text:
 3.9.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 217/35
 ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ
 ze dne 28. června 2005
 ve věci T-158/03, Industrias Químicas del Vallés SA proti Komisi Evropských společenství (1)
 (Směrnice 91/414/EHS - Přípravky na ochranu rostlin - Účinné látky - Methalaxyl - Postup pro povolování - Souhrnná dokumentace a úplná dokumentace - Lhůty - Zásada proporcionality - Překročení pravomoci)
 (2005/C 217/79)
 Jednací jazyk: španělština
 Ve věci T-158/03, Industrias Químicas del Vallés SA, se sídlem v Mollet del Vallés (Španělsko), původně zastoupená C. Fernándezem Viciénem, J. Sabaterem Marotiasem a P. Gonzáles-Espejem, poté C. Fernándezem Viciénem, J. Sabaterem Marotiasem a I. Morenem Tapiou Rivasem, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: S. Pardo Quintillán a B. Doherty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/308/ES ze dne 2. května 2003 o nezařazení metalaxylu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku (Úř. věst. L 113, s. 8), Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, a N.J. Forwood a S. Papasavvas, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 28. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Industrias Químicas del Vallés, SA ponese náklady řízení, včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních.
 (1) Úř. věst. C 158, 5.7.2003


text:
 14.9.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 302/30
 Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – GEA Group v. Komise
 (Věc T-45/10) (1)
 („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropské trhy s tepelnými stabilizátory ESBO/estery - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Stanovení cen, rozdělení trhů a výměna citlivých obchodních informací - Pokuty - Přičtení protiprávního jednání - Domněnka na základě kapitálu - Doba trvání protiprávního jednání a důkaz o něm - Promlčení - Délka správního řízení - Přiměřená lhůta - Práva na obhajobu“)
 (2015/C 302/38)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: GEA Group AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: A. Kallmayer, I. du Mont, G. Schiffers a R. Van der Hout, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Sauer a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci, ve spolupráci s W. Berg, advokát)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.589 – Tepelné stabilizátory), nebo podpůrně návrh na snížení pokuty, která byla uložena žalobkyni.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti GEA Group AG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 100, 17.4.2010.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 16.5.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 113/31
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. března 2009 — Laytoncrest v. OHIM
 (Věc T-171/06) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství TRENTON - Starší slovní ochranná známka Společenství LENTON - Právo být vyslechnut - Článek 73 nařízení (ES) č. 40/94 a pravidlo 54 nařízení (ES) č. 2868/95 - Neexistence zpětvzetí přihlášky ochranné známky - Článek 44 odst. 1 nařízení č. 40/94 - Povinnost rozhodnout na základě dostupných důkazů - Pravidlo 20 odst. 3 a pravidlo 50 odst. 1 nařízení č. 2868/95“)
 2009/C 113/63
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Laytoncrest Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: N. Dontas a P. Georgopoulou, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Erico International Corp. (Solon, Ohio, Spojené státy) (zástupci: M. Samer, O. Gillert a F. Schiwek, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. dubna 2006 (věc R- 406/2004-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Erico International Corp. a Laytoncrest Ltd.
 Výrok
 1.
 Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. dubna 2006 (R 406/2004-2) se zrušuje.
 2.
 OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Laytoncrest Ltd.
 3.
 Erico International Corp. ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


text:
 18.4.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 90/17
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 16. února 2009 – Gebr. Weber GmbH v. Jürgen Wittmer
 (Věc C-65/09)
 2009/C 90/26
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Bundesgerichtshof
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelka: Gebr. Weber GmbH
 Odpůrce: Jürgen Wittmer
 Předběžné otázky
 1)
 Musí být čl. 3 odst. 3 první a druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES (1) ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží vykládán v tom smyslu, že tato ustanovení brání vnitrostátní právní úpravě, podle které může prodávající v případě, že je dodané spotřební zboží v rozporu s kupní smlouvou, odmítnout způsob nápravy požadovaný spotřebitelem také tehdy, když by tento způsob nápravy pro něj znamenal náklady, které by ve srovnání s hodnotou zboží, kterou by spotřební zboží mělo, kdyby nebylo v rozporu s kupní smlouvou, a ve srovnání s významem rozporu s kupní smlouvou byly neúnosné (absolutně nepřiměřené)?
 2)
 Pokud je odpověď na první otázku kladná: Musí být ustanovení čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 3 třetího pododstavce výše uvedené směrnice vykládána v tom smyslu, že prodávající musí v případě uvedení spotřebního zboží do stavu odpovídajícího smlouvě prostřednictvím náhradního dodání nést náklady spojené s vyjmutím spotřebního zboží, které je v rozporu s kupní smlouvou, z jiné věci, do níž spotřebitel toto spotřební zboží způsobem odpovídajícím svému určení a v souladu s účelem svého použití zapracoval?
 (1) Úř. věst. L 171, 7.7.1999, s. 12; Zvl. vyd. 15/04, s. 223.


text:
 28.1.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 25/57
 Žaloba podaná dne 4. listopadu 2011 — Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon v. Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí
 (Věc T-577/11)
 (2012/C 25/110)
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon (Atény, Řecko) (zástupce: S. Gkaripis, advokát)
 Žalovaný: Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí
 Návrhové žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 prohlásil její žalobu za přípustnou;
 —
 konstatoval porušení podmínek vyhlášení veřejného zakázky č. OJ/27/05/2011-PROC/2011/041 Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí (dále jen „ECDC“), kterého se v napadeném rozhodnutí dopustil Výbor pro hodnocení nabídek;
 —
 zrušil rozhodnutí ECDC č. ADM-11-1737-AAbema ze dne 25. srpna 2011 přijaté ve vztahu k žalobci;
 —
 nařídil žalovanému evropskému orgánu, aby znovu přezkoumal nabídku, kterou v rámci sporného vyhlášení zakázky předložila dne 22. července 2011 Ethniko kai Kapodistriako Panepistimio Athinon (univerzita Kapodistrias, Atény);
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Touto žalobou žalobkyně navrhuje zrušení rozhodnutí ECDC č. ADM-11-1737-AAbema ze dne 25. srpna 2011, kterým ECDC zamítlo nabídku, která mu byla předložena v rámci vyhlášení veřejné zakázky na práce č. OJ/27/05/2011-PROC/2011/041 nazvaného „Systematické zkoumání a odborné poradenství týkající se účinnosti pro veřejné zdraví molekulární typizace virusových patogenů“
 Na podporu svých návrhových žádání uvádí žalobkyně tyto žalobní důvody:
 1)
 První žalobní důvod vychází z nesprávného posouzení skutkových okolností týkajících se nabídky předložené žalobkyní.
 Žalovaný orgán zamítl nabídku předloženou aténskou univerzitou z důvodu, že navržení členové projektového týmu neměli technické a profesní znalosti nezbytné pro splnění úloh v rámci zakázky a odmítl přezkoumat podrobněji její nabídku. Ve skutečnosti však profesní a technické znalosti členů projektového týmu prokazují jejich technickou a profesní způsobilost k provedení dotčené zakázky.
 2)
 Druhý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí obsahuje nesprávné posouzení pokud jde o hodnotící kritéria.
 Výbor se domníval, že členové projektového týmu navržení v nabídce žalobkyně nebudou schopni systematicky zkoumat předmět zakázky. Nejen že však členové projektového týmu měli takovou zkušenost, i pokud by tomu tak nebylo, podmínka týkající se schopnosti systematického zkoumání nebyla ve vyhlášení zakázky uvedená jako podmínka sine qua non pro uzavření smlouvy, která by určovala výsledek hodnocení, ale představovala jen schopnost, která měla být zohledněna spolu s jinými schopnostmi.
 3)
 Třetí žalobní důvod vycházející z protiprávního odůvodnění — neexistence právního základu
 Druhá část odůvodnění napadnutého aktu poukazuje na neschopnost žalobkyně uplatnit pracovní přístup vycházející z medicíny založené na důkazech (evidence based medicíně). Nicméně žádná část znění sporného vyhlášení neuvádí tuto metodu jako jedno z kritérií pro výběr nejvhodnějšího uchazeče k provedení projektu, který je předmětem zadávacího řízení.
 4)
 Čtvrtý žalobní důvod vycházející z protiprávního opomenutí uvést možnost podat správní opravný prostředek ve vyhlášení zakázky a v napadeném rozhodnutí
 Skutečnost, že vyhlášení zakázky a napadené rozhodnutí nestanoví možnost podat opravný prostředek u v nich vyznačeného správního orgánu za účelem zrušení nebo změny aktu výboru žalovaného orgánu je protiprávní, protože je v rozporu se zásadami řádné správy a legality, které jsou zakotveny právem Unie.


