text:
 14.12.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 414/43
 Žaloba podaná dne 30. září 2015 – ZZ a ZZ v. Komise
 (Věc F-128/15)
 (2015/C 414/55)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobci: ZZ a ZZ (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení buďto návrhu výpočtu nebo konečného výpočtu počtu odsloužených let, který se má zohlednit v systému důchodového zabezpečení Unie a který odpovídá nárokům žalobců na důchod nabytým ve vnitrostátních systémech, které chtějí převést do důchodového systému Unie, na základě nových obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu.
 Návrhová žádání žalobců
 —
 Zrušit rozhodnutí ze dne 30. dubna 2015, ze dne 1. července 2015 a ze dne 6. července 2015 stanovící započtení nároků žalobců na důchod nabytých před jejich nástupem do služby v Komisi do důchodového systému Společenství,
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


text:
 18.12.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 314/7
 Žaloba podaná dne 27. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice
 (Věc C-451/04)
 (2004/C 314/14)
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 27. října 2004 žaloba směřující proti Francouzské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou C. O'Reilly a A.-M. Rouchaud-Joët, jako zmocněnkyněmi, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
 Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:
 1.
 rozhodl, že Francouzská republika tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/55/ES ze dne 20. července 2001 o minimálních normách pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a o opatřeních k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími (1) a v každém případě tím, že o nich neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.
 2.
 uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty:
 Lhůta pro provedení směrnice ve vnitrostátním právním řádu uplynula dne 31. prosince 2002.
 (1) Úř. věst. L 212, 7.8.2001, s. 12.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 2.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 34/31
 Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – Peftiev v. Rada
 (Věc T-441/11) (1)
 („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Restriktivní opatření přijatá proti Bělorusku - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost (uvést) odůvodnění - Právo na obhajobu - Právo být vyslechnut - Nesprávné posouzení“)
 (2015/C 034/34)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Vladimir Peftiev (Minsk, Bělorusko) (zástupci: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte a T. Milašauskas, advokáti, a M. Shenk, solicitor)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a F. Naert, zmocněnci)
 Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: T. Scharf a E. Paasivirta, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2011/357/SZBP ze dne 20. června 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/639/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým představitelům Běloruska (Úř. věst. L 161, s. 25), nařízení Rady (EU) č. 588/2011 ze dne 20. června 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči prezidentu Lukašenkovi a některým představitelům Běloruska (Úř. věst. L 161, s. 1), rozhodnutí Rady 2011/666/SZBP ze dne 10. října 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/639/SZBP o omezujících opatřeních proti Bělorusku (Úř. věst. L 265, s. 17), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1000/2011, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 265, s. 8), rozhodnutí Rady 2012/642/SZBP ze dne 15. října 2012 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 285, s. 1), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1017/2012 ze dne 6. listopadu 2012, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 307, s. 7), rozhodnutí Rady 2013/534/SZBP ze dne 29. října 2013, kterým se mění rozhodnutí 2012/642 (Úř. věst. L 288, s. 69) a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1054/2013 ze dne 29. října 2013, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 288, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí Rady 2011/357/SZBP ze dne 20. června 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/639/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým představitelům Běloruska, nařízení Rady (EU) č. 588/2011 ze dne 20. června 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči prezidentu Lukašenkovi a některým představitelům Běloruska, rozhodnutí Rady 2011/666/SZBP ze dne 10. října 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/639/SZBP o omezujících opatřeních proti Bělorusku, prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1000/2011, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, rozhodnutí Rady 2012/642/SZBP ze dne 15. října 2012 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1017/2012 ze dne 6. listopadu 2012, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, se zrušují v rozsahu, v němž se týkají Vladimira Peftieva.
 2)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná v rozsahu, v němž se týká rozhodnutí Rady 2013/534/SZBP ze dne 29. října 2013, kterým se mění rozhodnutí 2012/642, a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1054/2013 ze dne 29. října 2013, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku.
 3)
 Rada Evropské unie ponese kromě vlastních nákladů řízení také náklady řízení vynaložené V. Peftievem.
 4)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


text:
 11.10.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 260/11
 Žaloba podaná dne 11. srpna 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
 (Věc C-367/08)
 (2008/C 260/21)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: N. Yerrell, zmocněnkyně)
 Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Spojené království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/22/ES (1) ze dne 15. března 2006 o minimálních podmínkách pro provedení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o předpisech v sociální oblasti týkajících se činností v silniční dopravě a o zrušení směrnice Rady 88/599/EHS, nebo v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 16 této směrnice;
 —
 uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 1. dubna 2007.
 (1) Úř. věst. L 102, s. 35.


