text:
 9.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 113/15
 Žaloba podaná dne 25. ledna 2011 — Kastenholz v. OHIM — qwatchme (hodinové ciferníky)
 (Věc T-68/11)
 2011/C 113/30
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Erich Kastenholz (Troisdorf, Německo) (zástupce: L. Acker, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: qwatchme A/S (Vejle East, Dánsko)
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. listopadu 2010 ve věci R 1086/2009-3;
 —
 vrátit věc žalovanému úřadu, aby přezkoumal autorská práva uplatněná žalobcem, která nebyla zrušovacím oddělením řádně přezkoumána;
 —
 uložit OHIM náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství, jenž je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: (průmyslový) vzor Společenství č. 602636-0003 znázorňující hodinový ciferník.
 Majitelka (průmyslového) vzoru Společenství: qwatchme A/S.
 Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství: žalobce.
 Důvody návrhu na prohlášení neplatnosti: porušení čl. 25 odst. 1 písm. b) ve spojení s článkem 4, jakož i čl. 25 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 6/2002 (1) kvůli chybějící novosti a porušení autorských práv k uměleckému dílu Paula Heimbacha.
 Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 25 odst. 1 písm. b) ve spojení s články 5 a 6 nařízení (ES) č. 6/2002, protože odvolací senát ve svém rozhodnutí neprovedl žádné čisté rozlišení znaků „novost“ a „individuální povaha“, jakož i čl. 25 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 6/2002, protože ani odvolací senát, ani zrušovací oddělení OHIM řádně nezkoumaly, zda (průmyslový) vzor Společenství představuje nedovolené použití díla, které je chráněno podle německého autorského práva.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. L 3, s. 1; Zvl. vyd. 13/27, s. 142).


text:
 23.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 288/17
 Usnesení Soudního dvora ze dne 10. června 2010 — Thomson Sales Europe v. Evropská komise
 (Věc C-498/09 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Celní kodex - Prominutí cla - Nevybrání a posteriori - Antidumpingové clo - Neexistence zjevné nedbalosti - Složitost právní úpravy - Požadovaná odborná praxe - Náležitá péče hospodářského subjektu - Barevné televizní přijímače vyrobené v Thajsku - Napadnutelné akty)
 (2010/C 288/28)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Thomson Sales Europe (zástupci: F. Foucault a F. Goguel, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L. Bouyon a H. van Vliet, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 29. září 2009, Thomson Sales Europe v. Komise (spojené věci T-225/07 a T-364/07), kterým Soud zamítl žalobu podanou žalobkyní, jejímž předmětem je zrušení rozhodnutí Komise REM č. 03/05 ze dne 7. května 2007, jímž bylo francouzským orgánům oznámeno, že prominutí cla z dovozu barevných televizních přijímačů vyrobených v Thajsku, jehož se týká jejich žádost ze dne 14. září 2005, jakož i zrušení dopisu Komise ze dne 20. července 2007 nepotvrzujícího nabytí oprávnění k nevybrání a posteriori dovozního cla z uvedených přijímačů, nebylo odůvodněné — Řízení týkající se návrhu na prominutí požadovaného cla na základě článku 239 celního kodexu, jakož i návrhu na nevybrání a posteriori uvedeného dovozního cla na základě čl. 220 odst. 2 písm. b) uvedeného kodexu — Nedodržení práva na obhajobu — Nesprávná právní kvalifikace skutkového stavu
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Thomson Sales Europe se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 80, 27.3.2010.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 17.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 355/33
 Žaloba podaná dne 14. září 2012 — Ubee Interactive v. OHIM — Augere Holdings (Nizozemsko) (ubee)
 (Věc T-408/12)
 2012/C 355/70
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Ubee Interactive Corp. (Jhubei City, Tchaj-wan) (zástupce: M. Nentwig, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Augere Holdings (Netherlands) BV (Amsterodam, Nizozemsko)
 Návrhová žádání
 —
 zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. července 2012 ve věci R 1848/2011-2; a
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladu řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.
 Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „ubee“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 38 — přihláška ochranné známky Společenství č. 7467111.
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem.
 Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Společenství „QUBEE“, zapsaná pod č. 7130248 pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 37, 38 a 42; obrazová ochranná známka Společenství „QUBEE“, zapsaná pod č. 7224603 pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 37, 38 a 42.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: přijetí námitky v plném rozsahu.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009.


text:
 27.6.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 232/30
 Žaloba podaná dne 3. května 2016 – Sun Media v. EUIPO - Meta4 Spain (METABOX)
 (Věc T-204/16)
 (2016/C 232/38)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Sun Media Ltd (Central Hong Kong, Hongkong – zvláštní administrativní oblast Čínské lidové republiky) (zástupce: A. Schnider, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Španělsko)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně
 Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „METABOX“ – Přihláška č. 11 819 125
 Řízení před EUIPO: Námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. února 2016, ve věci R 307/2015-2.
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO a, v případě, že vstoupí písemně do řízení, i další účastnici řízení před EUIPO, nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní v řízení před Tribunálem a v odvolacím řízení u EUIPO.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.
 —
 Porušení článku 75 a následujících nařízení č. 207/2009.
 —
 Porušení povinnosti EUIPO vykonávat svou pravomoc v souladu s obecnými zásadami práva Evropské unie.


text:
 13.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 108/39
 Žaloba podaná dne 28. ledna 2013 — ZZ v. Parlament
 (Věc F-8/13)
 2013/C 108/92
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi a A. Tymen, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí o nepotvrzení žalobce ve funkci vedoucího oddělení a o jeho přeložení na Generální ředitelství pro vnitřní politiky.
 Návrhová žádání žalobce
 —
 Zrušit rozhodnutí ze dne 23. března 2012 o nepotvrzení žalobce ve funkci vedoucího oddělení a o převedení jeho pracovního místa na Generální ředitelství pro vnitřní politiky;
 —
 v případě potřeby zrušit rozhodnutí předsedy předsednictva Evropského parlamentu ze dne 15. října 2012, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce z 22. června 2012;
 —
 uložit náhradu majetkové a nemajetkové újmy žalobce vyplývající z těchto rozhodnutí;
 —
 uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


text:
 30.6.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/6
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – H.N. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General
 (Věc C-604/12) (1)
 („Směrnice 2004/83/ES - Minimální normy týkající se podmínek přiznávání postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany - Směrnice 2005/85/ES - Minimální normy pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka - Vnitrostátní procesní norma, která posouzení žádosti o udělení doplňkové ochrany podmiňuje předchozím zamítnutím žádosti o přiznání postavení uprchlíka - Přípustnost - Procesní autonomie členských států - Zásada efektivity - Právo na řádnou správu - Listina základních práv Evropské unie - Článek 41 - Nestrannost a rychlost řízení“)
 2014/C 202/07
 Jednací jazyk: angličtina
 Předkládající soud
 Supreme Court
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: H.N.
 Žalovaní: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Supreme Court – Výklad směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, s. 12) – Žádost o udělení doplňkové ochrany, aniž byla předtím podána žádost o přiznání postavení uprchlíka.
 Výrok
 Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany, zásada efektivity a právo na řádnou správu nebrání takové vnitrostátní procesní normě, jako je vnitrostátní procesní norma dotčená v původním řízení, která posouzení žádosti o udělení doplňkové ochrany podmiňuje předchozím zamítnutím žádosti o přiznání postavení uprchlíka, pokud žádost o přiznání postavení uprchlíka a žádost o udělení doplňkové ochrany mohou být podány současně a tato vnitrostátní procesní norma nevede k tomu, že je žádost o udělení doplňkové ochrany posuzována v nepřiměřené lhůtě, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.
 (1) Úř. věst. C 86, 23. 3. 2013.