text:
 6.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 70/11
 Žaloba podaná dne 23. prosince 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
 (Věc C-668/16)
 (2017/C 070/18)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Hermes, A. C. Becker, D. Kukovec, zmocněnci)
 Žalovaná: Spolková republika Německo
 Návrhová žádání žalobkyně
 Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:
 určil, že Spolková republika Německo tím, že
 —
 nepřijala nezbytná opatření pro obnovení souladu vozidel typů 246, 176 a 117 s jejich schválenými typy (článek 12 a 30 rámcové směrnice),
 —
 nepřijala nezbytná opatření k uplatňování sankcí (článek 46 ve spojení s články 5 a 18 rámcové směrnice) a
 —
 dne 17. května 2013 vyhověla žádosti společnosti Daimler AG o rozšíření existujícího typu vozidla 245G na vozidla, pro která již bylo uděleno jiné typové schválení, a na která se vztahují nové podmínky směrnice o klimatizačních systémech a tím obešla tuto směrnici,
 nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 2006/40/ES (1) (směrnice o klimatizačních systémech) a ze směrnice 2007/46/ES (2) (rámcová směrnice);
 uložil Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Podle článku 12 a přílohy X rámcové směrnice jsou členské státy povinny v případě odchylek od shody při výrobě přijmout nezbytná opatření, aby bylo zajištěno, že vyrobená vozidla jsou shodná se schváleným typem. Rovněž podle článku 30 rámcové směrnice je nutno v případě odchylek nových vozidel od schváleného typu nutno přijmout nezbytná opatření k obnovení shody. Výroba a nová vyrobená vozidla určitých typů vozidel společnosti Daimler AG se, pokud jde o použití určité chladící látky, odchýlila od schváleného typu. Německé orgány v rozporu s články 12 a 30 rámcové směrnice nepřijaly nezbytná opatření o obnovení shody.
 Kromě toho německé orgány porušily článek 46 rámcové směrnice, když nepřijaly žádné sankce z důvodu porušení čl. 5 odst. 1 a článku 18 rámcové směrnice společností Daimler AG.
 Německé orgány konečně tím, že rozšířily starší typ vozidla o výše uvedené typy vozidel, protiprávně obešly směrnici o klimatizačních systémech.
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/40/ES ze dne 17. května 2006 o emisích z klimatizačních systémů motorových vozidel a o změně směrnice Rady 70/156/EHS (Úř. věst. L 161, s. 12).
 (2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007 , kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (Úř. věst. L 263, s. 1).


text:
 17.9.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 229/18
 USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ
 ze dne 8. června 2005
 ve věci T-287/03, Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA) proti Komisi Evropských společenství (1)
 (Žaloba na neplatnost - Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Nezveřejnění dokumentu pocházejícího z členského státu bez předchozího souhlasu tohoto státu)
 (2005/C 229/39)
 Jednací jazyk: italština
 Ve věci T-287/03, Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA), se sídlem v Portici (Itálie), zastoupená M. Calabresem, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: V. Di Bucci a P. Aalto), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým se žalobci zamítá přístup k určitým dokumentům týkajícím se režimu státních podpor prohlášeného za slučitelný se společným trhem rozhodnutím Komise ze dne 12. července 2000 [SG (2000) D105754 – Podpora č. 715/99], Soud (pátý senát), ve složení M. Vilaras, předseda, F. Dehousse a D. Šváby, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 8. června 2005 usnesení, jehož výrok je následující:
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 239, 4.10.2003


text:
 21.8.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 277/7
 Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. června 2017 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené království] – The Queen, na žádost: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury
 (Věc C-591/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Článek 355 odst. 3 SFEU - Status Gibraltaru - Článek 56 SFEU - Volný pohyb služeb - Čistě vnitrostátní situace - Nepřípustnost“)
 (2017/C 277/08)
 Jednací jazyk: angličtina
 Předkládající soud
 High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: The Queen, na žádost: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited
 Žalovaní: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury
 Výrok
 Článek 355 odst. 3 SFEU ve spojení s článkem 56 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že poskytování služeb hospodářskými subjekty usazenými v Gibraltaru osobám usazeným ve Spojeném království je z pohledu unijního práva situací, jejíž všechny prvky se nacházejí pouze uvnitř jednoho členského státu.
 (1) Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


text:
 9.2.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 38/25
 Žaloba podaná dne 12. listopadu 2012 — Refrigue-confecções para o frio v. OHIM — Fronsac SW a Sixty International (Refrigue for cold)
 (Věc T-511/12)
 2013/C 38/45
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Refrigue-confecções para o frio, Lda (Pinhal Novo, Portugalsko) (zástupci: C. Bacchini a M. Mazzitelli, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Fronsac SW a Sixty International SA (Lucemburk, Lucembursko)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 částečně zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. srpna 2012 v řízení R 2353/2010-2 v rozsahu, v němž tento senát vyhověl námitce proti zápisu sporné ochranné známky Refrigue for Cold pro všechny napadené výrobky ve třídách 18 a 25;
 —
 uložil OHIM náhradu nákladu řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „Refrigue for cold“ pro výrobky ve třídách 18, 24 a 25 — přihláška k zápisu č. 5 486 725
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Fronsac SW a Sixty International SA
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazové ochranné známky Společenství a národní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „RefrigiWear“ pro výrobky ve třídách 3, 9, 14, 18 a 25
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a částečné odmítnutí přihlášky k zápisu
 Dovolávané žalobní důvody:
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009
 —
 Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009
 —
 Porušení článku 76 nařízení č. 207/2009


text:
 11.9.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 246/29
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresní soud v Chebu (Česká republika) dne 5. července 2010 — Hypoteční banka, a.s. v. Udo Mike Lindner
 (Věc C-327/10)
 ()
 2010/C 246/49
 Jednací jazyk: čeština
 Předkládající soud
 Okresní soud v Chebu
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Hypoteční banka, a.s.
 Žalovaný: Udo Mike Lindner
 Předběžné otázky
 1)
 Pokud je jeden z účastníků soudního řízení státním příslušníkem jiného státu, než je stát, ve kterém dané řízení probíhá, zakládá tato skutečnost mezinárodní prvek ve smyslu čl. 81 (dříve čl. 65) Smlouvy, který je jednou z podmínek aplikovatelnosti Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (1) ze dne 22. prosince 2000, o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (dále jen „nařízení Brusel I“)?
 2)
 Brání nařízení Brusel I použití takového ustanovení národního práva, které umožňuje vést řízení proti osobám, jejichž pobyt není znám?
 3)
 V případě záporné odpovědi na otázku ad 2), lze vyjádření soudem ustanoveného opatrovníka žalovaného ve věci samé považovat za podrobení se soudní příslušnosti zdejšího soudu žalovaným ve smyslu čl. 24 Brusel I i za situace, že předmětem řízení je nárok ze spotřebitelské smlouvy a soudy České republiky by nebyly příslušné podle čl. 16 odst. 2 nařízení Brusel I k rozhodnutí tohoto sporu?
 4)
 Lze považovat ujednání o místní příslušnosti konkrétního soudu za zakládající mezinárodní příslušnost zvoleného soudu ve smyslu čl. 17 bod 3 nařízení Brusel I, a pokud ano, platí to i v případě, kdy by šlo o sjednání místní příslušnosti neplatné pro rozpor s čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS (2) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách?
 (1) Úř. věst. L 12, s. 1; zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 19 Svazek 04 S. 42.
 (2) Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29—34; zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 15 Svazek 02 S. 288.


text:
 28.1.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 25/65
 Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2011 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 8. září 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-69/10, Marcuccio v. Komise
 (Věc T-616/11 P)
 (2012/C 25/124)
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zaprvé
 vyhověl všem návrhovým žádáním podaným v prvním stupni;
 —
 uložil Komisi náhradu všech nákladů řízení, které mu vznikly v prvním stupni;
 —
 podpůrně, vrátil věc Soudu prvního stupně v jiném obsazení, aby rozhodl nově ve věci o všech uvedených návrhových žádáních.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Projednávaný kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení ze dne 8. září 2011 ve věci F-69/10, kterým byla jako zjevně postrádající právní základ zamítnuta žaloba navrhovatele směřující zaprvé ke zrušení rozhodnutí, kterým Komise zamítla návrh navrhovatele na náhradu škody vyplývající dle jeho názoru ze skutečnosti, že v případě, ve kterém byl vydán rozsudek ze dne 10. června 2008 ve věci T-18/04, Marcuccio v. Komise, byl zaslán přípis vztahující se k zaplacení nákladů těchto řízení jeho právními zástupci v těchto řízeních a zadruhé k uložení Komisi náhrady nákladů
 Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody kasačního opravného prostředku.
 1)
 První důvod kasačního opravného prostředku: naprosto chybějící odůvodnění „úvah ve vztahu k získání náhrady škody“ (body 21 a 42 napadeného usnesení). Rovněž zjevná nejistota, nesoudržnost úvah, neprovedení řádného šetření, jakož i zkreslení a zneužití skutečností, apodiktické znění, chybějící logika, nevhodnost a nepřiměřenost úvah, dále klamný, chybný, nesprávný a nepřiměřený výklad a použití ustanovení o vzniku mimosmluvní odpovědnosti orgánů Evropské Unie, pojmu povinnost uvést odůvodnění, která přísluší všem orgánům Evropské Unie a soudu Evropské Unie, pojmu analogie a pojmu protiprávní jednání orgánu Evropské Unie.
 2)
 Druhý důvod kasačního opravného prostředku: protiprávnost úvah Soudu prvního stupně „k nákladům řízení“ (body 28 a 29 napadeného usnesení).


