text:
 7.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 267/43
 Kasační opravný prostředek podaný dne 26. srpna 2009 společností Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 11. června 2009 ve věci T-151/08, Guedes — Indústria e Comércio, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs
 (Věc C-342/09 P)
 2009/C 267/75
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA (zástupce: B. Braga da Cruz, advogado)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Consorci de l'Espai Rural de Gallecs
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2009 ve věci T-151/08 (týkající se rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 16. ledna 2008 ve věci R 986/2007-2; rozhodnutí námitkového oddělení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 27. dubna 2007 týkajícího se námitkového řízení č. B 828634), zejména podle relevantních ustanovení práva Společenství,
 —
 zamítnout zápis ochranné známky Společenství č. 3 710 597 pro výrobky zařazené do tříd 29 a 31,
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Námitkové oddělení OHIM ve svém rozhodnutí uvedlo, že některé z dotčených výrobků jsou shodné nebo vykazují zjevnou podobnost, ale mělo za to, že kolidující ochranné známky jsou odlišné, přičemž nezohlednilo dobré jméno starší ochranné známky „GALLO“.
 Druhý odvolací senát se řídil těmito závěry a uvedl, že ačkoli dobré jméno starší ochranné známky „GALLO“ bylo řádně prokázáno, jsou kolidující ochranné známky odlišné.
 Soud prvního stupně Evropských společenství potvrdil závěry odvolacího senátu, pokud jde o to, že dotčené ochranné známky vykazují rozdíly z fonetického, optického a pojmového hlediska.
 Navrhovatelka s těmito závěry nesouhlasí, jelikož se domnívá, že ochranné známky GALLO a GALLECS označují výrobky, které jsou shodné nebo vykazují zjevnou podobnost, a že jsou podobné.
 Mnohá rozhodnutí orgánů Společenství totiž uvedla, že ochranné známky, které mají tytéž prvky, představují nebezpečí záměny, a nemohou tak na trhu existovat vedle sebe.
 Mimoto bylo zkoumáno a uznáno, že ochranná známka GALLO požívá dobrého jména, které starší ochranné známce v Portugalsku poskytuje vyšší rozlišovací způsobilost.
 Existuje proto reálné nebezpečí, že žalovaný bude mít neoprávněný prospěch z dobrého jména navrhovatelčiny starší portugalské ochranné známky „GALLO“.
 Navrhovatelka proto tvrdí, že napadený rozsudek porušuje čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství.


text:
 13.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 108/19
 Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Barcelona — Španělsko) — Miguel Fradera Torredemer, Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen, Alicia Fradera Torredemer v. Corporación Uniland SA
 (Věc C-364/12) (1)
 2013/C 108/51
 Jednací jazyk: španělština
 Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
 (1) Úř. věst. C 303, 6.10.2012.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 7.9.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 260/25
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 24. června 2013 — Cruz & Companhia Lda v. Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
 (Věc C-341/13)
 2013/C 260/44
 Jednací jazyk: portugalština
 Předkládající soud
 Supremo Tribunal Administrativo
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Cruz & Companhia Lda
 Žalovaný: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
 Předběžné otázky
 1)
 Uplatní se promlčecí lhůta stanovená v čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (1) ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství výlučně na vztah mezi Evropským společenstvím a odpůrcem v jeho postavení platební agentury vyplácející podpory Společenství, nebo také na vztah mezi odpůrcem v tomto postavení a odvolatelkou v jejím postavení příjemce vyplacených podpor, které jsou považovány za přiznané neoprávněně?
 2)
 V případě, že bude učiněn závěr, že lhůta stanovená v čl. 3 odst. 1 nařízení se uplatní také na vztah mezi agenturou vyplácející podpory a příjemcem vyplacených podpor, které jsou považovány za přiznané neoprávněně, je třeba mít za to, že tato lhůta se uplatní pouze v případě správních sankcí ve smyslu článku 5 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995, nebo také když se jedná o „správní opatření“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 téhož nařízení, konkrétně o vrácení neoprávněně získaných částek?
 (1) Úř. věst. L 312, s. 1.


text:
 12.5.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 138/16
 Rozsudek Tribunálu ze dne 29. března 2012 — You-Q v. OHIM — Apple Corps (BEATLE)
 (Věc T-369/10) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BEATLE - Starší slovní a obrazové národní ochranné známky a ochranné známky Společenství BEATLES a THE BEATLES - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 - Dobré jméno - Neoprávněný prospěch vyplývající z rozlišovací způsobilosti nebo z dobrého jména starších ochranných známek)
 2012/C 138/30
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: You-Q BV, dříve Handicare Holding BV (Helmond, Nizozemsko) (zástupce: G. van Roeyen)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Apple Corps Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: A. Terry, solicitor a F. Clark, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 31. května 2010 (věc R 1276/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Apple Corps Ltd a Movingpeople.net International BV.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti You-Q BV se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


text:
 16.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 310/4
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vergabekontrollsenat des Landes Wien (Rakousko) dne 22. září 2006 – Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH v. Fernwärme Wien GmbH
 (Věc C-393/06)
 (2006/C 310/06)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Vergabekontrollsenat des Landes Wien
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH
 Žalovaná: Fernwärme Wien GmbH
 Předběžné otázky
 1)
 Je třeba směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1) (dále jen „směrnice 2004/17/ES“) vykládat tak, že zadavatel, který vykonává činnost spadající do odvětví ve smyslu článku 3 této směrnice, spadá, co se týče vedlejší činnosti vykonávané v rámci hospodářské soutěže, do působnosti této směrnice?
 2)
 Pro případ, že by výše uvedené mělo platit pouze pro veřejné zadavatele: Je třeba podnik jako je Fernwärme Wien Ges.m.b.H kvalifikovat jako veřejnoprávní subjekt ve smyslu směrnice 2004/17/ES nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (2) (dále jen „směrnice 2004/18/ES“), poskytuje-li dodávky tepla v určité oblasti bez existence skutečné hospodářské soutěže nebo je nutné vycházet z trhu s teplem k vytápění, který zahrnuje také nosiče energií jako jsou plyn, ropa, uhlí atd.?
 3)
 Je třeba činnost prováděnou v rámci hospodářské soutěže společností, která vykonává také činnosti neprůmyslové a neobchodní povahy, zahrnout do působnosti směrnice 2004/17/ES nebo směrnice 2004/18/ES, jestliže lze účinnými opatřeními jako jsou bilančně a účetně oddělené evidence dokladů vyloučit křížové financování činností vykonávaných v rámci hospodářské soutěže?
 (1) Úř. věst. L 134, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 134, s. 114.


text:
 22.11.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 301/32
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. října 2008 – Sogelma v. EAR
 (Věc T-411/06) (1)
 („Veřejné zakázky na stavební práce - Nabídkové řízení Evropské agentury pro obnovu - Rozhodnutí o zrušení nabídkového řízení a o zveřejnění nové výzvy k podávání nabídek - Žaloba na neplatnost - Příslušnost Soudu - Nezbytnost předchozí správní stížnosti - Lhůta pro podání žaloby - Zmocnění - Povinnost odůvodnění - Návrh na náhradu škody s příslušenstvím“)
 (2008/C 301/51)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Sogelma – Societá generale lavori manutenzioni appalti Srl (Scandicci, Itálie) (zástupci: E. Cappelli, P. De Caterini, A. Bandini a A. Gironi, advokáti)
 Žalovaná: Evropská agentura pro obnovu (EAR) (zástupci: původně O. Kalha, poté M. Dischendorfer a konečně R. Lundgren, zmocněnci, ve spolupráci se S. Bariatti a F. Scanzano, advokáti)
 Vedlejší účastnice na podporu návrhových žádání žalované: Komise Evropských společenství (zástupci: P. van Nuffel a L. Prete, zmocněnci)
 Předmět
 Návrh na zrušení rozhodnutí EAR o zrušení nabídkového řízení týkajícího se zakázky na práce s referenčním číslem Europe Aid/120694/D/W/YU a o uspořádání nového nabídkového řízení, jakož i návrh na náhradu údajně způsobené škody
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Sogelma – Societá generale lavori manutenzioni appalti Srl ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Evropskou agenturou pro obnovu.
 3)
 Komise ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


text:
 16.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 336/19
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Golden Balls v. OHIM — Intra Presse (GOLDEN BALLS)
 (Věc T-437/11) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství GOLDEN BALLS - Starší slovní ochranná známka Společenství BALLON D’OR - Podobnost označení - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Návrh na zrušení podaný vedlejší účastnicí - Článek 134 odst. 3 jednacího řádu Tribunálu - Rozsah přezkumu, který musí provést odvolací senát - Povinnost rozhodnout o odvolání v plném rozsahu - Článek 8 odst. 5, čl. 64 odst. 1 a čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009)
 2013/C 336/38
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Golden Balls Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: M. Edenborough, QC, S. Smith, solicitor)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Intra-Presse (Boulogne-Billancourt, Francie) (zástupci: P. Péters, T. de Haan a M. Laborde, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 26. května 2011 (věc R 1310/2010-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Intra-Presse a společností Golden Balls Ltd.
 Výrok
 1)
 První bod výroku rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. května 2011 (věc R 1310/2010-1) se zrušuje.
 2)
 Návrh na zrušení podaný Intra-Presse se zamítá.
 3)
 OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Golden Balls Ltd, s výjimkou nákladů řízení posledně uvedené společnosti týkajících se návrhu na zrušení založeného na čl. 134 odst. 3 jednacího řádu Tribunálu.
 4)
 Intra-Presse ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Golden Balls Ltd týkající se návrhu na zrušení založeného na čl. 134 odst. 3 jednacího řádu.
 (1) Úř. věst. C 298, 8.10.2011.