text:
 21.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 282/39
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. října 2009 — Německo v. Komise
 (Věc T-21/06) (1)
 („Státní podpory - Digitální pozemní televizní vysílání - Podpora poskytnutá německými orgány provozovatelům vysílání užívajícím digitální pozemní televizní síť (DVB-T) v oblasti Berlín-Braniborsko - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem a nařizuje se její navrácení - Zásady řádné správy a proporcionality - Práva obhajoby“)
 2009/C 282/72
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, zmocněnci, ve spolupráci s G. Quardt, advokátkou)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: H. van Vliet a K. Gross, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2006/513/ES ze dne 9. listopadu 2005 o státní podpoře, kterou poskytla Spolková republika Německo ve prospěch zavedení digitálního pozemního televizního vysílání (DVB-T) ve spolkových zemích Berlín a Braniborsko (Úř. věst. 2006, L 200, s. 14).
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 86, 8.4.2008.


text:
 4.5.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 129/24
 Žaloba podaná dne 28. února 2013 — Oil Pension Fund Investment Company v. Rada
 (Věc T-121/13)
 2013/C 129/48
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Oil Pension Fund Investment Company (Teherán, Írán) (zástupce: K. Kleinschmidt, advokát)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 s okamžitou účinností zrušil rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, pokud jde o zařazení do nařízení č. 267/2012, a to v rozsahu, v němž se uvedené akty dotýkají žalobkyně;
 —
 vydal organizační procesní opatření podle článku 64 jednacího řádu Tribunálu, kterým bude žalované uloženo předložit veškeré podklady související s napadeným rozhodnutím, pokud se tyto týkají žalobkyně;
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.
 1)
 První žalobní důvod: porušení povinnosti uvést odůvodnění, práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu
 V této souvislosti se mimo jiné uplatňuje, že odůvodnění obsažené v napadených právních aktech není pro žalobkyni logické a logické odůvodnění rovněž nebylo žalobkyni žalovanou sděleno, například samostatně. Z těchto důvodů bylo porušeno její právo na obhajobu a její právo na účinnou právní ochranu. Došlo rovněž k porušení práva být vyslechnut. Žalobkyně vytýká, že jí napadené právní akty nebyly žalovanou doručeny, a že nedošlo k vyslechnutí. Dále se uvádí, že žalovaná správně nepřezkoumala okolnosti týkající se žalobkyně. Žalobkyně má za to, že jí byl odepřen spravedlivý proces podle zásad právního státu, protože se z důvodu neinformovanosti nemohla konkrétně vyjádřit k příslušným výtkám a domnělým důkazním prostředkům Rady a nemohla rovněž v právním sporu předložit žádné případné důkazy, které by dokazovaly opak.
 2)
 Druhý žalobní důvod: zjevně nesprávné posouzení a porušení zásady proporcionality
 Podle názoru žalobkyně se Rada při vydání napadených právních aktů dopustila zjevně nesprávného posouzení. Rada nedostatečně nebo chybně zjistila skutkový stav, ze kterého napadené právní akty vychází. V této souvislosti se mimo jiné uvádí, že důvody pro vydání omezujících opatření, které jsou v napadených právních aktech v souvislosti s žalobkyní uváděny, jsou nesprávné. Napadené právní akty krom toho porušují zásadu proporcionality.
 3)
 Třetí žalobní důvod: porušení práv zakotvených v Listině základních práv Evropské unie
 Žalobkyně na tomto místě tvrdí, že napadenými právními akty byla porušena její základní práva zaručená Listinou základních práv Evropské unie (Úř. věst. 2010, C 83, s. 389) (dále jen „Listina“). V této souvislosti tvrdí, že došlo k porušení svobody podnikání v Evropské unii (článek 16 Listiny) a práva užívat a volně nakládat se svým zákonně nabytým majetkem v Evropské unii (článek 17 Listiny). Žalobkyně dále vytýká porušení zásady rovného zacházení (článek 20 Listiny) a zásady zákazu diskriminace (článek 21 Listiny).


text:
 6.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 70/17
 Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2017 – LP v. Europol
 (Věc T-719/15 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Smlouva na dobu určitou - Rozhodnutí o neobnovení - Implicitní zamítavé rozhodnutí - Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti - Povinnost uvést odůvodnění - Povinnost jednat s náležitou péčí“)
 (2017/C 070/24)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: LP (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)
 Další účastník řízení: Evropský policejní úřad (Europol) (zástupci: D. Neumann a C. Falmagne, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)
 Předmět
 Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie [důvěrné] (2) a znějící na zrušení tohoto usnesení.
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 LP ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady tohoto řízení vynaložené Evropským policejním úřadem (Europol).
 (1) Úř. věst. C 59, 15.2.2016.
 (2) Důvěrné údaje byly vynechány.


