
 Situace na mezinárodních trzích je
 ještě obtížnější. Průmysl často čelí vážným
 překážkám, a to nejen z technického hlediska, ale také pokud jde o
 podmínky hospodářské soutěže v jiných zemí, např. v
 Číně, která omezuje příležitosti ke vstupu na tyto trhy.
 Nicméně vzhledem k tomu, že evropské stavební trhy porostou dle
 očekávání pomaleji než trhy nově vznikající, bude muset celé
 odvětví zaujmout a udržet si pevnější celosvětové postavení. Pro
 stavební společnosti EU je důležité, aby třetí země
 otevřely své trhy podnikům EU a umožnily jim tak soutěžit o
 veřejné zakázky. EU by se měla více prosazovat a navázat jednání se
 zeměmi mimo EU ohledně dalšího otevření jejich komerčních
 trhů i trhů s veřejnými zakázkami, prošetření
 případných diskriminačních postupů při zadávání
 veřejných zakázek a zahájení konzultací s dotčenou zemí o řešení
 sporů stran přístupu na trh.
 3. Evropská Strategie pro udržitelnou
 konkurenceschopnost odvětví stavebnictví
 V zájmu řešení
 výše uvedených klíčových úkolů byla pro příští desetiletí
 formulována evropská strategie. Je určena k
 doplnění strategií rozvíjených podniky v odvětví stavebnictví za
 účelem zlepšení jejich konkurenceschopnosti a řešení
 společenských úkolů.
 Tato strategie se
 zaměřuje na pět hlavních cílů: a) podpora
 příznivých investičních podmínek; b) zlepšení základny lidského
 kapitálu ve stavebnictví; c) zlepšení účinnosti zdrojů,
 environmentálního profilu a podnikatelských příležitostí; d) posílení
 vnitřního trhu pro stavebnictví; e) posílení celosvětového
 konkurenčního postavení stavebních podniků EU. Každý cíl zahrnuje
 různé klíčové úkoly; pro podporu růstu, výzkumu a inovací a
 nízkouhlíkového hospodářství je kupříkladu nezbytné zajistit
 příznivé podmínky. Podobně zásadním prvkem je solidní základna, pokud
 jde o lidský kapitál, aby se zlepšila výkonnost hodnotového řetězce a
 bylo možné přijímat inovativní řešení, zejména pro nízkouhlíkové
 hospodářství. Na jedné straně strategie navrhuje
 doporučení k možnému řešení krátkodobých až
 střednědobých hospodářských úkolů a problémů
 v oblasti zaměstnanosti, jimž odvětví stavebnictví čelí. Na
 druhé straně představuje řadu doporučení s dlouhodobým
 horizontem k zajištění trvalého vlivu na konkurenceschopnost daného
 odvětví.
 3.1 Podpora příznivých
 investičních podmínek
 Renovace budov a
 projekty v rámci transevropských sítí mohou oživit růst odvětví
 stavebnictví a zároveň napomoci dosažení cílů politik v oblasti
 evropské energetiky, dopravy a soudržnosti. Boj proti prodlení při
 platbách navíc zlepší finanční životaschopnost dodavatelů v oblasti
 stavebnictví, zejména řemeslníků a malých stavebních firem, jakož i
 jejich přístup k úvěrům. V dlouhodobém horizontu by mělo
 odvětví stavebnictví zvýšit svoji schopnost inovace s cílem posílit svoji
 produktivitu, jakož i přidanou hodnotu, a zlepšit vliv na životní
 prostředí u všech odvětví hodnotového řetězce.
 3.1.1 Krátkodobá opatření
 Zvláštní
 důraz by měl být kladen na podporu činností v oblasti renovace
 budov a údržby infrastruktur, které představují významný podíl
 celkové zaměstnanosti a produkce v oblasti stavebnictví. Zejména míra
 renovací budov[12]
 a postupy v souvislosti se zlepšováním energetické účinnosti jsou
 nedostatečné, má-li se dosáhnout stanovených cílů strategie EU 2020
 zaměřených na úsporu energie. Přijetí navrhovaných cílů
 spočívajících v každoroční renovaci 3 % budov ústřední
 vlády[13]
 (dvojnásobek stávající míry renovací) a 2 % budov celkem[14] na nákladově optimální
 úroveň by nejen přispělo k dosažení cílů, ale také
 zajistilo hospodářský růst a zvyšování zaměstnanosti na místní
 úrovni v celé EU. Přijetí těchto zlepšení ovšem vyžaduje
 překonání řady regulačních, ekonomických a finančních
 překážek.