text:
 16.8.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 296/46
 Žaloba podaná dne 17. června 2016 – ZZ a další v. EIB
 (Věc F-30/16)
 (2016/C 296/58)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobci: ZZ a další (zástupce: L.Y. Levi)
 Žalovaná: Evropská investiční banka (BEI)
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí obsažených ve výplatních páskách za duben 2016, kterými se na rok 2016 stanoví roční úprava platů pouze ve výši 0,6 %, a zrušení navazujících pásek, jakož i v tom rozsahu, v němž to bude nezbytné, informačního oznámení, které žalovaná zaslala žalobcům dne 8. března 2016, a uložení povinnosti žalované uhradit náhradu za domněle způsobenou hmotnou a nehmotnou újmu.
 Návrhová žádání žalobců
 —
 Zrušit rozhodnutí obsažené ve výplatních páskách žalobců za duben 2016, rozhodnutí, které na rok 2016 stanoví roční úpravu základního platu pouze ve výši 0,6 %, a proto i zrušení obdobných rozhodnutí obsažených v navazujících výplatních páskách a v tom rozsahu, ve kterém to bude nezbytné, zrušení informačního oznámení, které žalovaná zaslala žalobcům dne 8. března 2016;
 —
 Uložit žalované povinnost k náhradě za hmotnou újmu (i) zbývající část platu, která odpovídá uplatnění roční úpravy platů za rok 2016, tj. zvýšení o 2,3 % za období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2016; (ii) zbývající část platu, která odpovídá důsledkům uplatnění roční úpravy platu ve výši 2,9 % za rok 2016 ve vztahu k částkám platů, které budou vypláceny od ledna 2016; (iii) úroky z prodlení ze splatných zbývajících částí platu až do úplného zaplacení dlužných částek, přičemž sazba úroků z prodlení, která se má uplatnit, musí být vypočtena na základě sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace v dotčeném období, navýšené o tři procentní body, a (iv) náhradu za újmu z důvodu ztráty kupní síly;
 —
 uložit žalované, aby každému žalobci uhradila částku 1000 eur jako náhradu za nehmotnou újmu;
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení.


text:
 9.10.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 338/18
 Žaloba podaná dne 17. srpna 2017 – dm-drogerie markt v. EUIPO – Albea Services (ALBÉA)
 (Věc T-562/17)
 (2017/C 338/20)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: dm-drogerie markt Verwaltungs-GmbH (Karlsruhe, Německo) (zástupci: O. Bludovsky a C. Mellein, advokáti)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Albea Services (Gennevilliers, Francie)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „ALBÉA“ s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 210 553
 Řízení před EUIPO: Námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. května 2017, ve věci R 1870/2016-1
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví ze dne 25. května 2017, (věc R 1870/2016-1) a prostřednictvím opravy vymazal ochrannou známku přihlašovatelky;
 —
 podpůrně
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví ze dne 25. května 2017, (věc R 1870/2016-1) a vrátil věc EUIPO;
 —
 podpůrně
 —
 rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví ze dne 25. května 2017, (věc R 1870/2016-1) zrušil
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 12.1.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 9/23
 Usnesení Soudního dvora ze dne 15. října 2012 — Internationaler Hilfsfonds eV v. Evropská komise
 (Věc C-554/11 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Přístup k dokumentům - Odepření úplného přístupu k dokumentům týkajícím se smlouvy LIEN 97-2011 - Žaloba na neplatnost - Nový přezkum v průběhu řízení - Podání samostatné žaloby na neplatnost)
 2013/C 9/37
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Internationaler Hilfsfonds eV (zástupce: H. Kaltenecker, Rechtsanwalt)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: P. Costa de Oliveira a T. Scharf, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 21. září 2011, Internationaler Hilfsfonds v. Komise (T-141/05 RENV), kterým Tribunál rozhodl, že již není třeba rozhodovat o návrhových žádáních žalobce, jejichž předmětem bylo zrušení rozhodnutí Evropské komise ze dne 14. února 2005, kterým byla zamítnuta jeho žádost o přístup ke spisu týkajícímu se smlouvy LIEN 97-2011 — Procesní nesrovnalosti před Tribunálem — Nekoordinace postupů ve věcech T-141/05 RENV a T-36/10 — Náhrada a výše nákladů řízení
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Internationaler Hilfsfonds eV se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


text:
 3.4.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 104/2
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG v. Evropská komise, Rada Evropské unie
 (Věc C-604/13 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen - Koordinace prodejních cen a výměna citlivých obchodních informací - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 23 odst. 2 - Horní hranice 10 % z obratu - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 - Zásada zákazu zpětné účinnosti - Výkon pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci - Nadměrná délka řízení“)
 (2017/C 104/02)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (zástupci: H. Janssen a T. Kapp, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a L Malferrari, zmocněnci, ve spolupráci s A. Böhlkem, advokát), Rada Evropské unie
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Společnosti Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


text:
 12.5.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 142/30
 Rozsudek Tribunálu ze dne 20. března 2014 – Faci v. Komise
 (Věc T-46/10) (1)
 („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh tepelných stabilizátorů ESBO/esterů - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Stanovení cen, rozdělení trhů, jakož i zákazníků a výměna citlivých obchodních informací - Důkaz o jednom z aspektů protiprávního jednání - Pokuty - Rovné zacházení - Řádná správa - Přiměřená lhůta - Proporcionalita“)
 2014/C 142/37
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Faci SpA (Miláno, Itálie) (zástupci: S. Piccardo, advokát, S.Crosby, solicitor, a S. Santoro, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně K. Mojzesowicz, F. Ronkes Agerbeek a J. Bourke, poté F. Ronkes Agerbeek, J. Bourke a F. Castilla Contreras a nakonec F. Ronkes Agerbeek, F. Castilla Contreras a R. Sauer, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 8682 final ze dne 11. listopadu 2009 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C.38.589 – Tepelné stabilizátory), nebo podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty, která byla uložena žalobkyni.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Faci SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 100, 17.4.2010


text:
 10.6.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 175/17
 Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. února 2014 – Nizozemské království v. Evropská komise
 (Věc C-223/13) (1)
 („Žaloba na neplatnost - Nařízení (EU) č. 93/2013 - Postoupení Tribunálu Evropské unie“)
 2014/C 175/20
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman a J. Langer, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Clausen a P. Van Nuffel, zmocněnci)
 Předmět věci
 Zrušení nařízení Komise (EU) č. 93/2013 ze dne 1. února 2013 , kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2494/95 o harmonizovaných indexech spotřebitelských cen, pokud jde o stanovení indexů cen obydlí obývaných jejich majiteli (Úř. věst. L 33, s. 14)
 Výrok
 1)
 Věc C- 223/13 se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.
 (1) Úř. věst. C 189, 29. 6. 2013.