text:
 1.6.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 178/20
 Žaloba podaná dne 29. března 2015 – Rumunsko v. Komise
 (Věc T-145/15)
 (2015/C 178/20)
 Jednací jazyk: rumunština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Rumunsko (zástupci: R. Radu, V. Angelescu, R. Mangu, D. Bulancea, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 částečně zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/103 ze dne 16. ledna 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV);
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.
 1.
 První důvod vychází z nesprávného výkonu pravomoci Evropské komise vyloučit určité částky z financování Evropské unie
 —
 Uplatněním paušálních oprav stanovených prováděcím rozhodnutím (EU) 2015/103 Komise nesprávně vykonala svou pravomoc, přičemž porušila ustanovení článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008, jakož i pokyny Komise pro uplatnění finančních oprav definované v dokumentu Komise č. VI/5330/97 ze dne 23. prosince 1997 nadepsaném „Pokyny týkající se výpočtu finančních důsledků při přípravě rozhodnutí o schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF“.
 —
 Komise měla povinnost stanovit opravy na základě určení částek, které Rumunsko neoprávněně vynaložilo, a neuplatňovat paušální opravy, jelikož povaha situace to nevyžadovala a rumunský stát poskytl Komisi potřebné informace pro stanovení vypočtené opravy. V tomto případě nelze mít za to, že bylo zapotřebí nepřiměřené úsilí Komise, aby stanovila vypočtenou opravu na základě skutečných ztrát finančních prostředků.
 2.
 Druhý důvod vychází z nedostatečného a nepřiměřeného odůvodnění napadeného rozhodnutí
 —
 Prováděcí rozhodnutí (EU) 2015/103 není dostatečně a přiměřeně odůvodněno, neboť při přijímání tohoto rozhodnutí Komise dostatečně neuvedla důvody pro uplatnění paušální opravy na nesrovnalosti zjištěné v průběhu auditu, a přiměřeně neodůvodnila, proč argumenty uplatněné Rumunskem týkající se možnosti uplatnit vypočtenou opravu nelze přijmout a vzít v úvahu při stanovení konečné opravy.
 3.
 Třetí důvod vychází z porušení zásady proporcionality
 —
 Napadené rozhodnutí není v souladu se zásadou proporcionality, neboť uplatnění paušální opravy ve výši 10 % na výdaje pro rok žádosti 2009 a ve výši 5 % pro rok žádosti 2010 má za následek nadhodnocený odhad ztrát finančních prostředků EU v důsledku nesrovnalostí zjištěných v průběhu auditu, jelikož zmíněné částky nezohledňují povahu a závažnost porušení, ani finanční důsledky pro rozpočet Unie.


text:
 27.2.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 51/32
 Usnesení Tribunálu ze dne 22. prosince 2009 — Associazione Giùlemanidallajuve v. Komise
 (Věc T-254/08) (1)
 („Údajná porušení článků 81 ES a 82 ES - Stížnost - Žaloba pro nečinnost - Stanovisko Komise k ukončení nečinnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
 2010/C 51/61
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Associazione Giùlemanidallajuve (Cerignola, Itálie) (zástupci: L. Misson, A. Kettels, G. Ernes a A. Pel, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupce: A. Bouquet, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh směřující ke konstatování, že podle článku 232 ES Komise protiprávně nepřijala stanovisko ke stížnosti žalobkyně týkající se porušení článků 81 ES a 82 ES, kterých se údajně dopustily Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Comitato Olimpico Nazionale Italiano (CONI), Union des associations européennes de football (UEFA) a Fédération Internationale de Football Association (FIFA)
 Výrok
 1)
 Již není namístě o projednávané žalobě rozhodovat.
 2)
 Associazione Giùlemanidallajuve a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


text:
 11.8.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 243/17
 Rozsudek Tribunálu ze dne 5. července 2012 — Deutscher Ring v. OHIM (Deutscher Ring Sachversicherungs-AG)
 (Věc T-209/10) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Deutscher Ring Sachversicherungs-AG - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009)
 2012/C 243/31
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Deutscher Ring Sachversicherungs-AG (Hamburk, Německo) (zástupkyně: A. Busse, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. března 2010 (věc R 1290/2009-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovní ochranné známky Deutscher Ring Sachversicherungs-AG jako ochranné známky Společenství.
 Výrok
 1)
 Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) OHIM ze dne 11. března 2010 (věc R 1290/2009-1) se zrušuje.
 2)
 OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


text:
 30.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 130/15
 Žaloba podaná dne 22. února 2011 — American Express Marketing & Development v. OHIM (IP ZONE)
 (Věc T-102/11)
 2011/C 130/27
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: American Express Marketing & Development Corp. (New York, Spojené státy) (zástupci: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda a S. Kirschstein-Freund, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. prosince 2010 ve věci R 1125/2010-2;
 —
 podpůrně, změnit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. prosince 2010 ve věci R 1125/2010-2 a rozhodnout, že odvolání je opodstatněné;
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů odvolacího řízení a řízení před Tribunálem.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „IP ZONE“ pro služby ve třídě 42
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 207/2009 v rozsahu, v němž odvolací senát shledal, že ochranná známka postrádá nezbytnou rozlišovací způsobilost a je ve vztahu k dotčeným službám popisná.


text:
 4.9.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 293/38
 Žaloba podaná dne 10. července 2017 – UF v. EPSO
 (Věc T-422/17)
 (2017/C 293/48)
 Jednací jazyk: litevština
 Účastníci řízení
 Žalobce: UF (zástupkyně: L. Gudaitė, advokátka)
 Žalovaný: Evropský úřad pro výběr personálu (EPSO)
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí žalovaného ze dne 4. dubna 2017 vyloučit žalobce z výběrového řízení na právníky lingvisty pro litevský jazyk EPSO/AD/335/16,
 —
 uložil žalovanému, aby umožnil žalobci opravit zjevnou chybu změnou úrovně znalosti polského jazyka z úrovně B1 na úroveň C1,
 —
 opětovně zařadil žalobce do výběrového řízení na právníky lingvisty pro litevský jazyk.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaný porušil legitimní očekávání žalobce a uvedl ho v omyl, když potvrdil, že jeho kandidatura ve výběrovém řízení je v souladu se všemi požadavky.
 —
 Žalobce tvrdí, že žalovaný poté, co potvrdil dne 9. ledna 2017, že jeho kandidatura je v souladu se všemi požadavky oznámení o výběrovém řízení, a poté, co mu umožnil zúčastnit se testů na počítači, ho uvedl v omyl a nedal mu příležitost opravit zjevný překlep, spojený s jeho úrovní znalosti polského jazyka, přičemž kvůli tomuto překlepu byl později vyloučen z výběrového řízení.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaný porušil práva a legitimní očekávání žalobce, když ho vyloučil z výběrového řízení na právníky lingvisty pro litevský jazyk.
 —
 Žalobce tvrdí, že žalovaný jej z výběrového řízení vyloučil bezdůvodně rozhodnutím ze dne 4. dubna 2017, když zohlednil úroveň znalosti polského jazyka, kterou uvedl v přihlášce, jelikož žalovaný znal jeho skutečnou úroveň znalosti polského jazyka na základě informací uvedených v přihlášce k jinému výběrovému řízení (EPSO/AD/328/16) a výsledků tohoto řízení. Žalobce tvrdí, že podle judikatury Tribunálu má výběrová komise povinnost v každém jednotlivém případě řádně posoudit předložené diplomy nebo profesní zkušenosti každého uchazeče a že její rozhodnutí vyloučit uchazeče z výběrového řízení se považuje za akt nepříznivě zasahující do právního postavení ve smyslu čl. 91 odst. 1 služebního řádu úředníků.


text:
 13.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 108/23
 Rozsudek Tribunálu ze dne 20. února 2013 — Langguth Erben v. OHIM (MEDINET)
 (Věc T-378/11) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MEDINET - Starší národní a mezinárodní obrazová ochranná známka MEDINET - Uplatnění seniority starší národní a mezinárodní ochranné známky - Starší barevné ochranné známky a přihlášená ochranná známka Společenství, která neoznačuje žádnou konkrétní barvu - Neexistence totožnosti označení - Článek 34 nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009 - Účelnost přistoupení k ústnímu jednání - Článek 77 nařízení č. 207/2009)
 2013/C 108/60
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Traben-Trarbach, Německo) (zástupci: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: K. Klüpfel a G. Schneider, zmocněnci)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. května 2011 (věc R 1598/2010-4), týkajícímu se uplatnění seniority starších ochranných známek v rámci přihlášky obrazového označení MEDINET jako ochranné známky Společenství.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


text:
 25.6.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 155/32
 Žaloba podaná dne 3. května 2005 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-185/05)
 (2005/C 155/60)
 Jednací jazyk: italština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 3. května 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Italskou republikou, zastoupenou Mauriziem Fiorillim, advokátem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí GŘ ADMIN – Jazykový režim – oznámení čl. 29 odst. 2 – místa EUR-25, přijaté na 1678. administrativním a rozpočtovém zasedání dne 10. listopadu 2004;
 —
 zrušil výběrové řízení na místo „(Directorate-General OLAF Publications of a vacancy for a Director-General (grade A*15-16) Article 29(2) of the Staff Regulation COM/2005/335)“ zveřejněné v
 Úředním věstníku Evropských společenství dne 9. 2. 2005 řadě C 34 A.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Projednávaná žaloba směřuje proti:
 —
 rozhodnutí GŘ ADMIN – Jazykový režim – oznámení čl. 29 odst. 2 – místa EUR – 25, přijatému na 1678. administrativním a rozpočtovém zasedání dne 10. listopadu 2004 v rozsahu, v němž stanoví, že oznámení o výběrovém řízení na místa ředitelů vyhrazená externím kandidátům budou zveřejňována v Úředním věstníku Evropských společenství pouze v němčině, angličtině a francouzštině;
 —
 oznámení o výběrovém řízení na místo „(Directorate-General OLAF Publications of a vacancy for a Director-General (grade A*15-16) Article 29(2) of the Staff Regulation COM/2005/335)“ zveřejněnému v
 Úředním věstníku Evropských společenství dne 9. 2. 2005 řadě C 34 A. Toto výběrové řízení nebylo vyhlášeno v italském jazyce.
 Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňuje, že:
 1)
 napadené akty zpochybňují základní zásadu práva Společenství, jejíž ochrana přísluší především členským státům. Z článku 290 ES vyplývá, že orgány Společenství vykonávají své pravomoci při respektování jazykové rozmanitosti. Respektování jazykové rozmanitosti je jedno ze základních hledisek ochrany, jež je přiznána národní identitě členských států, jak vyplývá z článků 12, 148 ES a čl. 6 odst. 3 EU. Konkrétně článek 12 ES vyjadřuje podle judikatury Společenství obecnou zásadu práva Společenství, jelikož je specifickým vyjádřením obecné zásady rovnosti.
 2)
 omezení na pouhé tři jazyky v oznámení o výběrovém řízení na vyhrazená pracovní místa v Komisi, která byla až do roku 2004 vyhlašována ve všech „úředních jazycích“ Společenství, je porušením nejen nařízení (EHS) č. 1/1958, ale rovněž čl. 18 posledního pododstavce vnitřních procesních pravidel Komise, jakož i čl. 1d odst. 1 a článku 27 služebního řádu úředníků, zásady zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti a zásady ochrany jazykové rozmanitosti.