text:
 17.4.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 100/1
 2010/C 100/01
 Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie
 Úř. věst. C 80, 27.3.2010
 Dřívější publikace
 Úř. věst. C 63, 13.3.2010
 Úř. věst. C 51, 27.2.2010
 Úř. věst. C 37, 13.2.2010
 Úř. věst. C 24, 30.1.2010
 Úř. věst. C 11, 16.1.2010
 Úř. věst. C 312, 19.12.2009
 Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 1.12.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 431/25
 Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 4. září 2014 — Klemme v. Komise
 (Věc T-294/14 R)
 („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Vnitrostátní podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů - Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor - Návrh na odklad vykonatelnosti - Fumus boni juris“)
 (2014/C 431/43)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Klemme AG (Lutherstadt Eisleben, Německo) (zástupci: T. Volz a B. Wißmann, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na pozastavení právních účinků rozhodnutí, kterým Komise zahájila formální vyšetřovací řízení v oblasti státních podpor týkající se německého zákona o obnovitelných zdrojích energie.
 Výrok
 1)
 Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 24.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 421/28
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2014 – LTTE v. Rada
 (Spojené věci T-208/11 a T-508/11) (1)
 („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená vůči některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu - Zmrazení finančních prostředků - Použitelnost nařízení (ES) č. 2580/2001 na ozbrojené konflikty - Možnost, aby byl orgán třetí země kvalifikován jako příslušný orgán ve smyslu společného postoje 2001/931/SZBP - Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků - Odkaz na teroristické činy - Nezbytnost rozhodnutí příslušného orgánu ve smyslu společného postoje 2001/931“)
 2014/C 421/38
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Tygři osvobození tamilského Ílamu (LTTE) (Herning, Dánsko) (zástupci: V. Koppe, A.M. van Eik a T. Buruma, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: G. Étienne a E. Finnegan, zmocněnci)
 Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupci: ve věci T-208/11 původně M. Bulterman, N. Noort a C. Schillemans, poté, jakož i ve věci T-508/11, C. Wissels, M. Bulterman a J. Langer, zmocněnci); Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupkyně: původně S. Behzadi-Spencer, H. Walker a S. Brighouse, poté S. Behzadi-Spencer, H. Walker a E. Jenkinson, zmocněnkyně, ve spolupráci s M. Gray, barrister) (vedlejší účastník pouze ve věci T-208/11); a Evropská komise (zástupci: původně F. Castillo de la Torre a S. Boelaert, poté F. Castillo de la Torre et É. Cujo, zmocněnci)
 Předmět věci
 Původně ve věci T-208/11 návrh na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 83/2011 ze dne 31. ledna 2011, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) č. 610/2010 (Úř. věst. L 28, s. 14), a ve věci T-508/11 návrh na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 687/2011 ze dne 18. července 2011, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušují prováděcí nařízení (EU) č. 610/2010 a č. 83/2011 (Úř. věst. L 188, s. 2), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobkyně.
 Výrok rozsudku
 1)
 Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 83/2011 ze dne 31. ledna 2011, č. 687/2011 ze dne 18. července 2011, č. 1375/2011 ze dne 22. prosince 2011, č. 542/2012 ze dne 25. června 2012, č. 1169/2012 ze dne 10. prosince 2012, č. 714/2013 ze dne 25. července 2013, č. 125/2014 ze dne 10. února 2014 a č. 790/2014 ze dne 22. července 2014, kterými se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušují prováděcí nařízení (EU) č. 610/2010, č. 83/2011, č. 687/2011, č. 1375/2011, č. 542/2012, č. 1169/2012, č. 714/2013 a č. 125/2014 se zrušují v rozsahu, v němž se tyto akty týkají organizace Tygři osvobození tamilského Ílamu (LTTE).
 2)
 Účinky prováděcího nařízení č. 790/2014 zůstávají zachovány po dobu tří měsíců od vyhlášení tohoto rozsudku.
 3)
 Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené LTTE.
 4)
 Nizozemské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 179, 18.6.2011.


text:
 26.1.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 26/34
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 15. listopadu 2012 — CTP v. Regione Campania
 (Věc C-517/12)
 2013/C 26/64
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Consiglio di Stato
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelka: CTP — Compagnia Trasporti Pubblici SpA
 Odpůrce: Regione Campania
 Předběžná otázka
 Vzniká na základě článku 4 nařízení (EHS) č. 1191/69 (1) právo na vyrovnání pouze pokud po podání příslušné žádosti příslušné orgány nezrušily závazek služby, který způsobuje hospodářské nevýhody pro dopravní podniky, nebo se toto ustanovení uplatní pouze pro závazky služby, pro které nařízení stanoví zrušení a neumožňuje jejich zachování?
 (1) Nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 ze dne 26. června 1969 o postupu členských států ohledně závazků vyplývajících z pojmu veřejné služby v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách (Úř. věst. L 156, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 19).