 Za prvé by
 měly členské státy řádně provést a dodržovat
 směrnici o energetické náročnosti budov[15]. Některé členské
 státy trpí nedostatkem ctižádosti a neschopností prosazovat normy energetické
 účinnosti budov, což brzdí rozvoj energetické účinnosti budov a
 odrazuje odvětví stavebnictví.
 Daňové pobídky[16] a opatření finanční podpory jsou ze strany subjektů na trhu
 dobře přijímány a podporují renovace stávajících budov. Jednotlivé
 vnitrostátní režimy a jejich dopad se však velmi liší. Proto by výměna
 zkušeností mohla výrazně přispět k pochopení možných vlivů,
 jakož i rizik vyplývajících z nedokonalého provádění a nezamýšlených
 důsledků. V zájmu optimalizace pákového efektu by se mělo
 rovněž usilovat o komplementárnost vnitrostátních režimů na
 jedné straně a prostředků EU, soukromých prostředků a
 finančních nástrojů na straně druhé.
 EU poskytuje podporu a financování
 prostřednictvím různých mechanismů a členské státy by je
 měly lépe využívat. Strukturální fondy a Fond soudržnosti
 (2007–2013) mohou být využity v oblasti energetické účinnosti a investic
 do obnovitelných forem energie, a to nejen u veřejných a komerčních
 budov, ale i u stávajících obytných domů. Nástroje finančního
 inženýrství, jako je JESSICA, navíc skýtají možnost investovat do malých
 projektů rozvoje a obnovy měst, které by nezískaly finanční
 prostředky prostřednictvím běžných tržních mechanismů.
 Kapitálové fondy a záruky za úvěry od Evropské investiční banky
 (EIB), Evropské banky pro obnovu a rozvoj (EBRD) a Evropského fondu energetické
 účinnosti společně s podporou konečným příjemcům
 na vývoj projektů, např. ELENA, rovněž poskytují
 příležitosti pro získání veřejných grantů.
 Režimem, který by
 mohl podpořit investice do renovací účinně využívajících zdroje,
 je rozvoj služeb v oblasti konstrukce, výstavby a provozu pro malé
 projekty renovace se smluvními zárukami parametrů staveb.
 Tento segment trhu se stává zajímavým nejen pro společnosti poskytující
 energetické služby, ale také pro specializované malé dodavatele, kteří by
 potenciálně rovněž mohli poskytnout záruky parametrů staveb na
 rozsah stavebních služeb. Veřejná intervence by mohla podpořit rozvoj
 takových služeb, a to zejména v oblasti veřejných zakázek a v odvětví
 bydlení, jakož i rozvoj pojišťovacích produktů, které by mohly pokrýt
 technická rizika související se zárukami parametrů staveb. Veřejné
 orgány by měly zejména zajistit, aby renovace zahrnovaly i aktivní
 hospodaření s energií a inteligentní měření.
 A
 konečně je důležité, aby stavební podniky měly přístup
 ke svým vlastním finančním zdrojům v přiměřené
 lhůtě. Nová směrnice o opožděných platbách[17] zavádí přísnější
 ustanovení, zejména prostřednictvím harmonizace období pro platby ze
 strany veřejných orgánů podnikům, zvýšení zákonné úrokové sazby
 z prodlení a umožněním podnikům získat úhradu nákladů na její
 vymáhání. V rámci revize směrnic EU o veřejných zakázkách Komise
 navrhla, aby členské státy měly možnost stanovit, že subdodavatelé
 mohou požádat o přímé platby ze strany zadavatele na dodávky, stavební
 práce a služby poskytnuté hlavnímu dodavateli v rámci plnění smlouvy.