text:
 14.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 223/46
 Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Walter Klein v. Komise
 (Věc T-297/14)
 2014/C 223/49
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Walter Klein GmbH & Co. KG (Wuppertal, Německo) (zástupci: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme a T. Wielsch, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. prosince 2013 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU proti Spolkové republice Německo z důvodu podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a nižšího příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie ve věci státní podpory SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) v rozsahu, v němž se týká nižšího příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie;
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z neexistence zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
 —
 Žalobkyně tvrdí, že nižší příplatek EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie stanovený v zákoně o upřednostňování obnovitelných energií (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) (dále jen „EEG“) nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Na tomto místě uvádí, že podniky s vysokou spotřebou energie zajisté nejsou touto úpravou zvýhodněni. Zvláštní systém náhrad je naopak náhradou za mimořádné výdaje, které ve zvláštní míře postihují žalobkyni a srovnatelné podniky v rámci podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a slouží k obnovení konkurenceschopnosti podniků s vysokou spotřebou energie, které jsou nejprve významným způsobem poškozeny příplatkem EEG.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z neexistence státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
 —
 Žalobkyně mimoto tvrdí, že zvláštní systém náhrad nepředstavuje „státní nebo ze státních prostředků“ poskytnuté opatření. V této souvislosti uvádí, že samotný příplatek EEG není státním prostředkem, a proto ani zřeknutí se tohoto prostředku v důsledku zvláštního systému náhrad nemůže představovat opatření udělená ze státních prostředků.
 —
 Příplatek EEG nevybírá, nespravuje a už vůbec nerozděluje stát nebo státem ustavená nebo zřízená veřejná nebo soukromá instituce. Příplatek EEG naopak lze vybrat přímo prostřednictvím provozovatelů přenosových soustav elektřiny na základě odpovídajícího občanskoprávního nároku. Příplatek EEG nepřipadne do státního rozpočtu, takže zvláštní systém náhrad tudíž nijak nesníží přímo nebo nepřímo příjmy státu.
 —
 Prostředky EEG nejsou k dispozici ani státním orgánům. Navíc neexistuje veřejná kontrola prostředků EEG, jako například Německým Spolkovým úřadem pro hospodářství a kontrolu vývozu (BAFA) nebo Spolkovou agenturou pro elektřinu, telekomunikace, poštu a železnice.


text:
 26.2.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 63/30
 Žaloba podaná dne 7. ledna 2011 — Bank Melli Iran v. Rada
 (Věc T-7/11)
 2011/C 63/58
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Bank Melli Iran (Teherán, Írán) (zástupci: L. Defalque a S. Woog, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhové žádání žalobkyně
 —
 zrušit bod 5 části B přílohy nařízení Rady (ES) č. 2010/644/SZPB ze dne 25. října 2010 pozměňujícího rozhodnutí 2010/413/SZPB o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP 2007/140/SZPB (1) a bod 5 části B přílohy VIII nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (2), a zrušit rozhodnutí obsažené v dopisu Rady ze dne 28. října 2010;
 —
 prohlásit čl. 20 odst. 1 písm. b) rozhodnutí Rady ze dne 26. července 2010 (3) a čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) (EU) č. 961/2010 za protiprávní a nepoužitelné na žalobkyni;
 —
 uložit Radě náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává těchto žalobních důvodů:
 1)
 Prvního žalobního důvodu, podle nějž došlo k porušení čl. 215 odst. 2 a 3 SFEU, jakož i článku 40 SEU, což zakládá porušení podstatných formálních náležitostí, jelikož:
 —
 Rada SZPB přijala omezující opatření, aniž by ponechala jakoukoli posuzovací pravomoc Radě;
 —
 rozhodnutí 2010/413/SZPB, z něhož vychází nařízení č. 61/2010, se nesprávně zakládá na článku 29 SEU, jelikož nevymezuje stanovisko Unie ke konkrétní otázce zeměpisné nebo tematické povahy, jak to požaduje článek 29 SEU, nýbrž stanoví přesné povinnosti členských států a osob podléhajících pravomoci jejich soudů;
 —
 nařízení č. 961/2010 neobsahuje potřebná ustanovení o právních zárukách, což představuje porušení čl. 215 odst. 3 SFEU.
 2)
 Druhého žalobního důvodu, podle něhož se zákonodárce Evropské unie dopustil nesprávného právního posouzení ohledně volby právního základu napadeného rozhodnutí a nařízení, jelikož přijaté sankce směřovaly proti žalobkyni a k ní přidružený společnostem, jež jsou právnickými osobami, a nikoli subjekty státu, a nejsou zařazeny na seznam Rady bezpečnosti OSN. V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že:
 —
 třebaže je oprávněné použít články 29 SEU a 215 SFEU při provádění rezoluce OSN orgány Unie, není to nutně oprávněné při přijímání správních opatření, jako je zmrazení finančních prostředků právnických osob a nestátních subjektů;
 —
 napadená opatření měla být přijata na základě článku 75 SFEU, a tudíž za účasti Evropského parlamentu rámci postupu spolurozhodování.
 3)
 Třetího žalobního důvodu, podle nějž bylo napadené rozhodnutí a nařízení přijato s porušením zásad rovnosti a zákazu diskriminace, jelikož podobná rozhodnutí byla přijata na jiném právním základě, například článku 75 SFEU, a tudíž v rámci obsahujícím právní záruky přijaté Evropským parlamentem a Radou, čemuž tak nebylo v případě napadených opatření týkajících se žalobkyně.
 4)
 Čtvrtého žalobního důvodu, podle byla nějž napadená opatření přijata s porušením práva žalobkyně na obhajobu, a zejména jejího práva na nestranné vyslechnutí, jelikož:
 —
 žalobkyně neobdržela žádné důkazy nebo dokumenty na podporu tvrzení Rady, neboť další tvrzení z roku 2009 týkající se rozhodnutí z roku 2008 a potvrzená v roce 2009, byla velmi neurčitá, nejasná a zjevně nebylo možné, aby na ně žalobkyně odpověděla;
 —
 žalobkyni bylo upřeno právo na nahlédnutí do dokumentů a na to, aby byla vyslechnuta;
 —
 nebylo podáno dostatečné odůvodnění ohledně napadených opatření, což porušuje právo žalobkyně na účinnou soudní ochranu.
 (1) Úř. věst. L 281, s. 81.
 (2) Úř. věst. L 281, s. 1.
 (3) Rozhodnutí Rady 2010/413/SZPB ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP, Úř. věst. 2010 L 195, s. 39.


text:
 27.3.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 80/42
 Kasační opravný prostředek podaný dne 28. ledna 2010 Carlem de Nicolou proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. listopadu 2009 ve věci F-55/08, Carlo De Nicola v. EIB
 (Věc T-37/10 P)
 2010/C 80/67
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlo de Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)
 Další účastnice řízení: Evropská investiční banka
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 —
 zrušit napadený rozsudek;
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení, zaplacení úroků z prodlení a náhradu za znehodnocení měny u uznaných pohledávek.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Kasační opravný prostředek je namířen proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu (dále jen „SVS“) ze dne 30. listopadu 2009, kterým byla zamítnuta žaloba, jejímž předmětem byl návrh na zrušení rozhodnutí žalované o zamítnutí stížnosti C. De Nicoly, jejímž cílem bylo jednak přehodnocení známky, která mu byla udělena za rok 2006, a jednak zrušení rozhodnutí EIB o povýšení přijatých za rok 2006 v rozsahu, v němž C. De Nicola nebyl povýšen; zrušení jeho hodnotícího posudku za rok 2006; určení, že byl obětí psychického obtěžování; uložení EIB náhrady újmy, která mu údajně vznikla z důvodu psychického obtěžování, a konečně zrušení rozhodnutí o zamítnutí úhrady léčebných výloh souvisejících s léčbou laserovou terapií.
 Navrhovatel uvádí na podporu svých návrhových žádání následující důvody:
 —
 SVS protiprávně opomněl rozhodnout, a pokud zcela neopomněl předmět žaloby (např. druhý a třetí důvod návrhu na zrušení, odmítnutí odvolacího výboru přehodnotit známku za zásluhy, atd.), úmyslně se rozhodl přezkoumat pouze některé ze vznesených námitek.
 —
 SVS nerozhodl o návrhu na přezkum legality jednání jeho nadřízených s ohledem na hodnotící kritéria přijatá odpůrkyní. Krom toho SVS nesprávně přisoudil trýznivé jednání tvrzené navrhovatelem zaměstnancům, zatímco navrhovatel přisuzuje toto jednání přímo a výhradně EIB.
 —
 Dalšími důvody kasačního opravného prostředku jsou odmítnutí důkazních návrhů, převrácení důkazního břemene a nedostatek odůvodnění. V tomto ohledu SVS údajně neodůvodnil četné a směrodatné argumenty nebo podal rozporné nebo nelogické odůvodnění, takže odůvodnění podstatně chybí. Navrhovatel zejména poukazuje na neuplatnění článku 41 pracovního řádu zaměstnanců a na zamítnutí návrhu na zrušení hodnotícího posudku za rok 2006.
 —
 V poslední řadě navrhovatel tvrdí, že pokud jde o soukromoprávní pracovní smlouvu, nejsou splněny podmínky pro to, aby se na skutkové okolnosti projednávaného případu obdobně uplatnila procesní pravidla a podmínky použitelné na úředníky Evropských společenství vázané veřejnoprávní smlouvou.