text:
 2.8.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 197/16
 Žaloba podaná dne 16. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
 (Věc C-256/08)
 (2008/C 197/27)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. O'Reilly a M. Condou-Durande, zmocněnci)
 Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska
 Návrhová žádání žalobkyně
 Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 určil, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2004/83/ES (1) ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany, nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice;
 —
 uložil Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 10. října 2006.
 (1) Úř. věst. L 304, s. 12; Zvl. vyd. 19/07, s. 96.


text:
 6.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 101/15
 Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2013 — EuroChem MCC v. Rada
 (Věc T-84/07) (1)
 (Dumping - Dovoz roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska - Žádost o přezkum před pozbytím platnosti opatření - Žádost o předběžný přezkum - Přípustnost - Běžná hodnota - Vývozní cena - Články 1 a 2 a čl. 11 odst. 1 až 3 nařízení (ES) č. 384/96 (nyní články 1 a 2 a čl. 11 odst. 1 až 3 nařízení (ES) č. 1225/2009))
 2013/C 101/31
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Moskva, Rusko) (zástupci: původně P. Vander Schueren a B. Evtimov, advokáti, poté B. Evtimov a D. O’Keeffe, solicitor)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. P. Hix a B. Driessen, zmocněnci, ve spolupráci s G. Berrischem, advokátem)
 Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)
 Předmět věci
 Žaloba na neplatnost podaná proti nařízení Rady (ES) č. 1911/2006 ze dne 19. prosince 2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Alžírska, Běloruska, Ruska a Ukrajiny po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 (Úř. věst. L 365, s. 26)
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.
 3)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


text:
 12.1.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 8/15
 Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2007 – Investire Partecipazioni v. Komise
 (Věc T-102/06) (1)
 („Žaloba na neplatnost - EFRR - Snížení finanční podpory - Nedostatek osobní dotčenosti - Nepřípustnost“)
 (2008/C 8/29)
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Investire Partecipazioni SpA (Řím, Itálie) (zástupci: G. M. Roberti a A. Franchi, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Velardo a L. Flynn, agents, ve spolupráci s G. Faedem, advokátem)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 4683 ze dne 25. listopadu 2005 o snížení finanční podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) týkající se velkého projektu na základě rozhodnutí K(97) 2199 o poskytnutí podpory EFRR pro opatření stanovená v jednotném programovém dokumentu pro období 1997–1999 týkajícím se regionu Piemont (Itálie) na základě cíle č. 2
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá jako nepřípustná.
 2)
 Investire Partecipazioni SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 121, 20.5.2006.


text:
 24.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 239/18
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d’État – Francie) – Association française des entreprises v. Ministre des finances et des comptes publics
 (Věc C-365/16) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států - Směrnice 2011/96/EU - Zamezení dvojímu zdanění - Dodatečná přirážka ke korporační dani ve výši 3 %“)
 (2017/C 239/24)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Conseil d’État
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa, Compagnie générale des établissements Michelin, Danone, ENGIE, dříve GDF Suez, Eutelsat Communications, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company, Technip, Total SA, Vivendi, Eurazeo, Safran, Scor SE, Unibail-Rodamco SE, Zodiac Aerospace
 Žalovaný: Ministre des finances et des comptes publics
 Výrok
 Článek 4 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2011/96/EU ze dne 30. listopadu 2011 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států, ve znění směrnice Rady 2014/86/EU ze dne 8. července 2014, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému daňovému opatření stanovenému členským státem mateřské společnosti, jako je opatření dotčené v původním řízení, které stanoví výběr daně při rozdělování dividend mateřskou společností a jehož základem jsou částky rozdělovaných dividend, včetně dividend od dceřiných společností-nerezidentů této společnosti.
 (1) Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


text:
 30.7.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 226/20
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2011 — Air liquide v. Komise
 (Věc T-185/06) (1)
 (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Peroxid vodíku a perboritan sodný - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Přičitatelnost protiprávního jednání - Povinnost uvést odůvodnění)
 2011/C 226/37
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: L'Air liquide, société anonyme pour l'étude et l'exploitation des procédés Georges Claude (Paříž, Francie) (zástupci: R. Saint-Esteben, M. Pittie a P. Honoré, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Arbault a O. Beynet, poté V. Bottka, P. Van Nuffel a B. Gencarelli, zmocněnci)
 Předmět
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 1766 v konečném znění ze dne 3. května 2006 ohledně postupu podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.620 — peroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí Komise K(2006) 1766 v konečném znění ze dne 3. května 2006 ohledně postupu podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.620 — peroxid vodíku a perboritan) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká společnosti Air liquide, SA pour l’étude et l’exploitation des procédés Georges Claude.
 2)
 Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


text:
 14.5.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 145/26
 Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011 — Řecko v. Komise
 (Věc T-184/09) (1)
 (EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování poskytovaného Společenstvím - Společná organizace trhů v odvětví cukru - Článek 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1663/95 a čl. 11 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 885/2006 - Vyhodnocení rizika finanční škody pro EZOZF - Zásada proporcionality)
 2011/C 145/42
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: V. Kontolaimos, E. Leftheriotou a V. Karra, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Jimeno Fernández a A. Markoulli, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2009/253/ES ze dne 19. března 2009, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (Úř. věst. L 75, s. 15), v rozsahu, v němž toto rozhodnutí vylučuje některé výdaje vynaložené Řeckem v rámci společné organizace trhů v odvětví cukru.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 193, 15.8.2009.