 Komise: · předloží do konce roku 2012 analýzu různých finančních nástrojů EU a vnitrostátních finančních nástrojů na podporu energetické účinnosti budov, případně včetně doporučení, jak by bylo možno lépe využít veřejné financování na podporu renovací budov; · představí v roce 2013 předběžné závěry probíhajícího pilotního projektu zaměřeného na zjišťování rozsahu využívání systémů pojištění, které by mohly zahrnovat smluvní záruky za výkon a přeshraniční služby, a to zejména pro malé stavební dodavatele; · zahájí v roce 2012 ve všech členských státech informační kampaň pro podniky o boji proti opožděným platbám v obchodních transakcích; · provede v roce 2012, v souvislosti se směrnicí o opožděných platbách, pilotní projekt pro rychlé a účinné vymáhání nesplacených pohledávek malých a středních podniků působících přes hranice. Členské státy se vyzývají, aby: · vytvořily nebo posílily vhodné programy pro projekty oprav, údržby a renovace s ambiciózními cíli v oblasti udržitelnosti, a to včetně přezkoumání prostoru pro příslušné fiskální a finanční nástroje (snížená sazba DPH, cílené subvencování atd.) a úvěrové mechanismy pro renovační projekty s ambiciózními cíli udržitelného rozvoje; · podporovaly využívání finančních nástrojů a programů podpory na vývoj projektů nabízených v rámci strukturálních fondů, EIB, EBRD a Evropského fondu pro energetickou účinnost pro malé renovační projekty se smluvní zárukou na stavební výkony, předzásobení („frontloading“) strukturálních fondů pro energeticky účinné budovy.
 3.1.2 Střednědobá až
 dlouhodobá opatření
 Nový návrh politiky soudržnosti EU na období
 2014–2020[18]
 klade ještě větší důraz na podporu investic souvisejících s cíli
 EU v oblasti změny klimatu a energetiky a navrhuje ve stávajícím období
 bezmála zdvojnásobit částku přidělenou na udržitelnou energii.
 Navrhuje se, aby významná část strukturálních fondů a Fondu
 soudržnosti byla vyhrazena na investice na podporu přechodu na
 nízkouhlíkové hospodářství, zejména energeticky účinné a obnovitelné
 zdroje energie, včetně renovace budov, a zásadnější roli v
 budoucnosti pravděpodobně sehrají finanční nástroje pro
 specificky přizpůsobené investice do energetické účinnosti a
 obnovitelných energií v rámci městské infrastruktury a odvětví
 stavebnictví.
 Pro
 hospodářství je zásadní rozvoj „hlavní sítě“, jak navrhuje Evropská
 komise, zajišťující účinné multimodální dopravní spojení mezi
 hlavními městy EU a ostatními velkými městy, přístavy, letišti a
 dalšími hlavními hospodářskými centry. Evropská komise dne 19. října
 2011 představila nový balíček opatření určených k zajištění
 příznivého rámce pro rozvoj transevropských dopravních sítí (TEN-T).
 Tento balíček obsahuje revidované pokyny pro transevropské dopravní
 sítě, nástroj na propojení Evropy s celkovým rozpočtem ve výši 50
 miliard EUR a návrh včasného provádění projektových dluhopisů u
 Evropské investiční banky.
 Cílem je
 nejpozději do 31. prosince 2050 zavést „celkovou“ síť, zatímco hlavní
 síť je třeba přednostně realizovat do 31. prosince 2030.
 Hlavní síť koridorů, jak navrhla Evropská komise dne 19. října
 2011, a jejich „platformy“ propojí dotčené členské státy, jakož i
 s příslušné zúčastněné strany, např. provozovatele a
 uživatele infrastruktury, a zajistí tak koordinaci, spolupráci a
 transparentnost. Kromě těchto návrhů bude nezbytná minimální
 harmonizace vnitrostátních správních postupů k zajištění hladkého fungování
 přeshraničních úseků sítě.