text:
 7.12.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 406/25
 Žaloba podaná dne 29. září 2015 – Španělské království v. Rada Evropské unie
 (Věc C-521/15)
 (2015/C 406/25)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, zmocněnec)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání žalobce
 Žalobce navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil rozhodnutí Rady (EU) 2015/1289 (1) ze dne 13. července 2015 o uložení pokuty Španělsku za zkreslení údajů o schodku ve Valencijském společenství, nebo
 —
 podpůrně, snížil pokutu a omezil ji jen na období po 13. prosinci 2011, kdy vstoupilo v platnost nařízení č. 1173/2011 (2), a
 —
 v každém případě uložil žalovanému orgánu náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Porušení čl. 8 odst. 3 nařízení č. 1173/2011 a čl. 2 odst. 1 a 3 rozhodnutí 2012/678/EU
 (3)
 a porušení práv Španělského království na účinnou procesní obranu. Před zahájením řízení bylo provedeno šetření bez dodržení postupu stanoveného v rozhodnutí 2012/678/EU. Byly tak využity důkazy shromážděné během inspekcí, které nesplňovaly podmínky podle jeho článku 2.3, a to na úkor práv Španělska na účinnou procesní obranu.
 Porušení práva na řádnou správu v souvislosti se složením vyšetřovacího týmu. Není v souladu se zásadou objektivní nepodjatosti, aby v něm byly tytéž osoby, které se účastnily předchozích vyšetřovacích postupů. U daného týmu existovala v souvislosti s posouzením vážných a závažných indicií posuzovaných před zahájením šetření důvodná hrozba potvrzující tendence a tendence retrospektivní. Vyšetřovací tým byl sestaven tak, že objektivně ohrožoval vlastní nepodjatost.
 Porušení čl. 8 odst. 1 nařízení č. 1173/2011, neboť skutkové okolnosti nepředstavují zkreslení či zkreslování relevantních údajů o schodku a dluhu v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslu členského státu. Zaprvé skutkové okolnosti nepředstavují zkreslení ani zkreslování statistik, nýbrž pouhou revizi údajů o schodku a dluhu, která byla jasně a řádně vysvětlena. Zadruhé, údajně zkreslené údaje nejsou nijak relevantní pro účely dohledové pravomoci, která v souladu s články 121 SFEU a 126 SFEU náleží unijním orgánům. Zatřetí nelze mít za to, že by jednání Španělska představovalo hrubou nedbalost, neboť dané selhání zjistily právě španělské orgány, které o něm neprodleně zpravily Komisi a jednaly s největší péčí a rychlostí.
 Nepřiměřenost sankce vzhledem k časovému referenčnímu rámci pro její výpočet. Období, na které se vztahuje sankce, je v souvislosti se skutkovými okolnostmi nastalými po 13. prosinci 2011, kdy vstoupilo v platnost nařízení č. 1173/2011, omezeno údaji uvedenými v oznámeních učiněných od roku 2012. Referenční částka by se tedy měla držet údajů odpovídajících fakturám zaúčtovaným v roce 2011.
 (1) Úř. věst. L 198, s. 19
 (2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1173/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o účinném prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně
 Úř. věst. L 306, s. 1
 (3) Rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci 2012/678/EU ze dne 29. června 2012 o šetřeních a pokutách v souvislosti se zkreslováním statistik, jak je uvedeno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1173/2011 o účinném prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně
 Úř. věst. L 306, s. 21


text:
 17.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 355/39
 Žaloba podaná dne 9. srpna 2012 — ZZ v. Komise
 (Věc F-86/12)
 2012/C 355/84
 Jednací jazyk: polština
 Účastníce řízení
 Žalobkyně: ZZ (zástupce: A. Lizer-Klatka, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušit rozhodnutí o neprodloužení platnosti seznamu kandidátů vhodných na přijetí výběrového řízení EPSO AD/60/06 s ohledem na žalobkyně o dobu její mateřské a rodičovské dovolené.
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí ze dne 17. října 2011 o ukončení platnosti seznamu kandidátů vhodných na přijetí výběrového řízení EPSO AD/60/06 ze dne 31. prosince 2011 s ohledem na žalobkyni a rozhodnutí ze dne 10. května 2012, které bylo přijato na základě stížnosti žalobkyně č. R/147/11, jakož i prodloužit platnost seznamu kandidátů vhodných na přijetí výběrového řízení EPSO AD/60/06 s ohledem na žalobkyni o dobu odpovídající době její mateřské a rodičovské dovolené, tj. 3 roky a 46 dní.
 —
 určit, že každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení podle čl. 89 odst. 3 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 25. července 2007 a argumentace žalobkyně uvedené v bodě 56 a násl. této žaloby.


text:
 7.7.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 200/8
 Kasační opravný prostředek podaný dne 18. května 2012 Abdulbasit Abdulrahim proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 28. února 2012 ve věci T-127/09, Abdulbasit Abdulrahim v. Rada Evropské unie a Evropská komise
 (Věc C-239/12 P)
 2012/C 200/14
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Abdulbasit Abdulrahim (zástupci: H.A.S. Miller, Solicitor, E. Grieves, Barrister)
 Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 —
 zrušit usnesení vydané Tribunálem dne 28. února 2012;
 —
 prohlásit, že žaloba na neplatnost není bezpředmětná;
 —
 vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí o žalobě na neplatnost;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení v rámci řízení o kasačním opravném prostředku a řízení před Tribunálem, včetně nákladů souvisejících s vyjádřeními předloženými na žádost Soudního dvora.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) zakládá svůj kasační opravný prostředek na dvou důvodech:
 —
 Tribunál se dopustil pochybení, když
 —
 nevyslechl generálního advokáta, nebo
 —
 nevyzval zástupce navrhovatele, aby se vyjádřil k otázce, zda byla žaloba na neplatnost bezpředmětná, nebo
 —
 nezahájil ústní řízení o otázce, zda byla žaloba na neplatnost bezpředmětná.
 —
 Tribunál se dopustil pochybení, když konstatoval, že žaloba na neplatnost nemohla navrhovateli poskytnout podstatnou výhodu.


text:
 22.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 52/54
 Žaloba podaná dne 6. ledna 2014 — ZZ v. Komise
 (Věc F-1/14)
 2014/C 52/108
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: ZZ (zástupce: F. Frabetti, advokát)
 Žalovaná: Komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí úřadu EPSO o nepřipuštění žalobkyně do fáze hodnocení z důvodu, že úroveň jejího vzdělání neodpovídá úplnému vysokoškolskému vzdělání v délce alespoň tří let osvědčenému diplomem souvisejícím s náplní práce ani odborné přípravě/kvalifikaci rovnocenné úrovně související s náplní práce
 Návrhová žádání žalobce
 —
 Zrušit rozhodnutí výběrové komise ze dne 3. října 2013,
 —
 uložit žalované zaplatit částku 1 000 eur za nemajetkovou újmu, kterou žalobkyně utrpěla,
 —
 rozhodnout o poplatcích, nákladech a odměnách a vzhledem k šikanózní povaze zamítavého rozhodnutí žalované uložit Komisi jejich náhradu


text:
 20.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 114/10
 Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. února 2013 — Portugalská republika v. Evropská komise
 (Věc C-246/11 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) - Nařízení (EHS) č. 2052/88 - Článek 13 odst. 3 - Nařízení (EHS) č. 4253/88 - Článek 21 odst. 1 - Globální dotace na podporu místních investic v Portugalsku - Snížení finanční pomoci)
 2013/C 114/13
 Jednací jazyk: portugalština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, S. Rodrigues a A. Gattini, zmocněnci)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, A. Steiblytė a P. Guerra e Andrade, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 3. března 2011, Portugalsko v. Komise (T-387/07), kterým Tribunál zamítl návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 3772 ze dne 31. července 2007 o snížení finanční pomoci poskytnuté z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) ve prospěch globální dotace na podporu místních investic v Portugalsku na základě rozhodnutí Komise K(95) 1769 ze dne 28. července 1995
 Výrok
 1)
 Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 3. března 2011, Portugalsko v. Komise (T-387/07), se zrušuje.
 2)
 Rozhodnutí Komise K(2007) 3772 ze dne 31. července 2007 o snížení finanční pomoci poskytnuté z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) ve prospěch globální dotace na podporu místních investic v Portugalsku na základě rozhodnutí Komise K(95) 1769 ze dne 28. července 1995 se zrušuje.
 3)
 Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení vzniklých jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.
 (1) Úř. věst. C 219, 23.7.2011.