text:
 2.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 294/24
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunal, London (Spojené království) dne 11. září 2006 – Asda Stores Ltd v. Commissioners of HM Revenue and Customs
 (Věc C-372/06)
 (2006/C 294/42)
 Jednací jazyk: angličtina
 Předkládající soud
 VAT and Duties Tribunal, London.
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Asda Stores Ltd.
 Žalovaný: Commissioners of HM Revenue and Customs.
 Předběžné otázky
 Otázky týkající se nepreferenčního původu
 Slučitelnost relevantních ustanovení přílohy 11 prováděcího nařízení s kodexem
 1)
 Jsou pravidla pro určení nepreferenčního původu obsažená v příloze 11 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (1) ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2), kterým se vydává celní kodex Společenství (dále jen „prováděcí nařízení“), neplatná pro barevné televizory (dále jen „BT“) vyrobené v Turecku spadající pod číslo ex 8528 kombinované nomenklatury, tak jak je uvedeno ve sloupci 3 tabulky pro toto číslo, jelikož jsou neslučitelná s ustanoveními článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října, kterým se vydává celní kodex Společenství (dále jen „celní kodex Společenství“)?
 2)
 V případě, že je zvláštní pravidlo původu pro BT spadající pod číslo ex 8528 kombinované nomenklatury, tak jak je uvedeno ve sloupci 3 tabulky pro toto číslo, obsažené v příloze 11 prováděcího nařízení platné, musí být nepreferenční původ samostatného dílu, jako je šasi, který je zabudován do dokončené BT, určen odděleně; a pokud ano, musí být tento nepreferenční původ určen na základě:
 a)
 fyzického zpracování nebo opracování výrobku, pro účely analýzy, pokud dotčený výrobek podstoupil svoje poslední podstatné, hospodářky zdůvodněné zpracování nebo opracování (za předpokladu, že jsou splněny ostatní požadavky článku 24 celního kodexu Společenství); nebo
 b)
 zvláštních a zbytkových pravidel odsouhlasených Evropskou komisí a členskými státy pro účely vyjednávacího stanoviska Evropského společenství u Světové obchodní organizace v rámci harmonizace pravidel o nepreferenčním původu, přičemž zvláštním pravidlem je za daných okolností kritérium 45 % přidané hodnoty, a zbytkové pravidlo znamená, že zemí původu zboží by měla být země, ze které pochází převážná část nepůvodních materiálů, jak je určeno na základě každé kapitoly, podléhajíc nicméně určení, že pokud původní materiály představují přinejmenším 50 % všech použitých materiálů, zemí původu zboží je země, která je zemí původu těchto materiálů, nebo
 c)
 nějakého jiného základu?
 3)
 Pokud díl BT jako je šasi získal místní původ podle článku 24 celního kodexu Společenství na základě kritéria fyzického zpracování nebo opracování, je ještě nezbytné určit hodnotu takového dílu, aby se na BT použilo zvláštní pravidlo původu pro BT obsažené v příloze 11 prováděcího nařízení?
 4)
 V případě, že mohou být použita pravidla odsouhlasená pro vyjednávací stanovisko ES u WTO při uplatnění přílohy 11, je nezbytné, aby díl BT jako je šasi měl svou vlastní skutečnou výstupní cenu ze závodu nebo mu může být přiřazena ekvivalentní hodnota k výstupní ceně ze závodu?
 5)
 Pokud by odpověď buď na otázku 3 nebo na otázku 4 vyžadovala, aby byla posouzena ekvivalentní hodnota ke skutečné výstupní ceně ze závodu, jak má být tato hodnota určena? Konkrétně:
 a)
 Je třeba použít: i) články 29 a 30 celního kodexu Společenství; ii) jakýkoli z článků 141 až 153 prováděcího nařízení; a iii) jakoukoli z vysvětlivek k celní hodnotě uvedených v příloze 23 prováděcího nařízení?
 b)
 Jaká forma důkazů o hodnotě nebo nákladech je potřebná?
 c)
 Za jakých okolností lze vycházet z vypočtených nebo odvozených nákladů na díl BT při posuzování nepreferenčního původu?
 d)
 Jaký typ nákladů může být zohledněn při výpočtu vypočtených nebo odvozených nákladů na díl?
 e)
 Je možné použít průměrné hodnoty mimo předmětné období při určení celní povinnosti konkrétního výrobku v daném konkrétním okamžiku?
 f)
 Je možné použít různé metodiky pro výpočet nákladů nebo hodnot při srovnávání nákladů nebo hodnoty dílu s náklady nebo hodnotou dokončeného vyváženého výrobku?
 Otázky týkající se článků 44 až 47 rozhodnutí č. 1/95 a článku 47 dodatkového protokolu k ankarské dohodě
 6)
 Vyžadují ustanovení čl. 44 odst. 2 rozhodnutí Rady přidružení mezi ES a Tureckem č. 1/95 ze dne 22. prosince 1995 o provedené závěrečné fáze celní unie, ve spojení s článkem 47 dodatkového protokolu k ankarské dohodě, aby Společenství podalo žádost o doporučení Radě přidružení mezi ES a Tureckem a oznámilo předem Radě přidružení mezi ES a Tureckem provedení antidumpingových cel uložených nařízením Rady (ES) č. 2584/98 (3) také použitelných na výrobky dovážené z Turecka, které byly ve volném oběhu?
 7)
 Vyžaduje článek 46 rozhodnutí č. 1/95, aby Společenství, jež změnilo nařízením Rady (ES) č. 2584/98 rozsah výrobků a sazby cel uložených třemi předcházejícími nařízeními Rady na dovozy určitých BT pocházejících z Číny a Koreje, informovalo Smíšený výbor pro celní unii, že zamýšlí použít tato opatření také na dovozy z Turecka, předtím, než může dovézt z Turecka BT pocházející z Číny nebo Koreje a ve volném oběhu, které podléhají použití nových antidumpingových cel uložených nařízením Rady (ES) č. 2584/98?
 8)
 Vyžadují články 44 až 47 rozhodnutí č. 1/95, aby byli obchodníci informováni nebo jinak uvědomeni o informacích podle článku 46 rozhodnutí č. 1/95 nebo oznámeních učiněných podle čl. 47 odst. 2 dodatkového protokolu k ankarské dohodě?
 9)
 V případě, že je žádost, oznámení nebo informace vyžadována:
 a)
 Jakou formu musí mít taková žádost nebo oznámení podle článku 44 rozhodnutí č. 1/95, ve spojení s článkem 47 dodatkového protokolu k ankarské dohodě?
 b)
 Jakou formu musí mít informace podle článku 46 rozhodnutí č. 1/95?
 c)
 Dodržují kroky Evropské komise v projednávané věci požadovanou formu žádosti, oznámení nebo informace?
 d)
 Co je důsledkem nedodržení?
 10)
 Jsou články 44, 46 a 47 rozhodnutí č. 1/95 a článek 47 dodatkového protokolu k ankarské dohodě přímo použitelné nebo mají přímý účinek u vnitrostátních soudů, takže jednotlivým obchodníkům přiznávají právo se jich dovolávat při jejich porušení, aby zabránili úhradě jinak splatných antidumpingových cel?
 (1) Úř. věst. L 11, s. 88; Zvl. vyd. 02/06, s. 3.
 (2) Úř. věst. L 3, s. 23; Zvl. vyd. 02/04, s. 307.
 (3) Úř. věst. L 324, s. 1.


text:
 10.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 221/22
 Rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2017 – adp Gauselmann v. EUIPO – (MULTI FRUITS)
 (Věc T-355/16) (1)
 („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MULTI FRUITS - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2017/C 221/29)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Německo) (zástupkyně: P. Koch Moreno, advokátka)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. dubna 2016 (věc R 1043/2015-5) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení MULTI FRUITS jako ochranné známky Evropské unie.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti adp Gauselmann GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 296, 16.8.2016.


text:
 1.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 38/14
 Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Torino – Itálie) – Ford Motor Company v. Wheeltrims srl
 (Věc C-500/14) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - (Průmyslové) vzory - Směrnice 98/71/ES - Článek 14 - Nařízení (ES) č. 6/2002 - Článek 110 - Tzv. ustanovení ‚o opravách‘ - Užívání ochranné známky třetí osobou bez souhlasu majitele pro náhradní díly nebo příslušenství motorových vozidel, které jsou totožné s výrobky, pro něž je známka zapsána“)
 (2016/C 038/18)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Tribunale ordinario di Torino
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Ford Motor Company
 Žalovaná: Wheeltrims srl
 Výrok
 Článek 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/71/ES ze dne 13. října 1998 o právní ochraně (průmyslových) vzorů a článek 110 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství musí být vykládány v tom smyslu, že neopravňují výrobce náhradních dílů a příslušenství pro motorová vozidla, jako jsou kryty kol, aby odchylně od ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, a nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství umístili na své výrobky označení totožné s ochrannou známkou výrobce motorových vozidel, zapsanou mimo jiné pro takové výrobky, bez souhlasu tohoto výrobce s odůvodněním, že takové užití ochranné známky představuje jediný způsob opravy dotčeného vozidla s obnovením jeho původního vzhledu jako složeného výrobku.
 (1) Úř. věst. C 46, 9. 2. 2015.


text:
 27.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 331/30
 Žaloba podaná dne 28. srpna 2012 — Alfastar Benelux v. Rada
 (Věc T-394/12)
 (2012/C 331/57)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgie) (zástupci: N. Keramidas a N. Korogiannakis, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 —
 Zrušit rozhodnutí žalované, kterým zamítla nabídku žalobkyně podanou v odpověď na výzvu k podávání nabídek na zakázku UCA-218-07 „poskytování technické údržby — služby help desk a zásah na místě pro tiskárny a periferní zařízení osobních počítačů Generálního sekretariátu Rady“ (OJ/S 2008/S 91-122796) a které žalobkyni zaslala obratem doporučeným dopisem ze dne 18. června 2012, poté, co Tribunál svým rozsudkem ve věci T-57/09 Alfastar Benelux v. Rada zrušil předchozí rozhodnutí o přidělení zakázky ze dne 1. prosince 2008;
 —
 uložit žalované náhradu škody, která žalobkyni vznikla v důsledku sporného zadávacího řízení; a
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.
 1)
 První žalobní důvod vychází z toho, že sporným rozhodnutím byly porušeny podmínky v zadávací dokumentaci, jelikož využití stěhovacích služeb ke splnění úkolů technické podpory, jak bylo uvedeno ve vítězné nabídce, odporuje těmto podmínkám;
 2)
 Druhý žalobní důvod vychází z toho, že ve sporném rozhodnutí byla provedena řada zjevně nesprávných posouzení stran certifikace vítězného uchazeče, kvalifikace personálu vítězného uchazeče ve srovnání s kvalifikací personálu žalobkyně, body za převod znalostí, hodnocení počtu personálu nabízeného uchazeči.
 3)
 Třetí žalobní důvod vychází z toho, že hodnotící komise zaměnila výběrová kritéria a kritéria pro přidělení zakázky, jakož i fáze zadávacího řízení.
 4)
 Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že výzva k podávání nabídek obsahuje řadu nesrovnalostí a nepřesných informací.
 5)
 Pátý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná nesplnila podmínky čl. 100 odst. 2 finančního nařízení (1) zejména co se týče ověření výběrových kritérií.
 (1) Nařízení Rady (ES, EURATOM) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002 L 248, s. 1).