text:
 4.7.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 243/28
 Rozsudek Tribunálu ze dne 24. května 2016 – Good Luck Shipping v. Rada
 (Spojené věci T-423/13 a T-64/14) (1)
 („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči některým osobám a subjektům ve snaze zabránit šíření jaderných zbraní v Íránu - Zmrazení finančních prostředků - Nesprávné právní posouzení - Právní základ - Nesprávné posouzení skutkového stavu - Neexistence důkazů“)
 (2016/C 243/28)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Good Luck Shipping LLC (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, M. Taher, solicitor)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a B. Driessen, zmocněnci)
 Předmět věci
 Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2013/270/SZBP ze dne 6. června 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SBZP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 156, s. 10), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 552/2013 ze dne 6. června 2013, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 156, s. 3), rozhodnutí Rady 2013/661/SZBP ze dne 15. listopadu 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 306, s. 18) a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1154/2013 ze dne 15. listopadu 2013 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 306, s. 3), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobkyně, a dále návrh znějící na určení nepoužitelnosti rozhodnutí Rady 2010/497/SBZP ze dne 10. října 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SBZP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 272, s. 46) a nařízení Rady (EU) č. 971/2013 ze dne 10. října 2013, kterým se mění nařízení Rady (EU) č. 267/2012 o přijetí omezujících opatření vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 272, s. 1).
 Výrok rozsudku
 1)
 Následující akty se zrušují v rozsahu, v němž se týkají společnosti Good Luck Shipping LLC:
 —
 rozhodnutí Rady 2013/270/SBZP ze dne 6. června 2013, kterým se mění rozhodnutí 2013/413/SBZP o omezujících opatřeních vůči Íránu;
 —
 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 522/2013 ze dne 6. června 2013, kterým se provádí nařízení Rady (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu;
 —
 rozhodnutí Rady 2013/661/SBZP ze dne 15. listopadu 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SBZP o omezujících opatřeních vůči Íránu;
 —
 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1154/2013 ze dne 15. listopadu 2013, který se provádí nařízení Rady (EU) č. 267/2013 o omezujících opatřeních vůči Íránu.
 2)
 Účinky rozhodnutí 2013/661 se ve vztahu ke společnosti Good Luck Shipping zachovávají až do nabytí právní moci zrušení nařízení č. 1154/2013.
 3)
 Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Good Luck Shipping.
 (1) Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


text:
 21.2.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 44/76
 Žaloba podaná dne 11. prosince 2008 – Nijs v. Účetní dvůr
 (Věc F-98/08)
 (2009/C 44/137)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Bart Nijs (Aalst, Belgie) (zástupce: F. Rollinger, advokát)
 Žalovaný: Evropský Účetní dvůr
 Předmět a popis sporu
 Jednak zrušení rozhodnutí o nepovýšení žalobce v roce 2008, a jednak uložení žalovanému, aby nahradil majetkovou i nemajetkovou újmu vzniklou žalobci
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí o nepovýšení žalobce v roce 2008 zveřejněné prostřednictvím sdělení zaměstnancům č. 32/2008 ze dne 5. května 2008, jakož i přípravné akty související s tímto rozhodnutím, zejména rozhodnutí ze dne 19. a 29. února 2008, které jsou předmětem sdělení zaměstnancům 10 – 2008 a 17 – 2008 stanovících seznam zaměstnanců, které lze povýšit ke dni 1. ledna 2008, a to v rozsahu, ve kterém se týká žalobce;
 —
 výslovně určit neplatnost následných rozhodnutí a výše uvedených přípravných aktů;
 —
 uložit žalovanému, aby nahradil majetkovou újmu ve výši ztráty na výdělku žalobce oproti vyšším odměnám, na které by měl nárok, pokud by uvedený dočasný stav nebránil jeho služebnímu postupu, jakož i nemajetkovou újmu ve výši 10 000 eur doplňující podobná odškodnění požadovaná v jiných sporech,
 —
 uložit Evropskému účetnímu dvoru náhradu nákladů řízení.


text:
 21.6.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 158/10
 Kasační opravný prostředek podaný dne 1. dubna 2008 Dorel Juvenile Group, Inc., proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 24. ledna 2008 ve věci T-88/06, Dorel Juvenile Group, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 (Věc C-131/08 P)
 (2008/C 158/14)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dorel Juvenile Group, Inc. (zástupce: Dr. G. Simon, Rechtsanwältin)
 Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 24. ledna 2008 ve věci T-88/06;
 —
 zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 11. ledna 2006 ve věci R 616/2004-2 a
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatelka tvrdí, že posouzení podmínek pro zápis ochranné známky ze strany SPS je příliš restriktivní. Navrhovatelka uvádí, že SPS posoudil povahu pojmu „SAFETY 1st“ pomocí samostatné analýzy části „1st“ a založil své rozhodnutí na předpokladu, že jelikož část „1st“ nemá rozlišovací způsobilost, nemůže tuto způsobilost nabýt ani ve spojení s částí ochranné známky „SAFETY“. Podle navrhovatelky měl SPS rozlišovací způsobilost ochranné známky posoudit na základě celkového vnímání pojmu „SAFETY 1st“ běžným spotřebitelem. Rozdělení ochranné známky Soudem prvního stupně na její součásti neodpovídá pohledu a přístupu spotřebitelů.
 Napadený rozsudek je založen na kritériu, podle kterého se výraz safety first používá na označení výrobků, na nichž je uvedena požadovaná ochranná známka, „jako informace týkající se kvality a vlastnosti výrobků“. Navrhovatelka tvrdí, že toto kritérium je relevantní v kontextu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 (1), není však použitelné ve vztahu k čl. 7 odst. 1 písm. b). Soud prvního stupně tedy svůj názor, že dotčené označení spadá do působnosti čl. 7 odst. 1 písm. b), založil na skutečnosti, že nesplňuje podmínky na ochranu stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. c).
 Konečně navrhovatelka uvádí, že SPS rovněž nezohlednil skutečnost, že čl. 12 písm. b) nařízení č. 40/94 obsahuje korigující pravidlo pro výklad čl. 7 odst. 1 písm. b).
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, 1994, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


text:
 12.4.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 92/21
 Žaloba podaná dne 19. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Estonská republika
 (Věc C-68/08)
 (2008/C 92/40)
 Jednací jazyk: estonština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Randvere a K. Simonsson)
 Žalovaná: Estonská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Estonská republika nesplnila všechny požadavky vyplývající ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (1) ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu;
 —
 uložit Estonské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 28. prosince 2002.
 (1) Úř. věst, L 332, s. 81; Zvl. vyd. 07/05, s. 358.


text:
 23.2.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 55/17
 Žaloba podaná dne 18. prosince 2012 — Mikhalchanka v. Rada
 (Věc T-542/12)
 2013/C 55/30
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Aliaxei Mikhalchanka (Minsk, Bělorusko) (zástupce: M. Michalauskas, advokát)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Rady 2012/642/SZBP ze dne 15. října 2012 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku v rozsahu, v němž se týká žalobce;
 —
 zrušil nařízení Rady (EU) č. 1014/2012 ze dne 6. listopadu 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, a to v rozsahu, v němž se týká žalobce;
 —
 zrušil prováděcí nařízení Rady č. 1017/2012 ze dne 6. listopadu 2012, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, a to v rozsahu, v němž se týká žalobce;
 —
 uložil Radě náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody, které jsou v zásadě shodné nebo podobné těm, které byly předloženy ve věci T-196/11, AX v. Rada (1).
 (1) JO 2012, C 165, p. 19.


text:
 10.12.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 315/10
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem tribunal de grande instance de Brive-la-Gaillarde ze dne 9. září 2005 ve věci Estager SA proti Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive
 (Věc C-359/05)
 (2005/C 315/19)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem tribunal de grande instance de Brive-la-Gaillarde ze dne 9. září 2005 ve věci Estager SA proti Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive, který došel kanceláři Soudního dvora dne 26. září 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
 Tribunal de grande instance de Brive-la-Gaillarde žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
 Jsou ustanovení usnesení č. 2000-916 ze dne 19. září 2000 o úpravě výše některých částek vyjádřených v právních předpisech ve francích na eura, týkající se přepočtu daně BAPSA uplatňované na produkci mouky, krupice a pšeničné krupice ze 100 franků na 16 eur, v souladu s nařízeními Společenství týkajícími se zavedení eura?


text:
 25.6.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 186/27
 Žaloba podaná dne 28. března 2011 — Transports Schiocchet — Excursions v. Rada a Komise
 (Věc T-203/11)
 2011/C 186/51
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Transports Schiocchet — Excursions (Beuvillers, Francie) (zástupce: É. Deshoulières, advokát)
 Žalované: Rada Evropské unie a Evropská komise
 Návrhové žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 uložil Radě Evropské unie a Evropské komisi, aby společně a nerozdílně nahradily společnosti SARL Transport Schiocchet — Excursions škodu, kterou utrpěla, ve výši 8 372 483 eur,
 —
 rozhodl, že takto přiznané částky budou zvýšeny o úroky z prodlení v zákonné sazbě ode dne předběžného oznámení žaloby na náhradu škody Evropské komisi,
 —
 uložil Radě Evropské unie a Evropské komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní, na základě článku 87 jednacího řádu Tribunálu.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.
 1)
 První žalobní důvod vycházející z porušení práva být vyslechnut před soudem a zejména povinnosti orgánů Evropské unie poučit o možnosti účinného opravného prostředku v případě porušení práv, která právní předpisy Evropské unie přiznávají jednotlivcům. Žalobkyně uvádí zaprvé neexistenci sankcionování členských států a přepravců, kteří se nechtějí podřídit povolovacímu řízení zavedenému nařízením Rady (EHS) č. 684/92, a zadruhé neexistenci režimu odškodňování přepravců, kteří se tomuto povolovacímu řízení podřizují.
 2)
 Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článků 94 až 96 SFEU, jelikož Komise měla povinnost ověřit řádné uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 684/92 (1), účinně zjistit hospodářské subjekty, které se nepodřídily režimu povolování stanovenému nařízením, a ukončit diskriminaci vyplývající z uplatňování nařízení. Žalobkyně se dovolává toho, že Komise nepřijala potřebná opatření k provedení dotčeného nařízení navzdory několika stížnostem podaným žalobkyní, které prokazují znalost Komise. Tato nečinnost žalované, ačkoli měla skutečnou znalost o situaci poškozující žalobkyni, představuje závažné a zjevné neplnění povinnosti, které vede k dostatečně kvalifikovanému porušení článků 94 až 96 SFEU.
 (1) Nařízení Rady (EHS) č. 684/92 ze dne 16. března 1992 o společných pravidlech pro mezinárodní přepravu cestujících autokary a autobusy (Úř. věst. L 74, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 306).