text:
 7.1.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/11
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — ASPLA v. Komise
 (Věc T-76/06) (1)
 (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví plastových průmyslových pytlů - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 odst. 1 ES - Výměny individualizovaných informací - Stanovení cen a prodejních kvót podle zeměpisných zón - Rozdělení zákazníků - Společný postup při předkládání nabídek v rámci nabídkových řízení - Jediné a trvající protiprávní jednání - Rozsah sankcionovaných jednání - Vymezení výrobkového trhu a zeměpisného trhu - Pokyny o metodě stanovování pokut - Zásady rovného zacházení a proporcionality - Přitěžující a polehčující okolnosti - Maximální výše 10 % obratu)
 2012/C 6/16
 Jednací jazyk: španělština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Plasticos Españoles, SA (ASPLA) (Torrelavega, Španělsko) (zástupci: původně E. Garayar Gutiérrez a A. García Castillo, poté E. Garayar Gutiérrez, M. Troncoso Ferrer a C. Ruixó Claramunt, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupce: F. Castillo de la Torre, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 4634 v konečném znění ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 (ES) (věc COMP/F/38.354 — Průmyslové pytle), které se týká kartelové dohody na trhu s plastovými průmyslovými pytli, jakož i podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Plasticos Españoles, SA (ASPLA) se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


text:
 7.1.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/26
 Žaloba podaná dne 17. října 2011 — ZZ v. Komise
 (Věc F-105/11)
 2012/C 6/47
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí generálního ředitele OLAF, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o prodloužení jeho smlouvy dočasného zaměstnance ve smyslu čl. 2 písm. b) PŘOZ.
 Návrhové žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí generálního ředitele OLAF ze dne 29. června 2011, kterým byla zamítnuta žádost žalobce směřující proti zamítnutí jeho žádosti o prodloužení smlouvy dočasného zaměstnance ve smyslu čl. 2 písm. b) PŘOZ;
 —
 v potřebném rozsahu zrušit rozhodnutí generálního ředitele OLAF ze dne 25. března 2011 zamítnout žádost žalobce o prodloužení jeho smlouvy dočasného zaměstnance;
 —
 uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


text:
 12.9.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 220/21
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Brussel (Belgie) dne 6. července 2009 — Omalet NV v. Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
 (Věc C-245/09)
 2009/C 220/42
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Arbeidshof te Brussel
 Účastníci původního řízení
 Odvolatelka: Omalet NV
 Odpůrce: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
 Předběžné otázky
 1)
 Musí vnitrostátní soud použít článek 49 ES na spor mezi Rijksdienst voor Sociale Zekerheid a hlavním dodavatelem se sídlem v Belgii, pokud má být určeno, že tento hlavní dodavatel má podle čl. 30a § 3 zákona ze dne 27. června 1969, kterým se mění Besluitwet ze dne 28. prosince 1944 o sociálním zabezpečení zaměstnanců (ve znění platném před změnou tohoto článku prostřednictvím článku 55 programového zákona ze dne 27. dubna 2007), solidární odpovědnost za část dluhů neregistrovaného subdodavatele usazeného v Belgii, nebo pokud má být stanovena odpovědnost podnikatele, protože nesplnil povinnost týkající se provedení srážek podle čl. 30 § 4 tohoto zákona?
 2)
 (Podpůrně)
 Brání článek 49 ES takové právní úpravě, jaká je předmětem čl. 30a § 3 a § 4 belgického zákona ze dne 27. června 1969, kterým se mění Besluitwet ze dne 28. prosince 1944 o sociálním zabezpečení zaměstnanců (ve znění platném před změnou tohoto článku prostřednictvím článku 55 programového zákona ze dne 27. dubna 2007)?


text:
 23.10.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 262/37
 Žaloba podaná dne 9. července 2004 Guy Tacheletem proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-293/04)
 (2004/C 262/70)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 9. července 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Guy Tacheletem, s bydlištěm v Rijmenam (Belgie), zastoupeným Nicolou Lhöestem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
 Žalobce navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 2. září 2003 v tom, že:
 —
 Komise žalobci neuznala k okamžiku jeho přijetí 48 měsíců služby v jeho platovém stupni;
 —
 Komise neumožnila služební postup žalobce v platové třídě dřívějším povýšením do platové třídy B3 a popřípadě povýšením do platové třídy B2 (nyní B*8);
 —
 Komise neprovedla srovnávací analýzu zásluh za hodnotící období pro povýšení, od kterých mohl být žalobce povýšen do platové třídy B3;
 —
 v případě potřeby zrušil výslovné rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 16. března 2004, kterým se zamítá stížnost podaná žalobcem (R/714/03);
 —
 pro případ, že by žalovaná nemohla umožnit služební postup do platové třídy žalobce, uložil jí náhradu škody předběžně stanovenou na částku 125 000 EUR;
 —
 uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobce, který byl při svém přijetí v říjnu 1995 zařazen do platové třídy B5, stupně 3, napadá rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování přeřadit jej, během revize, do platové třídy B4, stupně 2 a nikoli do platové třídy B4, stupně 3, neumožnit jeho služební postup a neprovést srovnávací analýzu zásluh za hodnotící období pro povýšení, od kterých mohl být žalobce povýšen do třídy B3.
 Žalobce na podporu svých nároků uplatňuje:
 —
 co se týče počtu odsloužených let v platovém stupni v okamžiku přijetí, porušení rozhodnutí Komise ze dne 6. června 1973 a ze dne 1. září 1983 týkajících se kritérií použitelných pro jmenování do platové třídy a zařazení do platového stupně při přijetí, porušení čl. 5 odst. 3 služebního řádu a zásady rovnosti, a také nedodržení povinnosti odůvodnění rozhodnutí;
 —
 co se týče zamítnutí umožnit služební postup, porušení čl. 5 odst. 3 a článku 45 služebního řádu.


text:
 14.5.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 115/26
 Žaloba podaná dne 16. února 2005 Monte di Massima s.a.s. di Pruneddu Leonardo & C. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc T-96/05)
 (2005/C 115/49)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 16. února 2005 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) podaná Monte di Massima s.a.s. di Pruneddu Leonardo & C., zastoupenou Enniem Masuem a Paolou Alessandrou E. Pittalis, advokáty.
 J. M. HÖFFELE INTERNATIONALE HANDELSGESELLSCHAFT byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 1)
 určil, že rozhodnutí odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu v Alicante ze dne 24. listopadu 2004 představuje porušení čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství;
 2)
 uložil účastníku řízení, který bude ve sporu neúspěšný, náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství:
 Žalobkyně.
 Dotčená ochranná známka Společenství:
 Obrazová ochranná známka „Valle della Luna“ – přihláška č. 2.029.726 pro výrobky ve třídě 32 (vody, sirupy, piva a nealkoholické nápoje).
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení:
 J. M. HÖFFELE INTERNATIONALE HANDELSGESELLSCHAFT
 Namítaná ochranná známka nebo označení:
 Německá slovní ochranná známka „VALLE DELLA LUNA“ pro výrobky ve třídě 33 (vína).
 Rozhodnutí námitkového oddělení:
 Zamítnutí námitek.
 Rozhodnutí odvolacího senátu:
 Vyhovění odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody:
 Porušení čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


text:
 6.6.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 178/26
 Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 24. března 2017 – RV v. Komise
 (Věc T-167/17 R)
 („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejná služba - Převedení na volno a odchod do důchodu - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
 (2017/C 178/39)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: RV (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a D. Martin, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise ze dne 21. prosince 2016, kterým se žalobce převádí na volno ze služebních důvodů a automaticky odchází do důchodu k 1. dubnu 2017.
 Výrok
 1)
 Návrh na předběžné opatření se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 7.4.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 102/32
 Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2014 – Ezz a další v. Rada
 (Věc T-256/11) (1)
 („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Egyptě - Zmrazení finančních prostředků - Právní základ - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné skutkové zjištění - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Právo na vlastnictví - Svoboda podnikání“)
 2014/C 102/51
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giseh, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed (Londýn, Spojené království), Chadiga Ahmed Ahmed Kamel Jassin (Londýn) a Šahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giseh) (zástupci: původně M. Lester, barrister, a J. Binns, solicitor, poté J. Binns, J. Lewis, QC, B. Kennelly, barrister, a I. Burton, solicitor)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a E. Gurov, zmocněnci)
 Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher, M. Konstantinidis a A. Bordes, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 63) a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 4) v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobců
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Chadiga Ahmed Ahmed Kamel Jassin a Šahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar ponesou vlastní náklad řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.
 3)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 89, 19.3.2011.