 Činnosti v oblasti výzkumu a
 inovací by měly spojit technologicky zaměřené
 činnosti[19]
 se socioekonomickým výzkumem nástrojů zaměřených na trh a
 poptávku (odborná příprava, zadávání veřejných zakázek, normalizace,
 pojištění atd.), aby se urychlil přechod od výzkumu k využívání
 inovačních řešení. To si vyžádá širší partnerství různých
 zájmů v rámci iniciativ, které budou financovány prostřednictvím
 různých finančních nástrojů EU, aby se dosáhlo širší tržní
 perspektivy a vytvořilo se kritické množství. V tomto ohledu by významnou
 základnu pro rozvoj takových partnerství mohly představovat stávající
 iniciativy, jako je partnerství veřejného a soukromého sektoru pro
 energeticky účinné budovy, „Culture Heritage“ (kulturní dědictví),
 „Smart Cities and Communities“ (inteligentní města a obce) nebo „reFINE“
 („research for Future Infrastructure Networks in Europe“ – výzkum pro budoucí
 evropské infrastrukturní sítě). Politika soudržnosti EU může
 poskytnout podporu pro výzkum a inovace v těchto oblastech v rámci
 vnitrostátních programů a bude i nadále klást silný důraz na
 posilování konkurenceschopnosti malých a středních podniků,
 včetně jejich využívání IKT. Rozvoj inovačních strategií pro
 inteligentní specializaci, kterou navrhuje Komise jakožto předpoklad pro
 využívání strukturálních fondů v příštím programovém období
 2014–2020, přispěje k zajištění cílenější podpory
 strukturálních fondů a strategického přístupu pro zužitkování
 potenciálu pro inteligentní růst ve všech regionech[20].
 Komise: · navrhla v rámci politiky soudržnosti na období 2014–2020, aby se významná část strukturálních fondů a Fondu soudržnosti účinně vyčlenila na investice na podporu přechodu na nízkouhlíkové hospodářství, zejména ve vztahu k energetické účinnosti a obnovitelným zdrojům energie, včetně renovací budov, a bude nadále podporovat využívání revolvingových fondů v této oblasti, aby se zajistil větší pákový efekt; · bude rozvíjet základní soubor požadavků na stavební práce v případě přeshraničních úseků projektů transevropské dopravní sítě, aby na technické úrovni zajistila minimální harmonizaci příslušných vnitrostátních povolovacích postupů; · uspořádá na jaře 2013 konferenci o inovacích v odvětví stavebnictví s cílem zjistit, jaké technologické nedostatky existují v rámci celého hodnotového řetězce, a stanovit akční plán k jejich odstranění. Členské státy se vyzývají, aby: · s ostatními členskými státy a soukromým sektorem rozvíjely společné koordinované iniciativy, které spojují výzkum, technologický rozvoj, inovativní veřejné zakázky, certifikaci, pojištění, meziregionální uskupení, atd., aby se urychlilo šíření nových znalostí a technologií v rámci trhů na evropské a regionální úrovni. EU tyto iniciativy podpoří v rámci programu Horizont 2020 a programu pro konkurenceschopnost podniků a malých a středních podniků (COSME) na období 2014–2020 a politiky soudržnosti EU, nikoli pouze přímými granty, ale rovněž finančními nástroji na zlepšení přístupu k financování malých a středních podniků prostřednictvím vlastního kapitálu a úvěrů. Vnitrostátní a regionální orgány se vyzývají k tomu, aby zajistily účinné a komplementární využívání různých zdrojů podpory EU, včetně prostředků fondů politiky soudržnosti za předpokladu, že související operační programy taková opatření umožňují.
 3.2. Zlepšení základny lidského kapitálu
 odvětví stavebnictví
 Dnes je výrazný
 nedostatek kvalifikovaných pracovníků v místních stavebních podnicích a
 v menší míře i v rámci odvětví stavebních výrobků.
 Kromě toho vykazují systémy vzdělávání a odborné přípravy po
 celé Evropě velkou rozmanitost, pokud jde o míru centralizace či
 decentralizace, strukturu poskytování odborné přípravy, roli sociálních
 partnerů, finanční struktury a vzdělávací osnovy.