text:
 11.9.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 300/10
 Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2017 Georgiosem Pandalisem proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 14. února 2017 ve věci T-15/16, Georgios Pandalis v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
 (Věc C-194/17 P)
 (2017/C 300/14)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Georgios Pandalis (zástupce: A. Franke, Rechtsanwältin)
 Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví a LR Health & Beauty Systems GmbH
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:
 I.
 zrušil rozsudek Tribunálu vydaný dne 14. února 2017 ve věci T-15/16, týkající se řízení o zrušení ochranné známky Evropské unie č. 001273119, „Cystus“;
 II.
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. října 2015 ve věci R 2839/2014-1, týkající se řízení o zrušení ochranné známky Evropské unie č. 001273119, „Cystus“;
 III.
 zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 12. září 2014 přijaté v rámci řízení o prohlášení neplatnosti 8374 C v rozsahu, v němž toto určuje, že majitel ochranné známky Evropské unie č. 001273119, „Cystus“, přichází o svá práva, pokud jde o výrobky zařazené do třídy 30 „doplňky stravy jiné než pro lékařské účely“;
 IV.
 zamítl návrh na prohlášení neplatnosti podaný společností LR Health & Beauty Systems GmbH proti ochranné známce Evropské unie č. 001273119, „Cystus“, v rozsahu, v němž týká „doplňků stravy jiných než pro lékařské účely“, zařazených do třídy 30;
 V.
 uložil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatel tvrdí, že při výkladu a použití čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce Evropské unie (1) došlo k následujícím nesprávným právním posouzením:
 —
 zaprvé, nedostatečné upřesnění požadavků těchto ustanovení, které jsou předmětem individuálního přezkumu (užívání ochranné známky, skutečné užívání a užívání pro výrobky a služby chráněné zapsanou ochrannou známkou), v odůvodnění rozsudku,
 —
 zadruhé, absence přezkumu toho, zda výrobky „Cystus“ spadají pod definici doplňků stravy smyslu čl. 2 písm. a) směrnice o doplňcích stravy,
 —
 zatřetí, nezařazení výrobků „Cystus“, pro něž byla sporná ochranná známka užívána,
 —
 začtvrté, zkreslení skutečností při posuzování toho, zda výrobky „Cystus“ představují doplňky stravy jiné než pro lékařské účely, a z něj plynoucí závěr, že ochranná známka nebyla užívána pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely,
 —
 zapáté, nedošlo k diferencovanému přezkumu toho, zda „cumlací tabletky“ prodávané pod spornou ochrannou známkou představují doplněk stravy (jiný než pro lékařské účely).
 Navíc, navrhovatel tvrdí, že konstatování, že ochranná známka „Cystus“ nebyla předmětem skutečného užívání pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely v souladu s čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce, nebylo dostatečně odůvodněno:
 —
 zaprvé, odůvodnění rozsudku neumožňuje seznámit se s tím, proč skutkový stav a důkazy předložené navrhovatelem nepřesvědčily Tribunál o tom, že ochranná známka byla užívána pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely,
 —
 zadruhé, odůvodnění rozhodnutí, podle něhož že ochranná známka nebyla užívána pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely, tím, že proti tomu hovoří určité nepřímé důkazy, není dostačující, pro které výrobky tedy byla ochranná známka užívána,
 —
 zatřetí, nedošlo k diferencovanému přezkumu toho, zda „cumlací tabletky“ prodávané pod spornou ochrannou známkou představují doplněk stravy (jiný než pro lékařské účely), a nebylo vysvětleno, proč k tomuto přezkumu nedošlo.
 Mimoto navrhovatel uvádí nesprávná právní posouzení při výkladu a použití čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce:
 —
 zaprvé, chybný přezkum podle čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce, jelikož nebylo ověřeno, zda nebyla ochranná známka ve své zapsané podobě nebo v některé jiné podobě nemající žádný dopad na její rozlišovací způsobilost [čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení o ochranné známce] užívána pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely,
 —
 zadruhé, označení ochranné známky jako popisného údaje ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce, jelikož navrhovatel nemá de facto jakoukoliv možnost užívat ochrannou známku nepopisným způsobem pro své výrobky „Cystus“, které jsou založeny na rostlině Cistus Incanus, přestože měl Tribunál v rámci přezkumu podle čl. 51 odst. 1 písm. a) odst. 2 nařízení o ochranné známce rozhodnout, že ochranná známka má přinejmenším průměrnou rozlišovací způsobilost.
 Navrhovatel se navíc dovolává protichůdného a nedostatečného odůvodnění absence skutečného užívání ochranné známky Evropské unie č. 001273119, „Cystus“, pro doplňky stravy jiné než pro lékařské účely v souladu s čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce:
 —
 zaprvé, existuje rozpor v konstatování, že znění ochranné známky s „y“ namísto „i“ nepostačuje pro prokázání jejího užívání jako ochranné známky Evropské unie, a v konstatování, že tak nebyl shledán žádný absolutní důvod pro zamítnutí zápisu v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce,
 —
 zadruhé, existuje nedostatečné odůvodnění v tom, že Tribunál neodůvodňuje, proč konkrétní forma užívání ochranné známky nesplňuje požadavky čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 2 nařízení o ochranné známce.
 A konečně, navrhovatel Tribunálu vytýká nesprávné právní posouzení při výkladu a použití čl. 75 druhé věty nařízení o ochranné známce: Tribunál se ho dopustil tím, že nesprávně připustil, že odvolací senát se nijak nevyjádřil k údajnému absolutnímu důvodu pro zamítnutí zápisu podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).


text:
 9.2.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 37/22
 Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2007 – V v. Parlament
 (Věc T-345/05 R III)
 („Předběžné opatření - Zbavení člena Evropského parlamentu imunity - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence fumus boni juris“)
 (2008/C 37/33)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: V (zástupci: J. Lofthouse, C. Hayes, barristers, a M. Monan, solicitor)
 Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: H. Krück, D. Moore a M. Windisch, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh směřující k novému přezkumu prvního a druhého návrhu žalobce na předběžné opatření, které byly zamítnuty usneseními předsedy Soudu ze dne 16. března 2007, V v. Parlament, T-345/05 R, a ze dne 27. června 2007, V v. Parlament, T-345/05 R II, nezveřejněnými ve Sbírce rozhodnutí
 Výrok
 1)
 Návrh na předběžné opatření se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 5.10.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 328/16
 Žaloba podaná dne 29. července 2015 – Schräder v. CPVO – Hansson (Seimora)
 (Věc T-425/15)
 (2015/C 328/16)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Německo) (zástupce: T. Leidereiter, Rechtsanwalt)
 Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)
 Další účastník v řízení před odvolacím senátem: Jørn Hansson (Søndersø, Dánsko)
 Údaje týkající se řízení před CPVO
 Držitel odrůdového práva Společenství: Další účastník v řízení před odvolacím senátem
 Dotčené odrůdové právo Společenství: EU 8536 „SEIMORA“
 Řízení před CPVO: Řízení o zrušení
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 24. února 2015 ve věci A003/2010
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí a ochranu poskytnutou odrůdě Společenství SEIMORA s účinností ode dne 4. října 2005;
 —
 podpůrně, zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 uložil CPVO náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 48 odst. 4 nařízení č. 2100/94;
 —
 Porušení čl. 21 odst. 1 ve spojení s článkem 65 nařízení č. 2100/94.


text:
 9.3.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 71/12
 Kasační opravný prostředek podaný dne 10. ledna 2013 Gérardem Buonem, Jean-Lucem Buonem, Rogerem Del Ponte, Sergem Antoinem Di Rocco, Jeanem Géraldem Lubranem, Jeanem Lubranem, Jeanem Lucienem Lubranem, Fabricem Marinem, Robertem Marinem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 7. listopadu 2012 ve věci T-574/08, Syndicat des thoniers méditerranéens a další v. Komise
 (Věc C-12/13 P)
 2013/C 71/18
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin (zástupci: A. Arnaud a P.-O. Koubi-Flotte, avocats)
 Další účastníci řízení: Evropská komise, Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Serge Antoine José Perez
 Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek ze dne 7. listopadu 2012 ve věci T-574/08,
 —
 uložit Unii povinnost, aby jim zaplatila následující částky:
 —
 pro Gérarda Buona (prvního navrhovatele) a Jeana-Luca Buona (druhého navrhovatele), kteří jednají společně za své lodě GERARD LUC III a IV, se požaduje částka 1 523 588,94 eura,
 —
 pro Rogera Del Ponte (třetí navrhovatel), který jedná za loď ROGER CHRISTIAN IV, se požaduje částka 1 068 600 eur,
 —
 pro Serge Antoina Di Rocco (čtvrtý navrhovatel), který jedná za loď ANNE ANTOINE II, se požaduje částka 1 094 800 eur,
 —
 pro Jeana Géralda Lubrana (pátý navrhovatel), který jedná za loď VILLE D'ARZEW II, se požaduje částka 855 628,20 eura,
 —
 pro Jeana Lubrana (šestý navrhovatel) a Jeana Luciena Lubrana (sedmý navrhovatel), kteří jednají společně za své lodě GERALD JEAN III a IV, se požaduje částka 1 523 588,94 eura,
 —
 pro Fabrice Marina (osmý navrhovatel) a Roberta Marina (devátý navrhovatel), kteří jednají společně za svou loď ERIC MARIN, se požaduje částka 865 784,59 eura,
 —
 podpůrně vrátit věc zpět Tribunálu k novému rozhodnutí na základě řešení, jež podá Soudní dvůr.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelé tři důvody.
 Navrhovatelé zaprvé vytýkají Tribunálu, že použil nesprávnou kvalifikaci jimi utrpěné škody v rámci žalobního důvodu týkajícího se existence mimosmluvní odpovědnosti za protiprávní akt.
 Navrhovatelé zadruhé tvrdí, že Tribunál porušil základní práva zaručená unijním právem, když neprovedl řádné posouzení škody vzniklé individuálně každému z navrhovatelů.
 Navrhovatelé zatřetí a podpůrně Tribunálu vytýkají, že na základě obecných zásad společných právním řádům členských států neuznal mimosmluvní odpovědnost za legální akt.