text:
 5.2.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 31/9
 Žaloba podaná dne 25. listopadu 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
 (Věc C-486/04)
 (2005/C 31/18)
 Jednací jazyk: italština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 25. listopadu 2004 žaloba směřující proti Italské republice, podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou M. Van Beekem, F. Louisem a A. Capobiancem, jako zmocněnci.
 Žalobce navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 určil, že Italská republika tím, že:
 1)
 nepředložila za účelem posuzování vlivů na životní prostředí podle článků 5 a 10 směrnice 85/337/EHS (1), ve znění změn, záměr zařízení na zneškodňování spalováním palivového odpadu z derivátů a biomasy z Massafry, které spadá do působnosti přílohy I směrnice 85/337/EHS ve znění směrnice 97/11/EHS (2),
 2)
 přijala právní úpravu (článek 3 odst. 1 písm. i) až l) DPCM ze dne 3. září 1999, kterým se mění příloha A DPR ze dne 12.dubna 1996), které vylučují z procesu posuzování vlivů na životní prostředí některé záměry spadající do působnosti přílohy I směrnice 85/337/EHS, ve znění změn, (záměry zařízení na regeneraci nebezpečných odpadů a jiných odpadů, které mají kapacitu větší než 100 tun za den, pokud podléhaly zjednodušenému procesu povolování podle článku 11 směrnice 75/442/EHS (3)) a
 3)
 přijala právní úpravu (čl. 3. odst. 1 písm. i) až l) DPCM ze dne 3. září 1999, kterým se mění příloha A DPR ze dne 12. dubna 1996), které pro účely určení, zda vliv na životní prostředí záměru spadajícího do působnosti přílohy II směrnice 85/337, ve znění změn, má nebo nemá být posouzen, stanovuje nevhodné kritérium, jelikož může vést k vyloučení povinnosti posouzení některých záměrů, jenž mají významný dopad na životní prostředí,
 nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 1 a z čl. 4 odst. 1, 2 a 3 směrnice 85/337/EHS, ve znění směrnice 97/11/EHS;
 —
 uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Komise uplatňuje, že Italská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 85/337/EHS, ve znění směrnice 97/11/EHS, z důvodů uvedených v žalobě.
 (1) Úř. věst. L 175, 5.7.1985, s. 40.
 (2) Úř. věst. L 73, 14.03.1997, s. 5.
 (3) Úř. věst. L 194, s. 39.


text:
 8.4.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 86/25
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 31. ledna 2006 – Giulietti v. Komise
 (Věc T-293/03) (1)
 („Úředníci - Všeobecné výběrové řízení - Vyloučení z výběrového řízení - Protiprávnost oznámení o výběrovém řízení - Nepřípustnost - Odborná zkušenost - Práce na plný úvazek“)
 (2006/C 86/49)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Carla Giulietti (Brusel, Belgie) (zástupci: P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon a P. Reyniers, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení zaprvé rozhodnutí výběrové komise pro výběrové řízení COM/A/6/01 o vyloučení žalobkyně z uvedeného výběrového řízení z důvodu nedostatečné odborné zkušenosti, oznámeného dopisem ze dne 16. října 2002, zadruhé potvrzujícího rozhodnutí výběrové komise v návaznosti na žádost o přezkum předloženou žalobkyní, oznámeného dopisem ze dne 21. listopadu 2002, a zatřetí výslovného rozhodnutí o zamítnutí stížnosti ze dne 11. června 2003
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 251, 18.10.2003.


text:
 29.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 78/17
 Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 – The Cookware Company v. OHIM – Fissler (VITA+VERDE)
 (Věc T-535/14) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství VITA+VERDE - Starší slovní ochranná známka VITAVIT - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2016/C 078/26)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: The Cookware Company Ltd (Hong Kong, Čína) (zástupce: K. Manhaeve, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Německo) (zástupci: A. Späth a V. Töbelmann, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. dubna 2014 (věc R 1082/2013-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Fissler GmbH a The Cookware Company Ltd
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti The Cookware Company Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


text:
 24.2.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 42/42
 Kasační opravný prostředek podaný dne 27. prosince 2006 proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 19. října 2006 ve věci F-114/05, Philippe Combescot v. Komise Evropských společenství
 (Věc T-414/06 P)
 (2007/C 42/74)
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Philippe Combescot (Lecce, Itálie) (zástupce: A. Maritati a V. Messa, advokáti)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 19. října 2006 ve věci F-114/05, a předběžně určit, že žaloba je přípustná, jelikož byla podána včas a opírá se o zájem úředníka na soudní ochraně
 —
 uznat, že Philippe Combescot utrpěl v důsledku přijetí tohoto opatření nemajetkovou újmu, jak na zdraví, tak na pověsti, s vážnými následky na jeho psychologickou rovnováhu
 —
 přiznat Philippu Combescotovi náhradu škody ve výši 150 000 eur
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů, které vznikly v těchto řízeních
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Tento kasační opravný prostředek byl podán proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 19. října 2006 ve věci F-114/05, kterým byla žaloba prohlášena za nepřípustnou z toho důvodu, že nebyla podána včas, a že žalobce neprokázal právní zájem na zahájení řízení.
 Na podporu svých nároků účastník řízení podávající kasační opravný prostředek uplatňuje:
 —
 nesprávný výklad čl. 92 odst. 2 služebního řádu, se zvláštním odkazem na definici výrazu „zamítnuto [...] mlčky učiněným rozhodnutím“, tím, že napadený rozsudek – pro účely stanovení lhůt pro napadení rozhodnutí – přirovnal výslovné rozhodnutí přijaté ve lhůtě, jež však nebylo oznámeno, k mlčky učiněnému rozhodnutí o zamítnutí. Podle účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek se rozsudek vydaný v prvním stupni nezabývá hlavní otázkou sporu, kterou je to, že výslovné rozhodnutí o zamítnutí, přijaté ve lhůtě stanovené ve služebním řádu, existuje se všemi svými následky, i když není dotčené osobě oznámeno;
 —
 krom toho v daném případě nemůže být nepřijatelné zpoždění oznámení rozhodnutí nijak přičítáno dotčené osobě. Také ohledně tohoto bodu Soud neprovedl náležité posouzení tvrzení žalované týkajících se obtíží při určení místa bydliště úředníka, a to ani z hlediska procesní správnosti;
 —
 že, bez ohledu na skutečnost, že v době podání žaloby byl účastník řízení podávající kasační opravný prostředek již v důchodu, měl zájem na zahájení řízení, ve kterém měla být shledána protiprávnost předmětného převedení, a že tento zájem stále ještě trvá, jelikož žádost o náhradu morální a profesní újmy odvisí od prohlášení napadeného opatření za protiprávní.


text:
 15.1.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 13/23
 Rozsudek Tribunálu ze dne 23. listopadu 2010 — Codorniu Napa v. OHIM — Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)
 (Věc T-35/08) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ARTESA NAPA VALLEY - Starší obrazová ochranná známka Společenství ARTESO a starší národní slovní ochranná známka LA ARTESA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
 2011/C 13/42
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Codorniu Napa, Inc. (Napa, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: X. Fàbrega Sabaté a M. Curell Aguilà, poté M. Curell Aguilà a J. Güell Serra, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Bodegas Ontañón, SA (Quel, La Rioja, Španělsko) (zástupci: J. Grimau Muñoz a J. Villamor Muguerza, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. listopadu 2007 (věc R 747/2006-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Bodegas Ontañón, SA a Codorniu Napa, Inc.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Codorniu Napa, Inc., se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


text:
 26.1.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 26/64
 Žaloba podaná dne 16. listopadu 2012 — Advance Magazine Publishers v. OHIM — Nanso Group (TEEN VOGUE)
 (Věc T-509/12)
 2013/C 26/127
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Spojené státy) (zástupce: C. Aikens, barrister)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nanso Group Oy (Nokia, Finsko)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. září 2012 ve věci R 147/2011-4 a zamítl námitky;
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „TEEN VOGUE“ pro, mimo jiné, výrobky zařazené do třídy 25 — přihláška ochranné známky Společenství č. 3529476
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Namítaná ochranná známka nebo označení: švédská slovní ochranná známka „VOGUE“, zapsaná pod č. 126124 pro výrobky zařazené do třídy 25; švédská obrazová ochranná známka „Vogue“, zapsaná pod č. 43934 pro výrobky zařazené do třídy 25; finská slovní ochranná známka „VOGUE“, zapsaná pod č. T 199 803 628 pro výrobky zařazené do třídy 25; zapsané dodatečné obchodní jméno „VO Gue“.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám pro všechny napadené výrobky
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009.


text:
 15.12.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 448/17
 Rozsudek Tribunálu ze dne 6. listopadu 2014 – Řecko v. Komise
 (Věc T-632/11) (1)
 („EZOZF - Záruční sekce - EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Nařízení (ES) č. 1782/2003 - Režim nároků na jednotnou platbu - Loajální spolupráce - Spravedlnost - Proporcionalita - Vnitrostátní rezervy - Kritéria poskytnutí - Paušální finanční oprava - Riziko pro fond - Nařízení (ES) č. 1493/1999 - Odvětví vinařství - Programy destilace a plateb ve prospěch používání některých moštů - Podpory na restrukturalizaci a přeměnu vinic“)
 (2014/C 448/22)
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: I. Chalkias a S. Papaïoannou, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a A. Marcoulli, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2011/689/EU ze dne 14. října 2011 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) z financování Evropské unie (Úř. věst. L 270, s. 33) v rozsahu, v němž se týká Řecké republiky
 Výrok rozsudku
 1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise 2011/689/EU ze dne 14. října 2011 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) se zrušuje v rozsahu, v němž ukládá Řecké republice paušální opravu týkající se nároků z vnitrostátní rezervy pro nové zemědělce.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Evropská komise a Řecká republika ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 39, 11.2.2012.