text:
 24.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 366/41
 Žaloba podaná dne 25. září 2012 — ZZ v. Parlament
 (Věc F-102/12)
 2012/C 366/82
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupci: C. Bernard-Glanz a S. Rodrigues, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí, kterým byl žalobce přeřazen se zpětným účinkem do platové třídy AST5 platového stupně 3.
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit napadené rozhodnutí a v případě potřeby i rozhodnutí o zamítnutí stížnosti,
 —
 poučit žalovaného o účincích spojených se zrušením těchto rozhodnutí, tj. přeřazení žalobce do platové třídy D4 platového stupně 8 počínaje 1. květnem 2004, obnovení jeho služebního postupu se zohledněním povýšení a postupů o platový stupeň, které v jeho případě nastaly od uvedeného data, a vyplacení veškerých případných nedoplatků z titulu odměny,
 —
 uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.


text:
 14.10.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 249/10
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. května 2006 – Blom a další v. Komise
 (Věc T-87/94) (1)
 („Žaloba na náhradu škody - Mimosmluvní odpovědnost - Mléko - Doplňková dávka - Referenční množství - Producenti, kteří přijali závazek neuvádět na trh - Producenti SLOM 1983 - Neobnovení produkce po skončení závazku“)
 (2006/C 249/26)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastníci řízení
 Žalobci: J.C. Blom (Blokker, Nizozemsko) a ostatní žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: původně H. Bronkhorst a E. Pijnacker Hordijk, poté E. Pijnacker Hordijk, advokáti)
 Žalované: Rada Evropské unie (zástupci: původně A. Brautigam a A.-M. Colaert, poté A.-M. Colaert, zmocněnci) a Komise Evropských společenství (zástupci: T. van Rijn, zmocněnec, ve spolupráci s H.-J. Rabem, advokátem, poté T. van Rijn)
 Předmět věci
 Žádost o náhradu škody na základě článku 178 Smlouvy o ES (nyní článek 235 ES) a článku 215 druhého pododstavce Smlouvy o ES (nyní článek 288 druhý pododstavec ES) údajně utrpěné žalobcem na základě skutečnosti, že mu bylo bráněno uvádět na trh mléko na základě nařízení Rady (EHS) č. 857/84 ze dne 31. března 1984, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dávku uvedenou v článku 5c nařízení (EHS) č. 804/68 v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 90, s. 13), doplněného nařízením Komise (EHS) č. 1371/84 ze dne 16. května 1984, které stanoví prováděcí pravidla pro doplňkovou dávku uvedenou v článku 5c nařízení (EHS) č. 804/68 (Úř. věst. L 132, s. 11)
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá v rozsahu, v jakém byla podána J. C. Bloomem.
 2)
 Žalobci se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 O žalobě v téže věci bude v rozsahu, v jakém byla podána žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, rozhodnuto později.
 (1) Úř. věst. C 90, 26.3.1994.


text:
 30.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 331/14
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. prosince 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta domstolen – Švédsko) – Nokia Corp. v. Joacim Wärdell
 (Věc C-316/05) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Článek 98 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94 - Jednání, které představuje porušení nebo hrozbu porušení - Povinnost soudu pro ochranné známky Společenství vydat příkaz, kterým se třetí osobě zakazuje pokračovat v takovém jednání - Pojem „zvláštní důvody“ pro nevydání takového zákazu - Povinnost soudu pro ochranné známky Společenství přijmout příslušná opatření k zajištění dodržování takového zákazu - Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví obecný zákaz jednání, které představuje porušení nebo hrozbu porušení, doplněný trestními sankcemi)
 (2006/C 331/24)
 Jednací jazyk: švédština
 Předkládající soud
 Högsta domstolen
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Nokia Corp.
 Žalovaný: Joacim Wärdell
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Högsta domstolen – Výklad čl. 98 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01) – Povinnost soudu pro ochranné známky Společenství, který určí, že žalovaný porušil ochrannou známku Společenství nebo že její porušení ze strany žalovaného hrozí, vydá, pokud tu nejsou zvláštní důvody pro to, aby tak nečinil, příkaz, kterým mu zakazuje pokračovat v jednání, které představuje porušení nebo hrozbu porušení – Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví obecný zákaz porušení a možnost uložit trestní sankce, dojde-li k pokračování v jednání, které představuje porušení
 Výrok
 1)
 Článek 98 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství musí být vykládán v tom smyslu, že pouhá skutečnost, že nebezpečí pokračování v jednání, jež představuje porušení nebo hrozbu porušení ochranné známky Společenství, není zjevné nebo že je jinak pouze omezené, nepředstavuje pro soud pro ochranné známky Společenství zvláštní důvod, proč nevydat příkaz, kterým se žalovanému zakazuje pokračovat v takovém jednání.
 2)
 Článek 98 odst. 1 nařízení č. 40/94 musí být vykládán v tom smyslu, že okolnost, že vnitrostátní právní předpisy obsahují obecný zákaz porušení ochranných známek Společenství a stanoví možnost uložit trestní sankce, dojde-li k pokračování v jednání, které představuje porušení nebo hrozbu porušení, ať již úmyslně či z hrubé nedbalosti, nepředstavuje pro soud pro ochranné známky Společenství zvláštní důvod, proč nevydat příkaz, kterým se žalovanému zakazuje pokračovat v takovém jednání.
 3)
 Článek 98 odst. 1 nařízení č. 40/94 musí být vykládán v tom smyslu, že soud pro ochranné známky Společenství, který vydal příkaz, kterým se žalovanému zakazuje pokračovat v jednání, které představuje porušení nebo hrozbu porušení ochranné známky Společenství, je povinen přijmout v souladu s vnitrostátními právními předpisy příslušná opatření k zajištění dodržování tohoto zákazu, i když tyto předpisy obsahují obecný zákaz porušení ochranných známek Společenství a stanoví možnost uložit trestní sankce, dojde-li k pokračování v jednání, které představuje porušení nebo hrozbu porušení, ať již úmyslně či z hrubé nedbalosti.
 4)
 Článek 98 odst. 1 nařízení č. 40/94 musí být vykládán v tom smyslu, že soud pro ochranné známky Společenství, který vydal příkaz, kterým se žalovanému zakazuje pokračovat v jednání, které představuje porušení nebo hrozbu porušení ochranné známky Společenství, je povinen přijmout ta z opatření stanovených vnitrostátními právními předpisy, jež jsou způsobilá zajistit dodržování tohoto zákazu, i kdyby tato opatření nemohla být na základě těchto předpisů přijata v případě obdobného porušení národní ochranné známky.
 (1) Úř. věst. C 257, 15.10.2005.


text:
 17.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 409/26
 Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Autorità per l'energia elettrica e il gas v. Antonella Bertazzi a další
 (Věc C-152/14) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Ustanovení 4 - Pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejném sektoru - Postup stabilizace - Příjímání zaměstnanců na dobu určitou jakožto statutárních úředníků bez otevřeného výběrového řízení - Určení seniority - Nezohlednění odpracovaných let v rámci pracovních smluv na dobu určitou - Zásada zákazu diskriminace“)
 2014/C 409/38
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Consiglio di Stato
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Autorità per l'energia elettrica e il gas
 Žalovaní: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Guissani, Lucia Lizzi, Fortuna Peranio
 Výrok
 1)
 Ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno tak, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, která zcela vylučuje, aby se zohlednila odpracovaná léta, kterých dosáhl pracovník zaměstnaný na dobu určitou u orgánu veřejné moci, za účelem určení seniority tohoto pracovníka při jeho přijetí na dobu neurčitou stejným orgánem jakožto statutárního úředníka v rámci zvláštního postupu stabilizaci jeho pracovního poměru, pokud úkoly vykonávané v rámci pracovních smluv na dobu určitou odpovídají těm, které vykonává statutární úředník patřící do příslušné kategorie tohoto orgánu, ledaže by tato výjimka byla ospravedlněna „objektivními důvody“ ve smyslu bodů 1 nebo 4 tohoto ustanovení, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu. Pouhá skutečnost, že pracovník zaměstnaný na dobu určitou dosáhl uvedených odpracovaných let na základě smlouvy nebo pracovního poměru na dobu určitou, nepředstavuje takový objektivní důvod.
 2)
 Cíl zabránit vzniku obrácené diskriminace vůči statutárním úředníkům, kteří byli přijati na základě toho, že uspěli v otevřeném výběrovém řízení, nepředstavuje „objektivní důvod“ ve smyslu ustanovení 4 bodu 1 nebo 4 rámcové dohody, pokud, stejně jako ve věci v původním řízení, vnitrostátní právní úprava zcela a za všech okolností brání tomu, aby se zohlednila odpracovaná léta, kterých dosáhli pracovníci zaměstnaní na základě pracovní smlouvy dobu určitou, za účelem určení seniority těchto pracovníků při jejich přijetí na dobu neurčitou, a tím i jejich výše odměny za práci.
 (1) Úř. věst. C 194, 24.6.2014.