text:
 6.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 101/16
 Rozsudek Tribunálu ze dne 20. února 2013 — Nikolaou v. Účetní dvůr
 (Věc T-241/09) (1)
 (Mimosmluvní odpovědnost - Účetní dvůr - Průběh vnitřních šetření - Osobní údaje - Protiprávnost - Příčinná souvislost - Promlčení)
 2013/C 101/34
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Kalliopi Nikolaou (Řecko) (zástupci: V. Christianos a G. Douka, advokáti
 Žalovaný: Účetní dvůr Evropské unie (zástupci: T. Kennedy a J. M. Stenier, zmocněnci, ve spolupráci s P. Tridimasem)
 Předmět věci
 Žaloba na náhradu škody směřující k náhradě škody údajně utrpěné žalobkyní v důsledku pochybení a porušení unijního práva, kterých se Účetní dvůr dopustil v rámci vnitřního šetření.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Kalliopi Nikolaou se ukládá náhrad nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 205, 29.8.2009.


text:
 24.8.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 279/24
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Alicante (Španělsko) dne 25. června 2015 – Banco Popular Español, S.A. v. Emilio Irles López a Teresa Torres Andreu
 (Věc C-308/15)
 (2015/C 279/30)
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Audiencia Provincial de Alicante
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Banco Popular Español, S.A.
 Žalovaní: Emilio Irles López a Teresa Torres Andreu
 Předběžné otázky
 1)
 Je slučitelné se zásadou nezávaznosti uznanou v čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS (1), ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, že účinky navrácení plynoucí z prohlášení neplatnosti v důsledku zneužívající povahy klauzule o minimálním úroku obsažené v úvěrové smlouvě se nepřenáší zpět k datu uzavření smlouvy, ale k pozdějšímu datu?
 2)
 Je kritérium dobré víry zúčastněných kruhů, které slouží jako základ pro omezení zpětné účinnosti plynoucí ze zneužívající klauzule zneužívající klauzule autonomním pojmem unijního práva, který musí být všemi členskými státy vykládán jednotně?
 3)
 Jaké předpoklady musí v případě kladné odpovědi být splněny pro určení existence dobré víry zúčastněných kruhů?
 4)
 V každém případě, je v souladu s dobrou vírou zúčastněných kruhů jednání prodávajícího či poskytovatele, [který] při přípravě smlouvy způsobil nedostatek transparentnosti určující zneužívající povahu klauzule?
 5)
 Je riziko závažných obtíží, které slouží jako základ pro omezení zpětné účinnosti plynoucí ze zneužívající klauzule autonomním pojmem unijního práva, který musí být všemi členskými státy vykládán jednotně?
 6)
 Jaká kritéria musí v případě kladné odpovědi být zohledněna?
 7)
 Musí být riziko závažných obtíží posuzováno pouze s přihlédnutím k riziku pro prodávajícího či poskytovatele, nebo také s přihlédnutím k obtížím, které vzniknou spotřebiteli v důsledku nevrácení všech částek zaplacených na základě uvedené klauzule o minimálním úroku?
 8)
 Je slučitelné se zásadou nezávaznosti zneužívajících klauzulí pro spotřebitele uznanou v čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS a s právem na účinnou soudní ochranu zakotvenou v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie (2) automatické rozšíření na individuální žaloby na neplatnost klauzule o minimálním úroku z důvodu zneužívající povahy podané zákazníky-spotřebiteli, kteří uzavřeli smlouvu o hypotečním úvěru s různými bankovními institucemi, omezení účinků navrácení, které má neplatnost klauzule o minimálním úroku prohlášená v rámci řízení zahájeného sdružením spotřebitelů proti [třem] finančním institucím?
 (1) Úř. věst. L 95, s. 29
 (2) Úř. věst. 2000, C 364, s. 1


text:
 17.4.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 100/25
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) dne 1. února 2010 — Eleftheri Tileorasi A.E. („Alter Channel“) a Konstantinos Giannikos v. Ypourgos Tipou kai Meson Mazikis Enimerosis a Ethniko Symvoulio Radiotileorasis
 (Věc C-52/10)
 2010/C 100/37
 Jednací jazyk: řečtina
 Předkládající soud
 Symvoulio tis Epikrateias
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: Eleftheri Tileorasi A.E. („Alter Channel“) a Konstantinos Giannikos
 Žalovaný: Ypourgos Tipou kai Meson Mazikis Enimerosis a Ethniko Symvoulio Radiotileorasis
 Předběžná otázka
 Musí být čl. 1 písm. d) směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání (Úř. věst. L 298), ve znění čl. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/36/ES (Úř. věst. L 202) vykládán tak, že v rámci „klamavé reklamy“ úplata nebo jiný druh protihodnoty zakládá nezbytný pojmový prvek reklamního cíle?


text:
 9.3.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 71/6
 Rozhodnutí Soudního dvora (přezkumného senátu) ze dne 11. prosince 2012 o přezkumu rozsudku Tribunálu (kasačního senátu) vydaného dne 8. listopadu 2012 ve věci T-268/11 P, Komise v. Strack
 (Věc C-579/12 RX)
 (2013/C 71/10)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení před Tribunálem
 Navrhovatelka: Evropská komise
 Další účastník řízení: Guido Strack
 Otázky, které jsou předmětem přezkumu
 Přezkum se bude týkat otázek, zda s ohledem na judikaturu Soudního dvora týkající se nároku na placenou dovolenou za kalendářní rok coby zásady sociálního práva Unie, stanoveného výslovně i v čl. 31 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie a uvedeného zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (1), narušuje rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 8. listopadu 2012, Komise v. Strack (T-268/11 P), jednotu nebo soulad unijního práva tím, že Tribunál jakožto soud rozhodující o kasačním opravném prostředku vyložil:
 —
 článek 1e odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie tak, že se nevztahuje na ustanovení směrnice 2003/88, která se týkají úpravy pracovní doby, a zejména placené dovolené za kalendářní rok, a
 —
 následně článek 4 přílohy V tohoto služebního řádu tak, že z něj plyne, že nárok na převod dovolené za kalendářní rok převyšující hranici stanovenou v tomto ustanovení lze přiznat jen v případě, že čerpání dovolené brání činnost úředníka při výkonu jeho služebních povinností.
 Zúčastnění uvedení v článku 23 statutu Soudního dvora Evropské unie a účastníci řízení před Tribunálem Evropské unie se vyzývají, aby ve lhůtě jednoho měsíce od doručení tohoto rozhodnutí předložili Soudnímu dvoru Evropské unie svá písemná vyjádření k uvedeným otázkám.
 (1) Úř. věst. L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381.


text:
 19.1.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 16/33
 Rozsudek Tribunálu ze dne 25. listopadu 2014 – Brouwerij Van Honsebrouck v. OHIM – Beverage Trademark (KASTEEL)
 (Věc T-375/12) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Řízení o námitce - Mezinárodní zápis, ve kterém je vyznačeno Evropské společenství - Slovní ochranná známka KASTEEL - Starší národní slovní ochranná známka CASTEL BEER - Relativní důvod pro zamítnutí - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 - Článek 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009“)
 (2015/C 016/52)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Brouwerij Van Honsebrouck (Ingelmunster, Belgie) (zástupce: P. Maeyaert, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Beverage Trademark Co. Ltd BTM (Tortola, Britské Panenské ostrovy, Spojené království) (zástupce: R. Dequiré-Portier advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. června 2012 (věc R 652/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Beverage Trademark Co. Ltd BTM et Brouwerij Van Honsebrouck.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Brouwerij Van Honsebrouck ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložili Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a Beverage Trademark Co. Ltd BTM.
 (1) Úř. věst. C 343, 10. 11. 2012.