text:
 8.9.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 303/53
 Žaloba podaná dne 14. července 2014 – adp Gauselmann v. OHIM (Multi Win)
 (Věc T-529/14)
 2014/C 303/63
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Německo) (zástupkyně: P. Koch Moreno, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. dubna 2014 ve věci R 1326/2013-1
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Multi Win“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 28 a 41 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 1 2 06 364
 Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení 207/2009


text:
 4.4.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 82/25
 Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 23. ledna 2009 – Pannon Hőerőmű v. Komise
 (Věc T-352/08 R)
 („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Rozhodnutí prohlašující státní podpory poskytnuté Maďarskem ve prospěch některých výrobců elektřiny prostřednictvím smluv o nákupu elektřiny za neslučitelné se společným trhem - Návrh na odklad provádění - Nedostatek naléhavosti - Vyvážení zájmů“)
 (2009/C 82/44)
 Jednací jazyk: maďarština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Pannon Hőerőmű Energiatermelő, Kereskedelmi és Szolgáltató Zrt. (Pannon Hőerőmű Zrt.) (Pécs, Maďarsko) (zástupci: M. Kohlrusz, P. Simon a G. Ormai, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Giolito a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na odklad provádění článku 2 rozhodnutí Komise K (2008) 2223 v konečném znění ze dne 4. června 2008 o státní podpoře poskytnuté Maďarskou republikou prostřednictvím smluv o nákupu elektřiny
 Výrok
 1)
 Návrh na předběžná opatření se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 20.12.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 327/23
 Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 25. září 2008 – Regione Siciliana v. Komise
 (Věc T-363/03) (1)
 („Žaloba na neplatnost - EFRR - Zrušení finanční podpory - Navrácení již vyplacených částek - Regionální nebo místní celek - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
 (2008/C 327/43)
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Regione Siciliana (Itálie) (zástupce: A. Cingolo, avvocato dello Stato)
 Žalovaná: Komise (zástupci: E. de March a L. Flynn, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokát)
 Předmět věci
 Zaprvé, návrh na zrušení rozhodnutí Komise K (2003)2890 v konečném znění ze dne 13. srpna 2003 o zrušení podpory Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), poskytnuté žalobkyni rozhodnutím Komise C (90) 2363 025 ze dne 14. prosince 1990 na projekt infrastruktury na Sicílii, a o navrácení částek již vyplacených Komisí na základě tohoto příspěvku; zadruhé, návrh na zrušení oznámení Komise o dluhu č. 3240504102 ze dne 26. září 2003 a zatřetí zrušení veškerých spojených nebo předchozích aktů.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá jako nepřípustná.
 2)
 Regione Siciliana se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 304, 13.12.2003.


text:
 23.3.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 96/20
 Usnesení Tribunálu ze dne 26. ledna 2015 – Dosen v. OHIM – Gramm (Nano-Pad)
 (Věc T-396/13) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Návrh na prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
 (2015/C 096/25)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Franko Dosen (Berlín, Německo) (zástupce: H. Losert, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Pohlmann, poté M. Fischer, zmocněnci)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Thomas Gramm (Wesel, Německo)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. května 2013 (věc R 1981/2011-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Thomasem Grammem a Franko Dosenem.
 Výrok
 1.
 O žalobě již není důvodné rozhodnout.
 2.
 Žalobce ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalovaným.
 (1) Úř. věst. C 274, 21.9.2013.