text:
 12.1.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 7/47
 Žaloba podaná dne 20. srpna 2014 – ZZ v. Komise
 (Věc F-83/14)
 (2015/C 007/54)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupci: D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas a J. N. Louis)
 Žalovaná: Komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AST 10 v rámci povyšovacího řízení Evropské komise v roce 2013.
 Návrhová žádání žalobce
 —
 Zrušit rozhodnutí ze dne 8. listopadu 2013, kterým se stanoví seznam povýšených úředníků v rámci povyšovacího řízení v roce 2013;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


text:
 27.2.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 63/32
 Žaloba podaná dne 12. prosince 2016 – Scandlines Danmark and Scandlines Deutschland v. Komise
 (Věc T-891/16)
 (2017/C 063/43)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Scandlines Danmark ApS (Kodaň, Dánsko), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburk, Německo) (zástupkyně: L. Sandberg Mørch, advokátka)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:
 —
 prohlásil, že žalovaná byla v rozporu s právem nečinná ve smyslu článku 265 Smlouvy o fungování Evropské unie, když nevyjádřila své stanovisko ke stížnosti žalobkyň ze dne 5. června 2014, pokud jde o státní podporu, jež byla poskytnuta na financování pevného spojení přes Fehmarnovu úžinu;
 —
 uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů, které žalobkyním vznikly v řízení, i když po podání žaloby bude Komise jednat, což bude podle názoru Tribunálu znamenat, že není třeba vydat rozhodnutí, nebo když Tribunál odmítne žalobu jako nepřípustnou.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládají žalobkyně sedm žalobních důvodů.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě případné nadměrné náhrady týkající se nekomerčních železničních poplatků, které bude platit dánský národní provozovatel železniční dopravy DSB dotčené třetí straně za používání pevného spojení (fáze výstavby).
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě bezplatného používání státního majetku poskytnutého dotčené třetí straně k výstavbě pevného spojení (fáze výstavby).
 3.
 Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě státních záruk dotčené třetí straně, které nebylo povoleno v rozhodnutí o schválení plánu (fáze plánování).
 4.
 Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě kapitálových příspěvků dotčené třetí straně nad rámec částek schválených v rozhodnutí o schválení plánu (fáze plánování).
 5.
 Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě státních půjček dotčeným třetím stranám, ačkoli rozhodnutí o schválení plánu pouze povolilo poskytnutí státních záruk (fáze plánování).
 6.
 Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě státních půjček dotčeným třetím stranám nad rámec rozpočtu povoleného rozhodnutím o schválení plánu (fáze plánování).
 7.
 Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě daňových výhod, které nebyly povoleny v rozhodnutí o schválení plánu, ve prospěch dotčených třetích stran (fáze plánování).


text:
 14.11.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 419/20
 Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vredegerecht te Ieper – Belgie) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV v. Gregory Demey
 (Věc C-261/15) (1)
 („Železniční přeprava - Nařízení (ES) č. 1371/2007 - Práva a povinnosti cestujících - Chybějící přepravní doklad - Nenapravení ve stanovených lhůtách - Přestupek“)
 (2016/C 419/25)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Vredegerecht te Ieper
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV
 Žalovaný: Gregory Demey
 Výrok
 Článek 6 odst. 2 poslední věta přípojku A k úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980, ve znění pozměňovacího protokolu k úmluvě o mezinárodní železniční přepravě ze dne 3. června 1999, který je obsažen v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 ze dne 23. října 2007 o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátním ustanovením, která stanovují, že osoba, jež cestuje vlakem bez přepravního dokladu určeného k tomuto účelu a nenapraví situaci ve lhůtách stanovených těmito ustanoveními, není ve smluvním vztahu se železničním podnikem.
 (1) Úř. věst. C 270, 17.8.2015.


text:
 3.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 388/11
 Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2014 – Central Bank of Iran v. Rada
 (Věc T-262/12) (1)
 („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba na neplatnost - Překážka věci zahájené - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu“)
 2014/C 388/12
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Central Bank of Iran (Teherán, Irán) (zástupce: M. Lester, barrister)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a V. Piessevaux, zmocněnci)
 Předmět věci
 V podstatě návrh na zrušení, zaprvé, rozhodnutí Rady 2012/35/SZBP ze dne 23. ledna 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 19, s. 22), a rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 58), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobkyně zapsáno na seznam uvedený, respektive po přezkumu ponecháno na seznamu uvedeném v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39), a zadruhé nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1) a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 945/2012 ze dne 15. října 2012, kterým se provádí nařízení č. 267/2012 (Úř. věst. L 282, s. 16), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobkyně zapsáno na seznam uvedený, respektive po přezkumu ponecháno na seznamu uvedeném v příloze IX nařízení č. 267/2012.
 Výrok rozsudku
 1)
 Nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1) se v rozsahu, v němž bylo jméno Central Bank of Iran zapsáno na seznam uvedený v jeho příloze IX, zrušuje.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Rada Evropské unie ponese polovinu vlastních nákladů řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Central Bank of Iran.
 4)
 Central Bank of Iran ponese polovinu vlastních nákladů řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Radou.
 (1) Úř. věst. C 243, 11.8.2012.


text:
 10.7.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 179/16
 Žaloba podaná dne 14. května 2004 Jürgenem Cariem proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-173/04)
 (2004/C 179/31)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 14. května 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Jürgenem Cariem, s bydlištěm v Bruselu, zastoupeným Nicolou Lhoëstem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
 Žalobce navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí generálního ředitele Generálního ředitelství ADMIN ze dne 21. května 2003, které beze změn potvrzuje posudek o vývoji služby žalobce za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002,
 —
 zrušil podle potřeby rozhodnutí Komise ze dne 23. prosince 2003 o zamítnutí stížnosti žalobce,
 —
 uložil žalobkyni náhradu veškerých nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní tvrzení
 Na podporu své žaloby se žalobce dovolává nezákonnosti nového systému hodnocení založeného na neobjektivních kritériích a neumožňujícího posuzovanému včas se seznámit se svým posudkem, aby mohl popřípadě sdělit posuzovateli námitky.
 Žalobce se rovněž dovolává porušení povinnosti uvést odůvodnění, neboť významné snížení hodnocení jeho schopností nebylo náležitě vysvětleno, jakož i zjevného omylu v posouzení.


text:
 7.8.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 201/13
 Žaloba podaná dne 14. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice
 (Věc C-253/04)
 (2004/C 201/26)
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 14. června 2004 žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Georgiosem Zavvosem a Michaelem Shotterem, členy právní služby Komise.
 Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 určil, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (1) ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;
 —
 uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
 Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 24. července 2003.
 (1) Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21.


text:
 15.1.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 13/34
 Žaloba podaná dne 5. listopadu 2010 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio v. OHIM Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)
 (Věc T-525/10)
 ()
 2011/C 13/65
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio (Refrontolo, Itálie) (zástupci: G. Massa a P. Massa, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem: Weinkellerei Lenz Moser AG (Linz, Rakousko)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 změnit a zrušit napadené rozhodnutí;
 —
 uložit OHIM náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně.
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka Společenství „SERVO SUO“ (přihláška k zápisu č. 5798244) pro výrobky třídy 33.
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Weinkellerei Lenz Moser Aktiengesellschaft.
 Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Společenství „SERVUS“ (č. 579193), Mezinárodní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „SERVU“ (č. 580447A a 844793) a mezinárodní slovní ochranná známka „SERVUS“ (č. 727131) pro výrobky třídy 33.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: nesprávné použití a výklad čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství.