 Je nezbytné lépe
 předvídat budoucí potřeby dovedností a kvalifikací, aby se do
 příslušných stavebních profesí přilákal dostatečný počet
 studentů a vytvořily se podmínky pro lepší pracovní prostředí a
 řízení profesního postupu pracovníků i pro větší mobilitu pracovníků
 v oblasti stavebnictví a širší poskytování přeshraničních
 služeb. Přitom je nutno vzít v úvahu dopad stárnutí pracovníků v EU a
 zvláštní situace, pokud jde o ochranu zdraví při práci a bezpečnost,
 v tomto odvětví.
 3.2.1 Krátkodobá opatření
 Iniciativa „BUILD
 UP Skills“ (Rozvoj dovedností) prováděná v rámci programu Inteligentní
 energie – Evropa má za cíl přizpůsobit systém odborného
 vzdělávání a přípravy potřebám dovedností a kvalifikací v
 oblasti energetické účinnosti a obnovitelných zdrojů energie. „BUILD
 UP Skills“ umožní vymezit vnitrostátní kvalifikační plány až do roku 2020
 a podpořit zavedení rozsáhlých vzdělávacích a certifikačních
 systémů, jakož i návrh kvalifikací k modernizaci stávajících struktur,
 případně s podporou nástrojů na financování, jako je Evropský
 sociální fond a program celoživotního vzdělávání i navrhovaný program,
 který jej nahradí, Erasmus pro všechny. Zvýšil by se tím počet
 kvalifikovaných místních pracovníků na trhu a posílila se důvěra
 majitelů budov, pokud jde o investice do energetických zlepšení.
 Tato iniciativa by
 také mohla sloužit jako základ pro určování vzdělávacích
 programů, programů odborné přípravy či potřeb
 kvalifikací v jiných oblastech souvisejících se stavebnictvím a udržitelným
 rozvojem (např. industrializace stavebního procesu, využívání inovativních
 a nekonvenčních stavebních produktů a technik, využívání IKT
 v rámci systémů správy budov atd.).
 Komise: · zhodnotí iniciativu „BUILD UP Skills“ a zejména posoudí, zda je vhodné rozšířit oblast působnosti první iniciativy tak, aby zahrnovala i další kategorie odborníků ve stavebnictví či další potřeby kvalifikací související se stavebním procesem a udržitelným rozvojem. Členské státy, stavební organizace a vzdělávací instituce se vyzývají, aby: · vyjednaly kolektivní smlouvy na podporu rozvoje dovedností v souvislosti s iniciativou „BUILD UP Skills“ a dalšími podobnými programy.
 3.2.2 Střednědobá až
 dlouhodobá opatření
 Odvětví
 stavebnictví by mělo ze strategického hlediska zlepšit svoji schopnost
 určovat a předvídat potřeby dovedností a přizpůsobit
 tomu programy odborné přípravy a kvalifikací. V některých zemích
 existují platformy ke zjišťování budoucích potřeb v oblasti
 zaměstnání a dovedností s nepřímým dopadem na odvětví
 stavebnictví. Iniciativa na evropské úrovni by mohla za podpory sociálního
 dialogu zlepšit výměnu informací o těchto potřebách, jakož i
 připravenost odvětví přijímat postupy efektivního využívání
 zdrojů a zavádět udržitelné budovy, a také zlepšit schopnost
 vzdělávacích systémů tyto potřeby uspokojit.
 V
 této souvislosti Evropská komise podpoří studii proveditelnosti evropských
 sociálních partnerů týkající se zřízení evropské odvětvové rady
 pro dovednosti. Evropské odvětvové rady pro dovednosti jsou sítě
 vnitrostátních středisek pro sledování trhu práce a analýzy dovedností na
 úrovni odvětví; budou řízeny zástupci odvětví a evropskými
 sociálními partnery za účasti zástupců z poskytovatelů
 vzdělávání a odborné přípravy a sloužit k výměně
 informací a osvědčených postupů za účelem zpracování doporučení
 týkajících se vývoje dovedností a pracovních míst.
 Komise
 rovněž v roce 2012 provede zkoušky proveditelnosti v oblasti udržitelné
 výstavby, pokud jde aliance pro