text:
 1.5.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 113/68
 Žaloba podaná dne 3. března 2010 — Polsko v. Komise
 (Věc T-101/10)
 2010/C 113/101
 Jednací jazyk: polština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Polská republika (zástupce: M. Szpunar, zmocněnec)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit článek 3 nařízení Komise (ES) č. 1193/2009 ze dne 3. listopadu 2009, kterým se opravují nařízení (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č.1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a kterým se pro hospodářské roky 2002/03, 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví částky na dávky z výroby v odvětví cukru (1), v rozsahu, v němž se jím opravuje článek 2 nařízení Komise (ES) č. 1686/2005 ze dne 14. října 2005, kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví částky na dávky z výroby a koeficient doplňkové dávky v odvětví cukru (2);
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně uvádí, že napadeným ustanovením byla ohledně koeficientu doplňkové dávky v odvětví cukru pro hospodářský rok 2004/05 zavedena diferenciace v tom smyslu, že tento koeficient byl pro nové členské státy stanoven ve výši 0,25466, a pro EU 15 ve výši 0,14911.
 Žalobkyně uplatňuje proti napadenému rozhodnutí následující žalobní důvody:
 Zaprvé byla Komise nepříslušná a porušila článek 16 nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 (3), který Komisi zmocňoval výlučně jen ke stanovení jednoho jediného koeficientu, jehož výše je pro celou Unii stejná. Různá jazyková znění nařízení č. 1260/2001 jsou v tomto ohledu zcela shodná a jednoznačná. Krom toho nemohou zásady společné organizace trhu s cukrem odůvodnit žádnou odchylku od znění ustanovení nařízení č. 1260/2001, nýbrž takovouto odchylku naopak vylučují. Jednotný koeficient byl totiž podstatným nástrojem pro uskutečnění zásad společné organizace trhu s cukrem.
 Zadruhé byla porušena zásada okamžitého a úplného převzetí acquis communautaire novými členskými státy. Napadené ustanovení je de facto ustanovením přechodným a nemá žádnou oporu v aktu o přistoupení z roku 2003, ani v právních aktech vydaných na jeho základě. Článek 2 aktu o přistoupení tak tvoří základ pro převzetí veškerých práv a povinností vyplývajících z členství Polskou republikou, a tedy i práva na využívání přeplatků a povinností vyrovnávat ztráty na trhu s cukrem, k nimž došlo v předchozích hospodářských létech.
 Zatřetí došlo k porušení zákazu diskriminace. Jediným kritériem pro diferenciaci koeficientů je datum přistoupení členských států k Evropské unii. Přistoupení nových členských států nemůže samo o sobě tvořit objektivní kritérium, které by mohlo odůvodnit zavedenou diferenciaci, jelikož důsledky přístupu byly s konečnou platností upraveny v aktu o přistoupení a v právních aktech vydaných na jeho základě.
 Začtvrté byla porušena zásada solidarity. Zásada solidarity producentů představuje základní zásadu společné organizace trhu s cukrem a znamená, že náklady na financování tohoto trhu nesou společně všichni producenti a že finanční neutrality není dosahováno na úrovni jednotlivých členských států, nýbrž na úrovni celé Unie podle objektivních kritérií. Diferenciace koeficientů jednotlivých členských států představuje svévolné, nepřiměřené a nesolidární rozdělení nákladů na financování trhu s cukrem.
 Zapáté byl porušen článek 253 EG (nyní čl. 296 odst. 2 Smlouvy o fungování EU), jelikož je napadené rozhodnutí nedostatečně odůvodněné. Komise neuvedla ani okolnosti, z nichž vychází diferenciace koeficientů, ani cíle, jimž by takováto diferenciace mohla sloužit.
 (1) Úř. věst. L 321, s. 1.
 (2) Nařízení Komise (ES) č. 1686/2005 ze dne 14. října 2005, kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví částky na dávky z výroby a koeficient doplňkové dávky v odvětví cukru (Úř. věst. L 271, s. 12).
 (3) Nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. L 178, s. 1; Zvl. vyd. 03/33, s. 17).


text:
 1.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 38/72
 Žaloba podaná dne 25. listopadu 2015 – Stock Polska v. OHIM – Lass & Steffen (LUBELSKA)
 (Věc T-701/15)
 (2016/C 038/97)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Stock Polska Sp. z o.o. (Varšava, Polsko) (zástupce: T. Gawrylczyk, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Lass & Steffen GmbH Wein und Spirituosen-Import (Lübeck, Německo)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně
 Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „„LUBELSKA“ – Přihláška č. 11 657 459.
 Řízení před OHIM: Námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. září 2015 ve věci R 1788/2014-5.
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 17.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 355/21
 Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — Fedecom v. Komise
 (Věc T-243/09) (1)
 (Státní podpory - Odvětví ovoce a zeleniny - „Roční hospodářské plány“ na podporu trhu s ovocem a zeleninou ve Francii - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem - Pojem státní podpory - Státní prostředky - Spolufinancování veřejnou institucí a z dobrovolných příspěvků organizací producentů - Argumenty, které jsou v rozporu se skutkovými okolnostmi uvedenými ve správním řízení - Provozní podpory - Legitimní očekávání)
 2012/C 355/42
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Fédération de l’organisation économique fruits et légumes (Fedecom) (Paříž, Francie) (zástupce: C. Galvez, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupce: B. Stromsky, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 203 final ze dne 28. ledna 2009 týkajícího se „ročních hospodářských plánů“ v odvětví ovoce a zeleniny prováděných Francouzskou republikou.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Fédération de l’organisation économique fruits et légumes (Fedecom) se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 205, 29.8.2009.


text:
 28.9.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 320/3
 Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 15. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Agenzia delle Entrate v. Nuova Invincibile
 (Věc C-82/14) (1)
 („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Šestá směrnice 77/388/EHS“)
 (2015/C 320/04)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Corte suprema di cassazione
 Účastnice původního řízení
 Navrhovatel: Agenzia delle Entrate
 Odpůrkyně: Nuova Invincibile
 Výrok
 Články 2 a 22 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládány v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je čl. 9 odst. 17 zákona č. 289 ze dne 27. prosince 2002 o ustanoveních pro sestavení ročního a víceletého státního rozpočtu (finanční zákon na rok 2003), který vzhledem k zemětřesení v provinciích Katánie, Ragusa a Syracusy stanoví ve prospěch obětí tohoto zemětřesení snížení daně z přidané hodnoty ve výši 90 %, která měla být za běžných okolností zaplacena za roky 1990 až 1992, a to zejména přiznáním nároku na vrácení v odpovídajícím rozsahu částek již zaplacených z titulu daně z přidané hodnoty, neboť toto ustanovení nesplňuje požadavky plynoucí ze zásady daňové neutrality a nezajišťuje plný výběr daně z přidané hodnoty splatné na italském území.
 (1) Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


text:
 18.12.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 346/14
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szombathelyi Városi Bíróság — Maďarská republika) — trestní řízení proti Emilu Eredicsovi, Márii Vassné Sápi
 (Věc C-205/09) (1)
 (Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2001/220/SVV - Postavení obětí v trestním řízení - Pojem „oběť“ - Právnická osoba - Mediace v rámci trestního řízení - Prováděcí pravidla)
 2010/C 346/23
 Jednací jazyk: maďarština
 Předkládající soud
 Szombathelyi Városi Bíróság
 Účastníci původního trestního řízení
 Emil Eredics, Mária Vassné Sápi
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Szombathelyi Városi Bíróság — Výklad čl. 1 písm. a) a článku 10 rámcového rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení — Trestní řízení, v němž je obětí právnická osoba a v jehož rámci je uplatnění mediačního řízení podle vnitrostátního práva vyloučeno — Pojem „oběť“ podle rámcového rozhodnutí — Zahrnutí jiných než fyzických osob, pokud jde o předpisy upravující mediaci v rámci trestního řízení? — Podmínky uplatnění mediace v rámci trestního řízení
 Výrok
 1)
 Článek 1 písm. a) a článek 10 rámcového rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení musí být vykládány v tom smyslu, že pojem „oběť“ pro účely podpory mediace v trestních věcech, která je stanovena v uvedeném čl. 10 odst. 1, nezahrnuje právnické osoby.
 2)
 Článek 10 rámcového rozhodnutí 2001/220 musí být vykládán v tom smyslu, že nezavazuje členské státy, aby umožnily provedení mediace u všech trestných činů, jejichž materiální znaky skutkové podstaty definované vnitrostátní právní úpravou v podstatě odpovídají materiálním znakům trestných činů, pro které je mediace uvedenou právní úpravou výslovně stanovena.
 (1) Úř. věst. C 205, 29.8.2009.


text:
 4.8.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 253/57
 Žaloba podaná dne 12. června 2014 – Uriinmuebles v. Komise
 (Věc T-429/14)
 2014/C 253/77
 Jednací jazyk: španělština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Uriinmuebles, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco a J. Corral García, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jaké byly uvedeny ve věci T-392/14, Gutser v. Komise.


text:
 21.3.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 69/24
 Žaloba podaná dne 9. ledna 2009 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
 (Věc C-7/09)
 (2009/C 69/44)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Cattabriga a J. Sénéchal, zmocněnci)
 Žalovaný: Belgické království
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/86/ES ze dne 24. října 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokud jde o požadavky na sledovatelnost, oznamování závažných nežádoucích reakcí a účinků a některé technické požadavky na kódování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk (1) nebo v každém případě tím, že je nesdělilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice,
 —
 uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta stanovená k provedení směrnice 2006/86/ES, s výjimkou jejího článku 10, uplynula dne 1. září 2007. Ke dni podání této žaloby však žalovaný ještě nepřijal předpisy nezbytné k provedení směrnice anebo je v každém případě nesdělil Komisi.
 (1) Úř. věst. L 294, s. 32.