text:
 18.8.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 250/14
 Rozsudek Tribunálu ze dne 10. července 2012 — Clorox v. OHIM — Industrias Alen (CLORALEX)
 (Věc T-135/11) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CLORALEX - Starší národní slovní ochranné známky CLOROX - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
 2012/C 250/25
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: The Clorox Company (Oakland, Spojené státy) (zástupci: S. Malynicz, barrister, a A. Chaudri, solicitor)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Industrias Alen SA de CV (Nuevo León, Mexiko) (zástupce: J. Astiz Suárez, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. prosince 2010 (věc R 521/2009-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi The Clorox Company a Industrias Alen SA de CV.
 Výrok
 1)
 Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 16. prosince 2010 (věc R 521/2009-4) se zrušuje.
 2)
 OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností The Clorox Company.
 3)
 Společnost Industrias Alen SA de CV ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


text:
 21.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 235/34
 Žaloba podaná dne 6. května 2014 – ZZ v. Parlament
 (Věc F-41/14)
 2014/C 235/46
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: ZZ (zástupce: Christophe Bernard-Glanz, advokát)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Předmět a popis sporu
 Zrušení hodnotící zprávy žalobkyně za rok 2012 a zrušení rozhodnutí přidělit jí jeden bod za zásluhy za rok 2012.
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit napadenou hodnotící zprávu, rozhodnutí o udělení bodů za zásluhy a v případě potřeby rozhodnutí o stížnosti;
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.


text:
 5.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 2/4
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 ze dne 16. prosince 2015
 ve věci E-13/15
 Abuelo Insua Juan Bautista v. Liechtensteinische Invalidenversicherung
 (koordinace systémů sociálního zabezpečení – čl. 87 odst. 2 nařízení (ES) č. 987/2009 – závazný účinek lékařských nálezů instituce místa pobytu nebo bydliště – právo napadnout uvedené nálezy – zásada rovného zacházení)
 (2017/C 2/04)
 Ve věci E-13/15 Abuelo Insua Juan Bautista v. Liechtensteinische Invalidenversicherung – ŽÁDOST k Soudnímu dvoru podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora, kterou podal knížecí odvolací soud Fürstliches Obergericht, týkající se výkladu čl. 87 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Páll Hreinsson, soudci, vynesl dne 16. prosince 2015 rozsudek, jehož výroková část zní:
 Ustanovení čl. 87 odst. 2 nařízení (ES) č. 987/2009 nebrání příjemci dávek nebo žadateli o dávky v tom, aby ve správním řízení s dlužnou institucí napadl nálezy instituce místa pobytu nebo bydliště provedené podle uvedeného ustanovení.


text:
 20.2.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 53/3
 Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2016 – Evropská komise v. Hansestadt Lübeck, právní nástupce Flughafen Lübeck GmbH
 (Věc C-524/14 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Letištní poplatky - Článek 108 odst. 2 SFEU - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení - Přípustnost žaloby na neplatnost - Osobně dotčená osoba - Právní zájem na podání žaloby - Článek 107 odst. 1 SFEU - Podmínka selektivity“)
 (2017/C 053/03)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche, R. Sauer a V. Di Bucci, zmocněnci)
 Další účastník řízení: Hansestadt Lübeck, právní nástupce Flughafen Lübeck GmbH (zástupci: M. Núñez Müller a I. Ruck, Rechtsanwälte)
 Vedlejší účastníci podporující dalšího účastníka řízení: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a K. Petersen, zmocněnci), Španělské království (zástupce: M. A. Sampol Pucurull, zmocněnec)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Hansestadt Lübeck.
 3)
 Spolková republika Německo a Španělské království ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 26, 26.01.2015.


text:
 11.3.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 60/30
 Žaloba podaná dne 17. ledna 2006 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství
 (Věc C-22/06)
 (2006/C 60/57)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla dne 17. ledna 2006 předložena žaloba směřující proti Lucemburskému velkovévodství podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou M. Nolinem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
 Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:
 1.
 určil, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2004/105/ES ze dne 15. října 2004, kterou se stanoví vzory úředních rostlinolékařských osvědčení nebo rostlinolékařských osvědčení pro zpětný vývoz doprovázející rostliny, rostlinné produkty nebo jiné předměty ze třetích zemí uvedené ve směrnici Rady 2000/29/ES (1), a v každém případě tím, že Komisi nesdělilo znění uvedených předpisů, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice;
 2.
 uložil Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty:
 Lhůta pro provedení směrnice 2004/105 uplynula dne 31. prosince 2004.
 (1) Úř. věst. L 319, s. 9.


text:
 7.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 267/68
 Žaloba podaná dne 14. srpna 2009 — skytron energy v. OHIM (arraybox)
 (Věc T-321/09)
 2009/C 267/123
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: skytron energy GmbH & Co. KG (Berlín, Německo) (zástupce: H.-J. Omsels, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 4. června 2009 ve věci R 1680/2008-1,
 —
 podpůrně vrátit věc Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu,
 —
 uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „arraybox“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 37, 38 a 42 (přihláška č. 6 710 479)
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009 (1), jelikož přihlašované označení není popisné a má nezbytnou rozlišovací způsobilost
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


text:
 2.9.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 212/13
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) dne 7. června 2006 – Zürich Versicherungs-Gesellschaft v. Bureau Benelux des marques
 (Věc C-254/06)
 (2006/C 212/22)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour d'appel de Bruxelles
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Zürich Versicherungs-Gesellschaft
 Žalovaný: Bureau Benelux des marques
 Předběžná otázka
 Musí být články 3 a 13 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (1), vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby vnitrostátní právní úprava stanovila, že soud rozhodující o žalobě proti rozhodnutí o přihlášce zápisu ochranné známky nemůže ověřit s ohledem na každé zboží a službu, pro které byla podána přihláška, zda se na ochrannou známku nevztahuje některý z důvodů pro zamítnutí zápisu uvedených v čl. 3 odst. 1 směrnice, a dojít tak k různým závěrům podle dotčeného zboží či služeb, pokud orgán příslušný pro zápis ochranných známek pouze globálně zamítl přihlášku jako celek ve vztahu k souhrnu zboží a služeb a pokud přihlašovatel během řízení u tohoto orgánu nežádal podpůrně i částečný zápis pro některé ze zboží a služeb.
 (1) Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92.


text:
 11.2.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 36/8
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (druhého senátu)
 ze dne 1. prosince 2005
 ve věci C-14/04 (žádost Conseil d'État o rozhodnutí o předběžné otázce): Abdelkader Dellas a další proti Premier ministre a dalším (1)
 (Sociální politika - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Směrnice 93/104/ES - Pojem „pracovní doba“ - Působnost - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví, zejména pro maximální dobu odpočinku v týdnu, maximální délku, která je pro pracovníka příznivější - Stanovení pracovní doby v určitých sociálních zařízeních - Pohotovostní služba zahrnující přítomnost pracovníka na pracovišti - Období nečinnosti pracovníka v rámci takové služby - Vnitrostátní systém rozlišeného výpočtu hodin přítomnosti na pracovišti v závislosti na intenzitě činnosti)
 (2006/C 36/13)
 Jednací jazyk: francouzština
 Ve věci C-14/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Conseil d'État (Francie) ze dne 3. prosince 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 15. ledna 2004, v řízení Abdelkader Dellas, Confédération générale du travail, Fédération nationale des syndicats des services de santé et des services sociaux CFDT, Fédération nationale de l'action sociale Force ouvrière proti Premier ministre, Ministre des Affaires sociales, du Travail et de la Solidarité, za přítomnosti: Union des fédérations et syndicats nationaux d'employeurs sans but lucratif du secteur sanitaire, social et médico-social, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans předseda senátu, R. Schintgen (zpravodaj), R. Silva de Lapuerta, P. Kūris a G. Arestis, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 1. prosince 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 Směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993, o některých aspektech úpravy pracovní doby, musí být vykládána v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která, pokud jde o pohotovostní službu vykonávanou pracovníky některých sociálních a zdravotnicko-sociálních zařízení v režimu fyzické přítomnosti na pracovišti, stanoví pro potřeby výpočtu skutečné pracovní doby takový systém rovnocennosti, jaký je předmětem věci v původním řízení, pokud není zajištěno dodržení veškerých minimálních požadavků stanovených uvedenou směrnicí s cílem účinně chránit bezpečnost a zdraví pracovníků.
 V případě, že vnitrostátní právní úprava stanoví, zejména pro maximální týdenní pracovní dobu, maximální délku, která je pro pracovníky příznivější, jsou limity nebo maximálními délkami relevantními pro účely zjištění, zda jsou dodržována ochranná pravidla stanovená uvedenou směrnicí, výhradně limity nebo maximální délky, které stanoví uvedená směrnice.
 (1) Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