text:
 7.4.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 102/3
 Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia e Instrucción č. 1 de Catarroja, Juzgado de Primera Instancia č. 17 de Palma de Mallorca – Španělsko) – Banco Popular Español SA v. Maria Teodolinda Rivas Quichimbo, Wilmar Edgar Cun Pérez (C-537/12), a Banco de Valencia SA v. Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume (C-116/13)
 (Spojené věci C-537/12 a C-116/13) (1)
 („Směrnice 93/13/EHS - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Spotřebitelské smlouvy - Smlouva o hypotečním úvěru - Řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou - Pravomoc vnitrostátního soudu příslušného pro vykonávací řízení - Zneužívající klauzule - Kritéria pro posouzení“)
 2014/C 102/04
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Juzgado de Primera Instancia e Instrucción č. 1 de Catarroja, Juzgado de Primera Instancia č. 17 de Palma de Mallorca
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Banco Popular Español SA (C-537/12), Banco de Valencia SA Jaume (C-116/13),
 Žalovaní: Maria Teodolinda Rivas Quichimbo, Wilmar Edgar Cun Pérez (C-537/12), Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume (C-116/13)
 Předmět věci
 (C-537/12)
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Juzgado de Primera Instancia e Instrucción – Výklad směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288) – Ochrana spotřebitele v oblasti hypotečních úvěrů – Důvod námitky podané v řízení o výkonu rozhodnutí vycházející ze zneužívající povahy ustanovení uvedeného ve smlouvě o hypotečním úvěru – Vnitrostátní procesní předpisy použitelné v řízení o výkonu rozhodnutí, které takový důvod námitky vylučují – Neexistence možnosti, aby vnitrostátní soud posoudil zneužívající povahu takového ustanovení
 (C-116/13)
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca – Výklad čl. 3 odst. 1 a 3, článku 7, a bodu 1 písm. e) a g), a bodu 2 písm. a) přílohy směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288) – Ochrana spotřebitele v oblasti hypotečních úvěrů – Vnitrostátní procesní předpisy použitelné v řízení o výkonu rozhodnutí o propadnutí hypoteční záruky – Pravomoc vnitrostátního soudu
 Výrok
 1)
 Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věcech v původních řízeních, která soudu, který rozhoduje v řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, neumožňuje ani přezkoumat z úřední povinnosti či na návrh spotřebitele zneužívající povahu ustanovení obsaženého ve smlouvě, ze které vyplývá vymáhaný dluh a která je podkladem pro exekuční titul, ani přijmout předběžná opatření, zejména přerušit výkon rozhodnutí, jestliže je přijetí takového opatření nezbytné k zajištění plného účinku konečného rozhodnutí přijatého v odpovídajícím nalézacím řízení soudem, který je příslušný k posouzení zneužívající povahy daného ustanovení.
 2)
 Článek 3 odst. 1 a 3 směrnice 93/13, jakož i bod 1 písm. e) a g) a bod 2 písm. a) její přílohy musí být vykládány v tom smyslu, že za účelem posouzení zneužívající povahy takového ustanovení o předčasné splatnosti hypotečního úvěru, jako je ustanovení ve věci projednávané v původním řízení, má zvláštní význam zejména:
 —
 zda je právo prodávajícího či poskytovatele jednostranně vypovědět smlouvu vázáno na to, že spotřebitel nesplní závazek, který má zásadní význam v rámci daného smluvního vztahu,
 —
 zda je toto právo stanoveno pro případy, kdy je takové nesplnění závazku dostatečně závažné vzhledem k délce trvání a k výši úvěru,
 —
 zda se toto právo odchyluje od právní úpravy použitelné v případě neexistence dohody v tomto ohledu mezi stranami a ztěžuje tak spotřebiteli – s ohledem na procesní prostředky, které má k dispozici – přístup k soudu a výkon práva se v řízení účinně bránit, a
 —
 zda vnitrostátní právo stanoví vhodné a účinné prostředky, které spotřebiteli, vůči němuž je taková klauzule uplatněna, umožní odvrátit účinky jednostranného vypovězení úvěrové smlouvy.
 Předkládajícímu soudu přísluší provést toto posouzení v závislosti na všech okolnostech vlastních sporu, který mu byl předložen.
 (1) Úř. věst. C 38, 9.2.2013.
 Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


text:
 23.10.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 262/27
 USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ
 ze dne 8. července 2004
 ve věci T-338/03, Eridania Sadam a další v. Komise Evropských společenství (1)
 (Společná organizace trhů v odvětví cukru - Cenový režim - Regionalizace - Deficitní oblasti - Klasifikace v Itálii - Hospodářský rok 2003/2004 - Nařízení č. 1158/2003 - Žaloba na zrušení - Fyzické a právnické osoby - Nepřípustnost)
 (2004/C 262/52)
 Jednací jazyk: italština
 Ve věci T-338/03, Eridania Sadam SpA, se sídlem v Bologni (Itálie), Italia Zuccheri SpA, se sídlem v Bologni (Itálie), Zuccherificio del Molise SpA, se sídlem v Termoli (Itálie), CO. PRO. B – Cooperativa Produttori Bieticoli a rl, se sídlem v Minerbio (Itálie), SFIR – Societa Fondiaria Industriale Romagnola SpA, se sídlem v Cesana (Itálie), zastoupené G. Pittalisem, I. Vigliottim, G. M. Robertim, P. Ziottim a A. Franchim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: L. Visaggio, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), podporované Radou Evropské unie (zmocněnec: F. Ruggeri Laderchi), jejímž předmětem je návrh na zrušení čl. 1 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 1158/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářský rok 2003/2004 stanoví odvozené intervenční ceny bílého cukru (Úř. věst. L 162, s. 24), Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, M. Vilaras a I. Wiszniewska-Bialecka, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 8. července 2004 usnesení, jehož výrok je následující:
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Není na místě rozhodnout o návrzích na vstup l'Azienda Agricola Palazzina s.s. a další, l'Associazione Nazionale Bieticoltori, Consorzio Nazionale Bieticoltori a l'Associazione Bieticoltori Italiani do řízení jako vedlejších účastnkůi.
 3)
 Žalobkyně ponesou své náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí.
 4)
 Rada ponese své náklady.
 (1) Úř. věst. C 289, 29.11.2003.