text:
 7.7.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 200/21
 Žaloba podaná dne 30. března 2012 — ZZ v. EIGE
 (Věc F-43/12)
 2012/C 200/43
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: ZZ (zástupci: T. Bontinck, S. Woog, advokáti)
 Žalovaný: Evropský institut pro rovnost žen a mužů
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí EIGE, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o poskytnutí příplatku za vedení za období od 1. června 2010 do 30. září 2011.
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 Zrušit rozhodnutí ze dne 12. ledna 2012 ředitelky EIGE, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o poskytnutí příplatku za vedení za období od 1. června 2010 do 30. září 2011 a které bylo po stížnosti žalobkyně potvrzeno rozhodnutím ze dne 27. února 2012 zmocněnce oddělení pro lidské zdroje EIGE;
 —
 nařídit vyplacení příplatku za vedení za období od 1. června 2010 do 30. září 2011, navýšeného o úrok z prodlení, jehož částka bude vypočítána na základě sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body, od 30. září 2011;
 —
 uložit Evropskému institutu pro rovnost žen a mužů náhradu nákladů řízení.


text:
 2.6.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 157/4
 Žaloba podaná dne 26. března 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
 (Věc C-146/12)
 2012/C 157/05
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch a G. Braun, zmocněnci)
 Žalovaná: Spolková republika Německo
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Spolková republika Německo neprovedla právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s článkem 1, článkem 2, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 2, 5, 6 a 8, čl. 6 odst. 1, 2, 3, 9 a 10, články 7, 8 a 9, čl. 11 odst. 4 a 5, článkem 12, čl. 13 odst. 5, články 15, 16 a 17, čl. 18 odst. 1, 2, 4 a 5, čl. 19 odst. 3, články 20 až 27, čl. 28 odst. 4 a 6, články 32 až 35 jakož i přílohami I až IX směrnice 2008/57/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 17. června 2008 o interoperabilitě železničního systému ve Společenství (1), popřípadě je nesdělila Komisi;
 —
 uložit Spolkové republice Německo podle čl. 260 odst. 3 SFEU kvůli porušení povinnosti sdělit prováděcí opatření zaplacení penále ve výši 215 409,6 EUR denně, které bude vyplaceno na účet vlastních prostředků Evropské unie;
 —
 uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 19. července 2010.
 (1) Úř. věst. L 191, s. 1.


text:
 15.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 45/16
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. listopadu 2013 — Ivan Jurašinović v. Rada Evropské unie
 (Věc C-576/12 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Přístup k dokumentům orgánů - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Výjimky z práva na přístup - Článek 4 odst. 1 písm. a) první a třetí odrážka - Veřejná bezpečnost - Mezinárodní vztahy)
 2014/C 45/29
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Ivan Jurašinović (zástupce: N. Amara-Lebret, advokát)
 Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: K. Pellinghelli a B. Driessen, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého rozšířeného senátu) ze dne 3. října 2012, Jurašinović v. Rada (T-465/09), kterým Tribunál zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Rady ze dne 21. září 2009, kterým byl poskytnut přístup k některým zprávám pozorovatelů Evropské unie přítomných v Chorvatsku v oblasti Knin v období od 1. do 31. srpna 1995 — Žádost o přístup k dokumentům v držení Rady — Porušení práva na spravedlivý proces — Porušení čl. 4 odst. 1 a článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331) — Zprávy pozorovatelů vyslaných Evropskou unií do Chorvatska — Výjimky z práva na přístup k dokumentům — Citlivé dokumenty — Nebezpečí porušení ochrany mezinárodních vztahů — Dřívější zpřístupnění těchto dokumentů obžalovanému v rámci trestního řízení před Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii — Narušení řádného průběhu trestního řízení
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Ivanu Jurašinovićovi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 32, 2.2.2013.


text:
 22.11.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 301/30
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. října 2008 – SGL Carbon v. Komise
 (Věc T-68/04) (1)
 („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh výrobků na bázi uhlíku a grafitu k elektrickým a mechanickým aplikacím - Pokyny o metodě stanovování pokut - Závažnost a délka trvání protiprávního jednání - Zásada proporcionality - Zásada rovného zacházení - Maximální výše 10 % obratu - Úroky z prodlení“)
 (2008/C 301/46)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: SGL Carbon AG (Wiesbaden, Německo) (zástupci: M. Klusmann a A. von Bonin, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Castillo de la Torre a W. Mölls, zmocněnci, ve spolupráci s H.-J. Freundem, advokátem)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2004/420/ES ze dne 3. prosince 2003, v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc C.38.359 – Výrobky na bázi uhlíku a grafitu k elektrickým a mechanickým aplikacím), a podpůrně návrh na snížení částky pokuty uložené žalobkyni uvedeným rozhodnutím.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 SGL Carbon AG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


text:
 8.11.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 285/42
 Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2008 – Marcuccio v. Komise
 (Věc T-143/08) (1)
 („Veřejná služba - Sociální zabezpečení - Zamítnutí žádosti o 100 % úhradu některých lékařských výdajů žalobce“)
 (2008/C 285/77)
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)
 Předmět věci
 Jednak zejména návrh na zrušení rozhodnutí likvidačního oddělení společného systému nemocenského pojištění Evropských společenství, kterými se jednak zamítá 100 % úhrada některých lékařských výdajů žalobce, a jednak úhrada lékařské prohlídky v souladu s pravidly použitelnými na konzultování lékařských autorit, jakož i návrh na uložení Komisi zaplatit některé částky lékařských výdajů.
 Výrok
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 223, 22.9.2007 (původně věc F-20/07).


text:
 24.3.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 69/6
 Žaloba podaná dne 16. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
 (Věc C-9/07)
 (2007/C 69/11)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren, G. Rozet, zmocněnci)
 Žalovaná: Francouzská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/74/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 80/987/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (1), a v každém případě tím, že o nich neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 této směrnice;
 —
 uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice 2002/74/ES uplynula dne 8. října 2005.
 (1) Úř. věst. L 270, s. 10; Zvl. vyd. 05/04, s. 261.


text:
 16.9.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 224/2
 Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Volkswagen AG
 (Věc C-74/04 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Článek 81 odst. 1 ES - Distribuce motorových vozidel - Pojem „dohody mezi podniky“ - Důkaz existence dohody)
 (2006/C 224/03)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající opravný prostředek (navrhovatelka): Komise Evropských společenství (zástupci: W. Mölls, zmocněnec, H.-J. Freund, advokát)
 Další účastník řízení: Volkswagen AG (zástupci: R. Bechtold a S. Hirsbrunner, advokáti)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu), ze dne 3. prosince 2003, Volkswagen v. Komise (T-208/01), který se týká zrušení rozhodnutí Komise 2001/711/ES ze dne 29. června 2001, v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (Věc COMP/F-2/36.693 – Volkswagen) (Úř. věst. L 262, s. 14) – Působení společnosti Volkswagen na její německé autorizované prodejce v rámci prodeje nového modelu „Volkswagen Passat Variant“.
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Komisi Evropských Společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


text:
 20.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 86/28
 Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2016 Valérií Annou Gyarmathy proti rozsudku vydanému dne 5. března 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-97/13, Gyarmathy v. FRA
 (Věc T-196/15 P)
 (2017/C 086/37)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Maďarsko) (zástupce: A. Cech, advokát)
 Další účastnice řízení: Agentura Evropské unie pro základní práva (FRA)
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadený rozsudek v plném rozsahu a plně vyhověl návrhovým žádáním uplatněným v řízení v prvním stupni,
 —
 uložil odpůrkyni náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatelka pět důvodů kasačního opravného prostředku.
 1.
 První důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze zkreslení důkazů a věcné nesprávnosti při meritorním posouzení otázky porušení podmínek oznámení o volném pracovním místě Soudem pro veřejnou službu.
 2.
 Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že Soud pro veřejnou službu v rozporu s právem navrhovatelky na spravedlivý proces ve smyslu článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod dostatečně neodůvodnil svůj rozsudek, pokud jde o otázky plynoucí z výběrového řízení.
 3.
 Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že Soud pro veřejnou službu nepřijal další procesní opatření, jež by navrhovatelce umožnila podložit své žalobní důvody týkající se nedostatku nestrannosti, objektivity nebo nezávislosti výběrového řízení.
 4.
 Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že se Soud pro veřejnou službu dopustil nesprávného právního posouzení tím, že prohlásil žalobní důvod týkající se obsazení předmětného pracovního místa, který navrhovatelka uplatnila v řízení v prvním stupni, nepřípustným, a to z důvodu, že nebyl uplatněn v rámci postupu před zahájením soudního řízení.
 5.
 Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že se Soud pro veřejnou službu dopustil nesprávného právního posouzení tím, že prohlásil žalobní důvod týkající se nesprávného složení výběrové komise a porušení zásady zákazu diskriminace na základě pohlaví, který uplatnila navrhovatelka v řízení v prvním stupni, nepřípustným, a to z důvodu, že nebyl uplatněn v rámci postupu před zahájením soudního řízení a úzce nesouvisel s důvody uvedenými ve stížnosti (pravidlo shody).


text:
 13.4.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 118/34
 Žaloba podaná dne 2. února 2015 – Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft v. OHIM (Brauwelt)
 (Věc T-56/15)
 (2015/C 118/43)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Norimberk, Německo) (zástupce: M. Höfler, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „Brauwelt – Přihláška č. 1 2 0 38 551
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. prosince 2015, ve věci R 1121/2014-4
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009.