text:
 16.5.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 113/15
 Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundespatentgericht — Německo) — Bild digital GmbH & Co. KG, dříve Bild.T-Online.de AG & Co. KG (C-39/08), ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH (C-43/08) v. Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts
 (Spojené věci C-39/08 a C-43/08) (1)
 („Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Směrnice 89/104/EHS - Přihlášky ochranné známky - Přezkum případ od případu - Nezohlednění dřívějších rozhodnutí - Zjevná nepřípustnost“)
 2009/C 113/30
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Bundespatentgericht
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Bild digital GmbH & Co. KG, dříve Bild.T-Online.de AG & Co. KG (C-39/08), ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH (C-43/08)
 Žalovaný: Präsident des Deutschen Patent- und Markenamts
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundespatentgericht (Německo) — Výklad článku 3 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92) — Přezkum přihlášek ochranné známky jednotlivě případ od případu, aniž by byla zohledněna dřívější rozhodnutí vydaná v podobných situacích — Zamítnutí zápisu ochranné známky žadatele o zápis, který je majitelem série obdobných ochranných známek
 Výrok
 Příslušný orgán členského státu, který má rozhodnout o zápisu ochranné známky, není povinen zohlednit důvody pro zamítnutí zápisu, které jsou uvedeny v čl. 3 odst. 1 písm. b) a c) směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, ve znění rozhodnutí Rady ze dne 19. prosince 1991, a vyhovět této žádosti o zápis proto, že označení, o jehož zápis jako ochranné známky je žádáno, je vytvořeno totožným nebo srovnatelným způsobem jako označení, jehož zápis jako ochrannou známku tento orgán již schválil, a které se vztahuje k totožným nebo podobným výrobkům nebo službám.
 (1) Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


text:
 3.10.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 364/39
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. července 2016 – HC v. Komise
 (Věc F-132/15) (1)
 („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Řada zaměstnání pod různými statusy u několika unijních orgánů - Přerušení obdobím nezaměstnanosti - Pokračující účast ve společném systému zdravotního pojištění Unie - Nové zaměstnání - Článek 13 PŘOZ - Vstupní lékařská prohlídka - Článek 32 PŘOZ - Nenahlášení nemoci, kterou již dotyčná osoba trpěla - Pozdější objevení OOUPS - Zpětné použití ustanovení o výhradě týkající se zdravotního stavu během pěti let - Popření - Předložení věci výboru pro otázky invalidity - Zásada loajality - Rozhodnutí OOUPS o vyloučení dalšího zaměstnání zaměstnance u orgánu během šesti let“)
 (2016/C 364/47)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: HC (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser, T. S. Bohr a C. Ehrbar, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise o použití ustanovení o výhradě týkající se zdravotního stavu stanoveného v článku 32 PŘOZ se zpětnou účinností ode dne vstupu žalobkyně do služby u Komise a o pozastavení záruk v oblasti invalidity nebo úmrtí a zrušení rozhodnutí o vyloučení jejího dalšího zaměstnání Komisí během šesti let následujících po ukončení její poslední smlouvy.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí ze dne 29. ledna 2015, kterým orgán oprávněný uzavírat pracovní smlouvy u Evropské komise vyloučil HC z dalšího zaměstnání u orgánu během šesti let, se zrušuje.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů vynaložených HC.
 4)
 HC ponese polovinu vlastních nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 406, 7.12.2015, s. 46.


text:
 16.8.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 296/21
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Polsko) dne 25. května 2016 – trestní řízení proti J. Z.
 (Věc C-294/16)
 (2016/C 296/27)
 Jednací jazyk: polština
 Předkládající soud
 Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia
 Účastník původního trestního řízení
 J. Z.
 Předběžná otázka
 Musí být čl. 26 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (2002/584/JHA) (1) ve spojení s čl. 6 odst. 1 a 3 Smlouvy o Evropské unii a čl. 49 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie vykládán v tom smyslu, že výraz „vazba“ se rovněž vztahuje na opatření uplatněná vykonávajícím členským státem ve spojení s domácím vězením spojeným s elektronickým monitorováním místa bydliště osoby, na kterou se vztahuje zatýkací rozkaz?
 (1) Úř. věst 2002, L 190, s. 1.


text:
 28.8.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 217/31
 Žaloba podaná dne 17. června 2004 Elisabeth Saskia Smit proti Europolu
 (Věc T-244/04)
 (2004/C 217/55)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. června 2004 žaloba podaná proti Europolu Elisabeth Saskia Smit, s bydlištěm v Scheveningen (Nizozemsko), zastoupenou P. de Casparisem a M.F. Baltussenem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí Europolu ze dne 19. května 2003 společně s rozhodnutím o stížnosti žalobkyně ze dne 19. března 2004;
 —
 uložil Europolu náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní tvrzení
 Žalobkyně tvrdí, že ji žalovaný ve svém rozhodnutí nezohlednil pro řadu volných míst. Žalobkyně uvádí, že se žalovaný dopustil zjevně nesprávného posouzení.


text:
 6.8.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 232/41
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. května 2011 — AQ v. Komise
 (Věc F-66/10) (1)
 (Veřejná služba - Úředníci - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2009 - Hodnotitel v nižší platové třídě než zaměstnanec - Hodnocení pracovního výkonu za část referenčního období - Nestanovení cílů zaměstnanci)
 2011/C 232/72
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: AQ (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Massaux, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení posudku o vývoji služebního postupu vztahujícího se k období od 1. ledna do 31. prosince 2008 v rozsahu, ve kterém zařadil žalobce do úrovně výkonu III a přiznal mu dva body potřebné k povýšení
 Výrok rozsudku
 1)
 Posudek o vývoji služebního postupu AQ za hodnotící a povyšovací období 2009 i rozhodnutí o přiznání dvou bodů potřebných k povýšení AQ za totéž období se zrušují.
 2)
 Evropské komisi se ukládá zaplatit AQ částku 2000 eur.
 3)
 Ve zbývají části se návrhová žádání žaloby zamítají.
 4)
 Evropská komise ponese veškeré náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 288, 23.10.2010, s. 74.


text:
 29.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 78/18
 Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 – International Gaming Projects v. OHIM (BIG BINGO)
 (Věc T-663/14) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BIG BINGO - Absolutní důvod pro zamítnutí - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2016/C 078/27)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: International Gaming Projects Ltd (Valletta, Malta) (zástupkyně: M. D. Garayalde Niño, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: V. Melgar, zmocněnkyně)
 Předmět věci
 Žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. června 2014 (věc R 755/2014-1) týkajícímu se zápisu slovního označení BIG BINGO jako ochranné známky Společenství.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti International Gaming Projects Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 395, 10.11.2014.


text:
 4.4.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 118/31
 Usnesení Tribunálu ze dne 15. února 2016 – Ezz a další v. Rada
 (Věc T-279/13) (1)
 („Žaloba na neplatnost - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Egyptě - Omezující opatření přijatá vůči osobám odpovědné za zneužívání státních prostředků a vůči osobám a subjektům s nimi spojeným - Zmrazení finančních prostředků - Zařazení žalobců na seznam dotčených osob - Právní základ - Nedodržení kritérií pro zařazení - Nesprávné právní posouzení - Nesprávné skutkové zjištění - Právo na vlastnictví - Zásah do pověsti - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Povinnost uvést odůvodnění - Úprava návrhových žádání a žalobních důvodů - Litispendence - Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
 (2016/C 118/35)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gíza, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Káhira, Egypt), Chadiga Ahmed Ahmed Kamel Jassin (Gíza) a Šahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Gíza) (zástupci: J. Binns, solicitor, J. Lewis, QC, B. Kennelly, J. Pobjoy, barristers, S. Rowe a J.-F. Bellis, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: I. Gurov a M. Bishop, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 4), ve znění rozhodnutí Rady 2013/144/SZBP ze dne 21. března 2013 (Úř. věst. L 82, s. 54), a na zrušení nařízení Rady (EU) č. 270/2011, „jehož platnost byla prodloužena rozhodnutím Rady oznámeným žalobcům dopisem ze dne 22. března 2013“, ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (JO L 76, p. 4), a to v rozsahu, v němž se tyto akty vztahují na žalobce.
 Výrok
 1)
 Žaloba se odmítá.
 2)
 Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama, Chadiga Ahmed Ahmed Kamel Jassin a Šahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar ponesou vlastní náklad řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.
 (1) Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


text:
 30.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 130/10
 Žaloba podaná dne 15. února 2011 — Evropská komise v. Nizozemské království
 (Věc C-65/11)
 2011/C 130/19
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Nijenhuis a D. Triantafyllou, zmocněnci)
 Žalovaný: Nizozemské království
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Nizozemské království tím, že nekonzultovalo Poradní výbor pro daň z přidané hodnoty a připouští, aby osoby, které nejsou povinné k dani mohly přistoupit k daňové jednotce, jak vyplývá z rozhodnutí ze dne 18. února 1991 č. VB91/347, porušilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 9 a 11 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty;
 —
 uložit Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Podle čl. 9 odst. 1 směrnice 2006/112/ES (1) se „osobou povinnou k dani“ rozumí jakákoliv osoba, která na jakémkoli místě vykonává samostatně ekonomickou činnost, a to bez ohledu na účel nebo výsledky této činnosti. Článek 11 směrnice o dani z přidané hodnoty stanoví, že každý členský stát může po konzultaci s Poradním výborem pro daň z přidané hodnoty (dále jen „výbor pro DPH“) považovat za jedinou osobu povinnou k dani osoby, které jsou usazeny na území tohoto členského státu a které jsou sice právně nezávislé, avšak navzájem jsou úzce propojeny finančními, hospodářskými a organizačními vazbami.
 Podle názoru Komise Nizozemsko tím, že připouští, aby osoby, které nejsou povinné k dani přistoupily k daňové jednotce, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 9 a 11 směrnice 2006/112/ES. Kromě toho Nizozemsko porušilo směrnici 2006/112/ES tím, že nekonzultovalo výbor pro DPH.
 (1) Úř. věst. L 347, s. 1.