text:
 3.12.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 355/19
 Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2011 — Microban International a Microban (Europe) v. Komise
 (Věc T-262/10) (1)
 (Veřejné zdraví - Seznam přísad, které lze použít pro výrobu materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami - Zpětvzetí návrhu původního přihlašovatele na zařazení přísady do seznamu - Rozhodnutí Komise nezařadit (4-chlor-2-hydroxyfenyl)(2,4-dichlorfenyl)ether do seznamu - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Právní akt - Bezprostřední dotčení - Neexistence prováděcích opatření - Právní základ)
 2011/C 355/33
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Microban International Ltd (Huntersville, Severní Karolína, Spojené státy); a Microban (Europe) Ltd (Cannock, Spojené království) (zástupce: M. Sánchez Rydelski, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Pignataro a T. Scharf, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na neplatnost rozhodnutí Komise 2010/169/EU ze dne 19. března 2010 o nezařazení (4-chlor-2-hydroxyfenyl)(2,4-dichlorfenyl)etheru do seznamu EU přísad, které lze použít pro výrobu materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami, podle směrnice 2002/72/ES, (Úř. věst. L 75, s. 25; Zvl. vyd. 3/35, s. 303).
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí Komise 2010/169/EU ze dne 19. března 2010 o nezařazení (4-chlor-2-hydroxyfenyl)(2,4-dichlorfenyl)etheru do seznamu EU přísad, které lze, v souladu se směrnicí 2002/72/ES, použít pro výrobu materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami, se zrušuje.
 2)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společnostmi Microban International Ltd. a Microban (Europe) Ltd.
 (1) Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


text:
 19.10.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 304/6
 Kasační opravný prostředek podaný dne 5. srpna 2013 společností Elitaliana SpA proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 4. června 2013 ve věci T-213/12, Elitaliana v. Eulex Kosovo
 (Věc C-439/13 P)
 2013/C 304/11
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Elitaliana SpA (zástupce: R. Colagrande, advokát)
 Další účastník řízení: Eulex Kosovo
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit usnesení [Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 4. června 2013, Elitaliana v. Eulex Kosovo (T-213/12)] v plném rozsahu
 —
 v důsledku toho, pokud to okolnosti připouštějí, vyhovět s konečnou platností žalobě v prvním stupni a) zrušením rozhodnutí Eulexu — jejichž obsah a datum nejsou žalobkyni známy — o zadání zakázky nazvané „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Podpora mise Eulex v Kosovu vrtulníkem (PROC/272/11)“ společnosti Starlite Aviation Operations, oznámené Eulexem dopisem ze dne 29. 3. 2012, jakož i všech přípravných, následných nebo každopádně souvisejících aktů, a zejména sdělení 2012-DAS-0392 ze dne 17. dubna 2012, kterým Eulex odmítl žalobkyni přístup k aktům vztahujícím se na veřejnou zakázku požadovaným dne 2. dubna 2012; b) uložením Eulexu náhrady škody (ve formě zadání zakázky nebo peněžité náhrady) ve prospěch žalobkyně v rozsahu uvedeném v bodě 37 a násl. žaloby podané u Tribunálu; c) uložením Eulexu náhrady nákladů řízení;
 —
 nebo v důsledku zrušení usnesení, pokud to okolnosti připouštějí, vrátit věc zpět Tribunálu k novému rozhodnutí.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení v tom, že nepřiznal Eulexu postavení organizace Evropské unie ve smyslu článku 263 SFEU a postavil ho na roveň delegacím. Mimoto měl Tribunál v tomto ohledu uznat existenci omluvitelného pochybení.
 Uvedené nesprávné právní posouzení má za následek porušení zásady účinné soudní ochrany chápané jako plné dodržování práva na obhajobu jakožto projevu obecnější zásady rovnosti.