text:
 20.11.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 317/8
 Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. září 2010 — Evropská komise v. Belgické království
 (Věc C-132/09) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Příslušnost Soudního dvora - Statut evropských škol - Dohoda o sídle z roku 1962 - Úmluvy z roku 1957 a z roku 1994 - Ustanovení o soudní příslušnosti - Článek 10 ES - Financování evropských škol - Náklady na vybavení a učební pomůcky)
 2010/C 317/15
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J.-P. Keppenne a B. Eggers, zmocněnci)
 Žalované: Belgické království (zástupce: J.-C. Halleux, zmocněnec)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 1 třetího pododstavce dohody o sídle ze dne 12. října 1962 mezi Nejvyšší radou evropských škol a Belgickým královstvím (dále jen „dohoda o sídle“) a článku 10 ES — Odmítnutí převzít náklady na vybavení a učební pomůcky evropských škol belgickými orgány — Odůvodnění vyplývající z vnitrostátního právního řádu — Neexistence pozdějších aktů nebo vyjádření stran ve smyslu čl. 31 odst. 3 písm. a) a b) Vídeňské úmluvy o smluvním právu, které by zpochybňovaly dohodu o sídle
 Výrok
 1)
 Soudní dvůr Evropské unie je nepříslušný k rozhodnutí o žalobě Evropské komise podané na základě článku 226 ES z důvodu, že Belgické království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z dohody o sídle uzavřené dne 12. října 1962 mezi Nejvyšší radou Evropské školy a vládou Belgického království ve spojení s článkem 10 ES.
 2)
 Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 153, 4.7.2009.


text:
 22.1.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 19/25
 Žaloba podaná dne 24. srpna 2004 Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc T-351/04)
 (2005/C 19/55)
 Jazyk, ve kterém byla sepsána žaloba: němčina
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 24. srpna 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH, se sídlem v Bitburg (Německo), zastoupené Michaelou Huth-Dierig, advokátkou.
 Anheuser-Busch, Inc., St. Louis (Spojené státy) byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 22. června 2004 o odvolání ve věci R 447/2002-2.
 —
 uložil žalovanému Úřadu náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství:
 Anheuser-Busch, Inc.
 Přihlášená ochranná známka Společenství:
 Obrazová ochranná známka „American Bud“ pro výrobky tříd 16, 25 a 32 (mimo jiné papír, oděvy, pivo, ale [světlé horně kvašené pivo], porter [tmavé horně kvašené pivo]), sladové alkoholické a nealkoholické nápoje) – přihláška č. 398 966
 Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:
 Žalobkyně
 Namítaná ochranná známka nebo označení:
 Německé slovní a obrazové ochranné známky „Bit“ a „Bitte ein Bit“ pro výrobky a služby tříd 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 32, 34 a 42 (mimo jiné pivo a nealkoholické nápoje)
 Rozhodnutí námitkového oddělení:
 Zamítnutí námitky
 Rozhodnutí odvolacího senátu:
 Zamítnutí odvolání žalobkyně
 Dovolávané žalobní důvody:
 —
 - Mezi známkami existuje značná zvuková podobnost.
 —
 Nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94.
 —
 Starší ochranné známky BIT s právem přednosti požívají rozšířené ochrany podle čl. 8 odst. 5 nařízení.


text:
 7.6.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 142/29
 Žaloba podaná dne 22. února 2008 – Kyperská republika v. Komise
 (Věc T-93/08)
 (2008/C 142/52)
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Kyperská republika (zástupce: P. Kliridis)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit vyhlášení zakázky EuropeAid/125671/C/SER/CY na zadání zakázky nazvané „Technical Assistance on Crop Husbandry and Irrigation“, které bylo zveřejněno pouze v anglickém jazyce na internetové stránce http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ dne 14. prosince 2007 nebo okolo tohoto data, a zrušit článek 5 a čl. 28.2 vyhlášení zakázky;
 —
 uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně tvrdí, že dotčené vyhlášení zakázky je protiprávní z následujících důvodů:
 —
 zaprvé z důvodu, že Komise při vyhlášení zakázky překročila svou pravomoc nebo porušila její právní základ, zvláště nařízení Rady (ES) č. 389/2006 ze dne 27. února 2006, kterým se vytváří nástroj finanční podpory na posílení hospodářského rozvoje tureckého společenství na Kypru a mění nařízení (ES) č. 2667/2000 o Evropské agentuře pro obnovu (1),
 —
 zadruhé z důvodu, že je dotčené vyhlášení zakázky v rozporu nebo je neslučitelné s článkem 299 ES, ve znění článku 19 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky (2) (dále jen „Akt o přistoupení z roku 2003“), jakož i s Protokolem č. 10 o Kypru Aktu o přistoupení z roku 2003 (3),
 —
 zatřetí z důvodu, že je vyhlášení zakázky v rozporu nebo je neslučitelné s povinnostmi vyplývajícími z kogentních norem mezinárodního práva a s rezolucemi Rady bezpečnosti Spojených národů 541 (1983) a 550 (1984),
 —
 začtvrté z důvodu, že je vyhlášení zakázky v rozporu nebo je neslučitelné se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Evropské unie a členskými státy zakotvenou v článku 10 ES, a
 —
 zapáté z důvodu, že vyhlášení zakázky nebylo zveřejněno v Úředním věstníku.
 (1) Úř. věst. L 65, s. 5.
 (2) Úř. věst. L 236, s. 33.
 (3) Úř. věst. L 236, s. 955.


text:
 16.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 336/24
 Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2013 — Conticchio v. Komise
 (Věc T-358/12 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Rozhodnutí o vypořádání nároku na důchod - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
 2013/C 336/50
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rosella Conticchio (Řím, Itálie) (zástupci: R. Giuffrida a A. Tortora, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokát)
 Předmět
 Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 12. července 2002, Conticchio v. Komise (F-22/11, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), jehož předmětem je zrušení tohoto usnesení.
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 295, 29.9.2012.


text:
 24.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 366/35
 Žaloba podaná dne 14. srpna 2012 — Capitalizaciones Mercantiles v. OHIM — Leineweber (X)
 (Věc T-378/12)
 2012/C 366/72
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Capitalizaciones Mercantiles Ltda (Bogota, Kolumbie) (zástupci: J. Devaureix a L. Montoya Terán, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Leineweber GmbH & Co. KG (Herford, Německo)
 Návrhová žádání
 —
 Vyhovět této žalobě na neplatnost, a to se všemi přílohami a příslušnými kopiemi;
 —
 přijmout veškeré důkazy připojené ke spisu;
 —
 uznat tvrzení žalobkyně s tím, že rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. května 2012 ve věci R 1524/2011-1, jež se týká přihlášky ochranné známky Společenství č. 7045818, je neúčinné, a v důsledku toho potvrdit rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 25. května 2011, kterým byl povolen zápis (obrazové) ochranné známky Společenství „X“ č. 7045818 pro zboží zařazené do třídy 25; a
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů tohoto řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „X“ pro výrobky zařazené do třídy 25 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 7045818
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis obrazové ochranné známky Společenství „X“ č. 4736609 pro, mimo jiné, výrobky zařazené do třídy 25
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v případě všech namítaných výrobků
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí napadené přihlášky pro výrobky zařazené do třídy 25
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


text:
 3.6.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 131/27
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 9. března 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
 (Věc C-310/05) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/95/ES - Obecná bezpečnost výrobků - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
 (2006/C 131/48)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M.-J. Jonczy a A. Aresu, zmocněnci)
 Žalovaný: Lucemburské velkovévodství (zástupce: S. Schreiner, zmocněnec)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě právních a správních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků (Úř. věst. L 11, s. 4; Zvl. vyd. 15/06, s. 447)
 Výrok
 1)
 Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 21 odst. 1 této směrnice.
 2)
 Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 243, 1.10.2005.


text:
 8.1.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/12
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (třetího senátu)
 28. října 2004
 ve věci C-124/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het befrijfsleven): Atrada (Freezone) NV, Videmecum BV, Jac. Meisner Internationaal Expeditiebedrijf BV proti Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees (1)
 (Veterinární a hygienický dozor - Výroba a uvedení na trh syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků - Směs složená z cukru, kakaa a sušeného odtučněného mléka dovezená z Aruby)
 (2005/C 6/20)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Ve věci C-124/03, jejímž předmětem je žádost College van Beroep voor het befrijsfsleven (Nizozemsko) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání rozhodnutí o předběžné otázce ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Atrada (Freezone) NV, Videmecum BV, Jac. Meisner Internationaal Expeditiebedrijf BV a Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu (zpravodaj), R. Schingten, C. Colneric, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: F. Contet, vrchní rada, vydal dne 28. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Článek 2 bod 2 směrnice Rady 92/46/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „mléko určené k výrobě mléčných výrobků“ nezahrnuje mléčné složky výrobku, který obsahuje též jiné nemléčné složky a jehož mléčná složka nemůže být od nemléčných složek oddělena.
 2)
 Článek 2 bod 4 směrnice 92/46 musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „mléčné výrobky“ se vztahuje jak na hotové výrobky, tak na polotovary, které musí být ještě předmětem zpracování před tím, než mohou být prodávány spotřebiteli. V takovém případě je třeba ověřit s ohledem na polotovar, zda mléko, které se v něm nachází, je jeho podstatnou součástí, ať už svým množstvím, nebo svým charakterizujícím účinkem. K tomu je třeba vzít v úvahu charakteristiky a objektivní vlastnosti polotovaru v okamžiku jeho dovozu, zejména poměr mléka nebo mléčného výrobku obsaženého v polotovaru, možné použití polotvaru nebo jeho chuť.
 (1) Úř. věst. C 146, 21.6.2003.