text:
 2.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 294/53
 Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2006 Komisí proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. července 2006 ve věci F-18/05, D v. Komise
 (Věc T-262/06 P)
 (2006/C 294/109)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství
 Další účastník řízení:„D“
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. července 2006 ve věci F-18/05, D v. Komise;
 —
 věc vrátit zpět Soudu pro veřejnou službu k rozhodnutí o ostatních důvodech;
 —
 rozhodnout o nákladech řízení o kasačním opravném prostředku, a podpůrně vyhradit náklady řízení k posouzení Soudu pro veřejnou službu.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Rozsudkem ze dne 12. července 2006, jehož zrušení je požadováno v rámci tohoto kasačního opravného prostředku, Soud zrušil rozhodnutí Komise ze dne 4. května 2004, kterým se zamítá návrh na uznání nemoci z povolání, kterou je postižen žalobce, a uložil Komisi náhradu všech nákladů řízení.
 Na podporu návrhu na zrušení uvedeného rozsudku Komise vznáší důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení práva Společenství, zejména čl. 48 odst. 2 jednacího řádu, jelikož Soud posoudil jako přípustnou argumentaci vycházející z porušení věci rozsouzené, která byla podle Komise vznesena žalobcem poprvé v replice v prvním stupni. Komise krom toho tvrdí, že Soud provedl nesprávné právní posouzení nebo nesprávný výklad právních okolností uplatněných účastníky a zvláště jí samotnou. Pokud jde o posouzení argumentů ve věci samé, má Komise za to, že Soud porušil právo Společenství a zejména článek 73 služebního řádu úředníků Evropských společenství, jakož i s ním související právní úpravu, že nezohlednil dosah rozsudku T-376/02 (1) a že porušil povinnost odůvodnění. Tvrdí rovněž, že Soud porušil zásadu právní jistoty.
 (1) Rozsudek Soudu ze dne 23. listopadu 2004, O v. Komise (Sb. rozh. VS, s. I-A-349 a II-1595)


text:
 7.8.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 256/25
 Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2017 – Kneidinger v. EUIPO – Topseat International (poklop toalety)
 (Věc T-286/16) (1)
 („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující poklop toalety - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Článek 6 nařízení (ES) č. 6/2002“)
 (2017/C 256/28)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Ernst Kneidinger (Wilhering, Rakousko) (zástupce: M. Grötschl, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Topseat International (Plano, Texas, Spojené státy americké) (zástupci: C. Eckhartt, A. von Mühlendahl, a P. Böhner, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. dubna 2016 (věc R 1030/2015-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Topseat International a E. Kneidingerem
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Ernstu Kneidingerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 260, 18.7.2016.


text:
 16.4.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 93/30
 Žaloba podaná dne 25. ledna 2005 Sergio Rossi S.p.A. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc T-31/05)
 (2005/C 93/60)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 25. ledna 2005 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) podaná Sergio Rossi S.p.A., se sídlem v San Mauro Pascoli (Itálie), zastoupenou A. Ruo, advokátem.
 K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG, se sídlem ve Weilheim (Německo) byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 uložil Úřadu pro Harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení žalobkyně.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství:
 K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG
 Dotčená ochranná známka Společenství:
 Slovní ochranná známka „ROSSI“ pro výrobky ve třídě 25 (Oděv svrchní a spodní prádlo; rukavice, šály na krk, šátky, šály, kravaty, pokrývky hlavy) – přihláška č. 876 094
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení:
 Sergio Rossi
 Namítaná ochranná známka nebo označení:
 Národní a mezinárodní slovní a obrazové ochranné známky „SERGIO ROSSI“ pro výrobky ve třídě 25 (oděvní výrobky, včetně obuvi, domácí obuvi, šátků, šál, kravat,...)
 Rozhodnutí námitkového oddělení:
 Vyhovění námitkám
 Rozhodnutí odvolacího senátu:
 Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení
 Dovolávané žalobní důvody:
 Porušení článku 8 nařízení Rady 40/94.


text:
 25.1.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 24/24
 Žaloba podaná dne 28. října 2013 — Bimbo v. OHIM — Cafe' do Brasil (KIMBO)
 (Věc T-568/13)
 2014/C 24/43
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Bimbo, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Itálie)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 28. srpna 2013 ve věcech R 636/2012-4 a R 608/2012-4;
 —
 uložil další účastníci řízení náhradu nákladu řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „KIMBO“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 11, 21, 30, 32 a 43 — přihláška ochranné známky Společenství č. 3 420 973
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně
 Namítaná ochranná známka nebo označení: španělské ochranné známky č. 291 655, č. 451 559 a č. 2 244 563
 Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné zamítnutí námitek
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství.


text:
 22.10.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 311/36
 Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Kwang Yang Motor v. OHIM — Honda Giken Kogyo (Spalovací motor)
 (Věc T-11/08) (1)
 ((Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující spalovací motor - Starší národní (průmyslový) vzor - Důvod neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Viditelné vlastnosti součásti komplexního výrobku - Neexistence odlišného celkového dojmu - Informovaný uživatel - Stupeň volnosti původce - Články 4 a 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002)
 2011/C 311/64
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Tchaj-wan) (zástupci: P. Rath, W. Festl-Wietek a M. Wetzel, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha (Tokio, Japonsko) (zástupci: T. Musmann, H. Timmann, M. Büttner a S. von Petersdorff-Campen, advokáti)
 Předmět
 Návrh na zrušení rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 8. října 2007 (věc R 1380/2006-3), týkajícího se řízení o prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství mezi společnostmi Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha a Kwang Yang Motor, Co., Ltd.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Kwang Yang Motor Co., Ltd, se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


text:
 16.8.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 296/14
 Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV v. Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit
 (Věc C-158/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Znečištění ovzduší - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Směrnice 2003/87/ES - Pojem ‚zařízení‘ - Zahrnutí úložiště paliva - Nařízení (EU) č. 601/2012 - Pojem ‚palivo odstraněné ze zařízení‘“)
 (2016/C 296/19)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Raad van State
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV
 Žalovaný: Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit
 Výrok
 1)
 Takové úložiště paliva uhelné elektrárny, jako je úložiště dotčené ve věci v původním řízení a popsané předkládajícím soudem, je součástí „zařízení“ ve smyslu čl. 3 písm. e) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice 96/61/ES, ve znění rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1359/2013/EU ze dne 17. prosince 2013.
 2)
 Článek 27 odst. 2 první pododstavec nařízení Komise (EU) č. 601/2012 ze dne 21. června 2012 o monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice 2003/87, ve znění nařízení Komise (EU) č. 206/2014 ze dne 4. března 2014, musí být vykládán v tom smyslu, že úbytek uhlí v důsledku samovzněcování během uskladnění v úložišti, které je součástí zařízení ve smyslu čl. 3 písm. e) směrnice 2003/87, nemůže být považován za uhlí odstraněné ze zařízení.
 (1) Úř. věst. C 205, 22.6.2015.


text:
 8.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 48/47
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2015 – CareAbout v. OHIM – Florido Rodríguez (Kerashot)
 (Věc T-356/14) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Kerashot - Starší národní obrazová ochranná známka K KERASOL - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Částečné odmítnutí zápisu odvolacím senátem“)
 (2016/C 048/53)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: CareAbout GmbH (Düsseldorf, Německo) (zástupci: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier a A. Kramer, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: José Luis Florido Rodríguez (Sevilla, Španělsko)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. března 2014 (věc R 1569/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Josém Luis Florido Rodríguezem a společností CareAbout GmbH.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti CareAbout GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 253, 4.8.2014.


text:
 31.10.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 402/42
 Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2016 – Excalibur City v. EUIPO – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
 (Věc T-565/15) (1)
 („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MERLIN’S KINDERWELT - Starší národní slovní ochranná známka KINDER - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence podobnosti označení - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2016/C 402/49)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Excalibur City s.r.o. (Znojmo, Česká republika) (zástupce: E. Engin-Deniz, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Simandlova a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ferrero SpA (Alba, Itálie) (zástupci: L. Ghedina a F. Jacobacci, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. července 2015 (věc R 1538/2014-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Ferrero a Excalibur City.
 Výrok
 1.
 Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 9. července 2015 (věc R 1538/2014-1) se zrušuje.
 2.
 EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Excalibur City s.r.o.
 3.
 Společnost Ferrero SpA ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 398, 30.11.2015.