text:
 9.3.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 71/16
 Rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2013 — Germans Boada v. OHIM (Tvar řezačky na keramiku)
 (Věc T-25/11) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství - Tvar řezačky na keramiku - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Články 75 a 76 nařízení č. 207/2009 - Rovné zacházení)
 2013/C 71/24
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Germans Boada, SA (Rubí, Španělsko) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 28. října 2010 (věc R 771/2010-1) týkajícímu se zápisu trojrozměrného označení představujícího řezačku na keramiku jako ochranné známky Společenství.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Germans Boada, SA, se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


text:
 18.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 49/20
 Žaloba podaná dne 21. prosince 2011 — Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie
 (Věc C-656/11)
 2012/C 49/34
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: C. Murrell, zmocněnkyně, a A. Dashwood, QC)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí Rady ze dne 16. prosince 2011 (1) o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, pokud jde o nahrazení přílohy II této dohody týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení;
 —
 uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 1)
 Žalobou podanou podle článku 263 SFEU se Spojené království Velké Británie a Severního Irska domáhá zrušení ve smyslu článku 264 SFEU rozhodnutí Rady ze dne 16. prosince 2011 o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, pokud jde o nahrazení přílohy II této dohody týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení.
 2)
 Článek 48 SFEU je jediným hmotněprávním základem uvedeným v rozhodnutí.
 3)
 Daným rozhodnutím se mění příloha II k Dohodě ze dne 21. června 1999 mezi Evropskou unií a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob. Příloha II k této Dohodě se týká výlučně koordinace systémů sociálního zabezpečení mezi EU a Švýcarskem. Účelem změn přílohy II, které by sporné rozhodnutí přineslo, je zohlednit změny v unijním systému koordinace sociálního zabezpečení. Jedním z účinků zamýšlených změn Přílohy II by bylo rozšíření na státní příslušníky Švýcarska, kteří sami nejsou výdělečně činní, ani nejsou rodinnými příslušníky osoby, která výdělečná činná je (dále jen „hospodářsky neaktivní osoby“), práv, která jim nejsou přiznána stávajícím právním režimem podle přílohy II.
 4)
 Spojené království tvrdí, že článek 48 SFEU nemůže sloužit jako jediný hmotněprávní základ opatření, které má mít takové důsledky. Uvedené ustanovení je určeno k usnadnění volného pohybu (a) uvnitř Unie, nikoli mezi Unií a třetími zeměmi, a (b) osob, které jsou výdělečně činné nebo jejich rodin, nikoli hospodářsky neaktivních osob. Náležitým právním základem je čl. 79 odst. 2 písm. b) SFEU. Toto ustanovení zakládá pravomoc přijmout opatření v oblasti „vymezení práv státních příslušníků třetích zemí oprávněně pobývajících v členském státě, včetně podmínek upravujících svobodu pohybovat se a pobývat v ostatních členských státech“.
 5)
 Článek 79 odst. 2 písm. b) SFEU je obsažen v Hlavě V části třetí Smlouvy. Podle Protokolu č. 21 připojeného ke Smlouvám se opatření podle hlavy V nepoužijí ve vztahu ke Spojenému království (či Irsku), ledaže takový členský stát oznámí, že je ochotný se účastnit jejich provádění („opt-in“). Rada tím, že namísto čl. 79 odst. 2 písm. b) SFEU nesprávně zvolila článek 48 SFEU jako hmotněprávní základ daného rozhodnutí, odepřela Spojenému království právo zvolit si, že se nebude podílet na provádění tohoto rozhodnutí a že jím nebude vázáno.
 6)
 Rozhodnutí Rady ze dne 16. prosince 2011 by tedy mělo být zrušeno, jelikož bylo přijato na nesprávném právním základě s tím důsledkem, že Spojenému království byla upřena práva podle Protokolu č. 21.
 (1) Úř. věst. L 341, s. 1


text:
 19.10.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 346/25
 Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2015 – Gold Crest v. OHIM (MIGHTY BRIGHT)
 (Věc T-714/13) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství MIGHTY BRIGHT - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2015/C 346/28)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Gold Crest LLC (Goleta, Spojené státy) (zástupci: P. Rath a W. Festl-Wietek, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Bonne, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. října 2013 (věc R 2038/2012-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení MIGHTY BRIGHT jako ochranné známky Společenství.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnost Gold Crest LLC ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).
 (1) Úř. věst. C 61, 1. 3. 2014.


text:
 13.6.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 211/49
 Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2016 – Jääkiekon SM-liiga v. EUIPO (Liiga)
 (Věc T-54/15) (1)
 („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Liiga - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2016/C 211/62)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Jääkiekon SM-liiga Oy (Helsinky, Finsko) (zástupce: L. Laaksonen, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: A. Schifko a E. Śliwińska, zmocněnci)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. prosince 2014 (věc R 576/2014-2) týkajícímu se přihlášky obrazového označení Liiga jako ochranné známky Evropské unie.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Jääkiekon SM-liiga Oy se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 107, 30.3.2015.


text:
 31.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 249/29
 Usnesení Tribunálu ze dne 18. května 2017 – Verschuur v. Komise
 (Věc T-877/16) (1)
 („Žaloba na neplatnost - Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokument týkající se správního řízení o státní podpoře SA.38374 (2014/C ex 2014/NN) provedené Nizozemskem ve prospěch společnosti Starbucks - Odepření přístupu - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
 (2017/C 249/44)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Steven Verschuur (Baarn, Nizozemsko) (zástupce: P. Kreijger, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz, A. Buchet a F. Clotuche-Duvieusart, zmocněnci)
 Předmět věci
 Žaloba na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 3. října 2016, C(2016) 6455 final, kterým se zamítá žalobcova potvrzující žádost o přístup k dokumentům podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Steven Verschuur ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 53, 20.2.2017.


text:
 4.9.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 293/19
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 29. června 2017 – Konkurrensverket v. SJ AB
 (Věc C-388/17)
 (2017/C 293/23)
 Jednací jazyk: švédština
 Předkládající soud
 Högsta förvaltningsdomstolen
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Konkurrensverket
 Žalovaný: SJ AB
 Předběžné otázky
 1)
 Je třeba čl. 5 odst. 1 druhý pododstavec směrnice 2004/17 (1) vykládat v tom smyslu, že síť v oblasti dopravních služeb existuje, pokud jsou dopravní služby v železniční síti provozované státem pro vnitrostátní a mezinárodní železniční dopravu poskytovány v souladu s ustanoveními ve vnitrostátních právních předpisech, která provádějí směrnici 2012/34 (2), která zahrnují přidělování kapacity železniční infrastruktury na základě žádostí železničních společností, jakož i požadavek, aby bylo vyhověno všem žádostem, pokud je to možné?
 2)
 Je třeba čl. 5 odst. 1 první pododstavec směrnice 2004/17 vykládat v tom smyslu, že činnost vykonávaná železničním podnikem ve smyslu směrnice 2012/34, která zahrnuje poskytování dopravních služeb veřejnosti v železniční síti, představuje poskytování nebo provozování sítě ve smyslu uvedeného ustanovení směrnice 2004/17?
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Směrnice o veřejných službách) (Úř. věst. 2004 L 134, s. 1).
 (2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (Úř. věst. 2012 L 343, s. 32).


text:
 14.3.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 98/26
 Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2016 d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 18. listopadu 2015 ve věci T-106/13, d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS v. Evropská komise
 (Věc C-45/16 P)
 (2016/C 098/33)
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS (zástupce: Konstantinos Damis, advokát)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit v plném rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 18. listopadu 2015 ve věci T-106/13, d.d. Synergy HELLAS ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS v. Evropská komise;
 —
 vyhovět v plném rozsahu žalobě společnosti ze dne 20. února 2013;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 1.
 Nesprávné uplatnění zásady dobré víry při plnění sporné smlouvy.
 Tribunál nesprávně posoudil článek 1134 belgického občanského zákoníku v souvislosti s uplatňováním zásady dobré víry při plnění smlouvy.
 2.
 Nesprávný výklad a uplatnění smluvního ustanovení a zjevně nesprávné hodnocení důkazů.
 Tribunál nesprávně posoudil ustanovení II.22 „Finanční audit a kontrola“ v příloze II podepsané smlouvy AR Treat – 224297, o kterou se v této věci jedná.
 3.
 Zjevně nesprávné hodnocení důkazů a nedostatečné odůvodnění.
 Nedostatečné a rozporné odůvodnění rozsudku.
 Tribunál nesprávně a zjevně zkreslil předložené důkazy.


text:
 21.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 282/15
 Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království
 (Věc C-8/09) (1)
 („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/17/ES - Technické požadavky na darování, opatřování a vyšetřování lidských tkání a buněk - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
 2009/C 282/29
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Cattabriga a J. Sénéchal, zmocněnkyně)
 Žalované: Belgické království (zástupce: D. Haven, zmocněnkyně)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí nebo neoznámení předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/17/ES ze dne 8. února 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokud jde o určité technické požadavky na darování, opatřování a vyšetřování lidských tkání a buněk (Úř. věst. L 38, s. 40) ve stanovené lhůtě
 Výrok
 1)
 Belgické království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/17/ES ze dne 8. února 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokud jde o určité technické požadavky na darování, opatřování a vyšetřování lidských tkání a buněk, nesplnilo povinnosti, které pro něj z této směrnice vyplývají.
 2)
 Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 69, 21.3.2009.