text:
 5.7.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 171/6
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 15. května 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Lidl Belgium GmbH & Co. KG v. Finanzamt Heilbronn
 (Věc C-414/06) (1)
 (Svoboda usazování - Přímé daně - Zohlednění ztrát stálé provozovny nacházející se ve členském státě a patřící obchodní společnosti se statutárním sídlem v jiném členském státě)
 (2008/C 171/09)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Bundesfinanzhof
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Lidl Belgium GmbH & Co. KG
 Žalovaná: Finanzamt Heilbronn
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesfinanzhof – Výklad článků 43 ES a 56 ES – Odpočet ztrát vyplývajících z činnosti stálé provozovny usazené v jiném členském státě od zdanitelného zisku tuzemské společnosti – Zamítnutí odpočtu založeného na dvoustranné úmluvě o zamezení dvojího zdanění uzavřené s tímto jiným členským státem
 Výrok
 Článek 43 ES nebrání tomu, aby obchodní společnosti usazené v členském státě bylo zakázáno odečíst od jejího základu daně ztráty její stálé provozovny nacházející se v jiném členském státě, pokud jsou na základě smlouvy o zamezení dvojího zdanění příjmy této stálé provozovny zdaňovány v posledně uvedeném členském státě, v němž uvedené ztráty mohou být zohledněny v rámci zdanění příjmu této stálé provozovny v budoucích zdaňovacích obdobích.
 (1) Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


text:
 19.11.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 340/33
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 26. září 2011 — Abad-Villanueva a další v. Komise
 (Věc F-23/06) (1)
 (Veřejná služba - Úředníci - Jmenování - Článek 5 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu - Vnitřní výběrová řízení na postup do vyšší kategorie vyhlášená před 1. květnem 2004 - Kandidáti zapsaní na seznam vhodných kandidátů před 1. květnem 2006 - Zařazení do platové třídy - Zachování multiplikačního koeficientu - Ztráta bodů pro povýšení)
 2011/C 340/65
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobci: Roberto Abad-Villanueva a další (Brusel, Belgie) (zástupci: původně T. Bontinck a J. Feld, advokáti, poté T. Bontinck a S. Woog, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci)
 Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Arpio Santacruz a M. Simm, poté M. Bauer, J. Monteiro a K. Zieleśkiewicz, zmocněnci)
 Předmět věci
 Zrušení rozhodnutí, kterými se žalobcům sděluje jejich postup do vyšší kategorie, v rozsahu, v němž přiznávají nižší platovou třídu, než je platová třída, která vyplývá z použití ustanovení služebního řádu, zachovávají multiplikační koeficient a ruší body pro povýšení žalobců.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady.
 3)
 Rada Evropské unie, vedlejší účastnice, ponese vlastní náklady.
 (1) Úř. věst. C 108, 6.5.2006, s. 32.


text:
 26.1.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 26/50
 Žaloba podaná dne 12. října 2012 — Zoo Sport v. OHIM — K-2 (ZOOSPORT)
 (Věc T-453/12)
 2013/C 26/102
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Zoo Sport Ltd (Leeds, Spojené království) (zástupce: I. Rungg, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: K-2 Corp. (Seattle, Spojené státy)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 Změnil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 9. srpna 2012 ve věci R 1119/2011-4 v tom smyslu, že se námitka zamítá v celém rozsahu; a
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ZOOSPORT“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 18, 25 a 35 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 8909251
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis ochranné známky Společenství č. 5233119 týkající se slovní ochranné známky „ZOOT“ pro výrobky zařazené do tříd 9 a 25; zápis ochranné známky Společenství č. 4719316 týkající se černobílé obrazové ochranné známky „SPORTS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 25, 35, 36 a 41
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám pro část sporných výrobků a služeb
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení sporného rozhodnutí
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


text:
 25.7.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 270/7
 Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Bari – Itálie) – trestní řízení proti Lorenzo Carlucci
 (Věc C-462/14) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Totožné předběžné otázky - Články 49 a 56 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Vnitrostátní právní úprava - Změna uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti - Nové koncesní řízení - Koncese s kratší dobou platnosti než předchozí koncese - Omezení - Naléhavé důvody obecného zájmu - Proporcionalita“)
 (2016/C 270/09)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Tribunale di Bari
 Účastník původního trestního řízení
 Lorenzo Carlucci
 Výrok
 1)
 Články 49 a 56 SFEU a zásada rovného zacházení a efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě o hazardních hrách, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, která upravuje vyhlášení nového zadávacího řízení na udělení koncesí platných po kratší dobu, než byly koncese udělované v minulosti, z důvodu změny uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti koncesí.
 2)
 Článek 49 a 56 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu omezujícímu ustanovení, jako je ustanovení, o které se jedná ve věci v původním řízení, které ukládá koncesionáři hazardních her, aby bezplatně převedl právo užívat hmotný a nehmotný majetek v jeho vlastnictví, který tvoří síť provozování a sběru hry, v případě ukončení činnosti z důvodu uplynutí doby platnosti koncese, jestliže toto omezení překračuje meze toho, co je nezbytné k dosažení cíle skutečně sledovaného tímto ustanovením, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.
 (1) Úř. věst. C 448, 15.12.2014.


text:
 24.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 239/47
 Žaloba podaná dne 30. dubna 2017 – Metrans v. Komise a INEA
 (Věc T-262/17)
 (2017/C 239/60)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Metrans a.s. (Praha, Česká republika) (zástupce: A. Schwarz, advokát)
 Žalované: Evropská komise a Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil s okamžitou platností položku označenou kódem 2015-CZ-TM-0330-M s názvem Multimodální kontejnerový terminál Paskov, fáze III, a položku označenou kódem 2015-CZ-TM-0406-W s názvem Intermodální terminál Mělník, fáze 2 a 3, v příloze prováděcího rozhodnutí Komise ze dne 5. srpna 2016, kterým se stanoví seznam návrhů vybraných pro získání finanční pomoci EU v rámci odvětví dopravy Nástroje pro propojení Evropy (Connecting Europe Facility, CEF), na základě výběrových řízení zahájených dne 5. listopadu 2015 v rámci víceletého pracovního programu;
 —
 zrušil grantovou dohodu v rámci odvětví dopravy CEF č. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813 uzavřenou mezi Výkonnou agenturou pro inovace a sítě (INEA) a společností Advanced World Transport a.s. (AWT) (související s akcí 2015-CZ-TM-0330-M s názvem Multimodální kontejnerový terminál Paskov), nebo podpůrně tuto dohodu prohlásil za neplatnou, nebo nařídil agentuře INEA ukončit tuto dohodu týkající se terminálu Paskov;
 —
 zrušil grantovou dohodu v rámci odvětví dopravy CEF č. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714 uzavřenou mezi agenturou INEA a společností České přístavy, a. s. (související s akcí 2015-CZ-TM-0406-W s názvem Intermodální terminál Mělník, fáze 2 a 3), nebo podpůrně tuto dohodu prohlásil za neplatnou, nebo nařídil agentuře INEA ukončit tuto dohodu týkající se terminálu Mělník;
 —
 uložil agentuře INEA a Komisi, aby společně a nerozdílně nahradily žalobkyni náklady řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené opatření porušuje základní zásady unijních smluv týkající se ochrany volného trhu a hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
 —
 Žalobkyně zejména tvrdí, že vytvoření a zajištění fungování vnitřního trhu jsou základními zásadami a povinnostmi, na nichž je založena Unie (článek 26 SFEU). Všechna opatření přijatá Unií musí být vždy v souladu s touto vymezující zásadou a veškerá opatření, která jsou v rozporu s touto zásadou, musí být vždy přijata odpovídajícím a podpůrným způsobem.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené opatření porušuje článek 93 SFEU a další články SFEU (články 3, 26, 93, 107, 119, čl. 170 odst. 2, čl. 171 odst. 1, protokol 8 a jeho článek 1, protokol 27)
 —
 Žalobkyně zejména tvrdí, že napadené opatření představuje podporu, která neodpovídá potřebě koordinace dopravy.
 3.
 Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené opatření porušuje nařízení (EU) č. 1316/2013 a nařízení (EU) č. 1315/2013 a související právní předpisy.
 —
 Žalobkyně zejména tvrdí, že poskytnutí grantů nesplňovalo všechny nezbytné podmínky (i kdyby bylo v souladu s jinými unijními právními předpisy), a proto granty neměly být poskytnuty.


text:
 27.4.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 138/15
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. února 2015 – Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion v. Evropská komise
 (Věc C-564/13 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Článek 340 první pododstavec SFEU - Smluvní odpovědnost Unie - Článek 272 SFEU - Rozhodčí doložka - Šestý rámcový program pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace - Smlouvy týkající se projektů Ontogov, FIT a RACWeb - Způsobilé náklady a částky vyplacené zálohově Komisí - Určovací žaloba - Neexistence vzniklého a trvajícího právního zájmu na podání žaloby“)
 (2015/C 138/18)
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion (zástupci: V. Christiano a S. Paliou, dikigoroi)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, B. Conte a D. Triantafyllou, zmocněnci, ve spolupráci s S. Drakakakisem, advokátem)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 9, 11.1.2014.