text:
 2.7.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 194/16
 Žaloba podaná dne 18. dubna 2011 — TeamBank v. OHIM — Fercredit Servizi Finanziari (f@ir Credit)
 (Věc T-220/11)
 2011/C 194/26
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: TeamBank AG Nürnberg (Norimberk, Německo) (zástupci: T. Kiphuth, H. Lindner a D. Terheggen, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Fercredit Servizi Finanziari SpA (Řím, Itálie)
 Návrhová žádání
 —
 zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. února 2011 ve věci R 719/2010-1;
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.
 Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „fa@ir Credit“ pro služby zařazené do třídy 36 (přihláška č. 6 947 766).
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Fercredit Servizi Finanziari SpA.
 Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka „FERCREDIT“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 6, 7, 12, 14, 16, 18, 25, 35, 36, 39, 41, 42, 43 a 44 (ochranná známka Společenství č. 3 749 801), přičemž námitka směřovala proti zápisu pro služby zařazené do třídy 36.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody:. Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění), Úř. věst. L 78, s. 1.


text:
 30.7.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 226/7
 Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Campsa Estaciones de Servicio SA v. Administración del Estado
 (Věc C-285/10) (1)
 (Šestá směrnice o DPH - Článek 11 část A odst. 1 a článek 27 - Základ daně - Rozšíření působnosti pravidel týkajících se použití pro soukromou potřebu na plnění mezi propojenými stranami v případě cen podstatně nižších než obvyklých cen)
 2011/C 226/11
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Tribunal Supremo
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Campsa Estaciones de Servicio SA
 Žalovaný: Administración del Estado
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Supremo — Výklad článků 6, 11 a 27 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Rozšíření působnosti pravidel týkajících se vlastní spotřeby zboží nebo služeb na plnění mezi propojenými stranami v případě cen podstatně nižších než obvyklých cen
 Výrok
 Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát na taková plnění, o jaká jde ve věci v původním řízení, uskutečněná mezi propojenými stranami, které se dohodly na ceně podstatně nižší než obvyklé ceně, uplatňoval jiné pravidlo pro stanovení základu daně, než je obecné pravidlo stanovené v čl. 11 části A odst. 1 písm. a) této směrnice, tím, že na takováto plnění vztáhne pravidla pro stanovení základu daně týkající se používání zboží nebo poskytování služeb pro soukromou potřebu osoby povinné k dani, ve smyslu čl. 5 odst. 6 a čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice, pokud tento členský stát nedodržel postup stanovený v článku 27 téže směrnice pro získání povolení zavést takovéto opatření odchylující se od zmíněného obecného pravidla.
 (1) Úř. věst. C 246, 11.9.2010.


text:
 24.8.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 279/47
 Žaloba podaná dne 27. června 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen v. OHIM (Vzhled čerpací stanice)
 (Věc T-341/15)
 (2015/C 279/59)
 Jednací jazyk: polština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Polsko) (zástupce: M. Siciarek, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Společenství (Vzhled čerpací stanice) – přihláška č. 12 411 138
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. dubna 2015, ve věci R 2248/2014-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení včetně nákladů, které žalobkyni vznikly v řízení před odvolacím senátem OHIM a před Tribunálem.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 7 odst. 2 a článku 75 nařízení č. 207/2009.


text:
 5.12.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 454/28
 Žaloba podaná dne 26. září 2016 – Murka v. EUIPO (SCATTER SLOTS)
 (Věc T-704/16)
 (2016/C 454/50)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Murka Ltd (Tortola, Britské panenské ostrovy) (zástupce: S. Santos Rodriguez, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „SCATTER SLOTS“ – Přihláška č. 14 590 889
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. června 2016, ve věci R 471/2016-1
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009.


text:
 20.10.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 247/35
 Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 28. srpna 2007 – Galileo Lebensmittel v. Komise
 (Věc T-46/06) (1)
 (Žaloba na neplatnost - Zavedení domény nejvyšší úrovně „.eu“ - Registrace jména domény „galileo.eu“ - Využití vyhrazené pro orgány a instituce Společenství - Procesní způsobilost - Nepřípustnost)
 (2007/C 247/57)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG (Trierweiler, Německo) (zástupce: K. Bott, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně E. Montaguti a T. Jürgensen, poté G. Braun a E. Montaguti, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým bylo podle článku 9 nařízení Komise (ES) č. 874/2004 ze dne 28. dubna 2004, kterým se stanoví obecná pravidla pro zavádění a funkce domény nejvyšší úrovně .eu a zásady, jimiž se řídí registrace (Úř. věst. L 162, s. 40), vyhrazeno jméno domény „galileo.eu“ jako jméno vyhrazené k využití pro orgány a instituce Společenství.
 Výrok
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí.
 (1) Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


text:
 6.5.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 108/18
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. března 2006 – Verborgh v. Komise
 (Věc T-26/04) (1)
 („Úředníci - Jmenování - Oprava zařazení do platové třídy - Článek 31 odst. 2 služebního řádu“)
 (2006/C 108/31)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Jacques Verborgh (Aalter, Belgie) (zástupci: N. Lhoëst a É. De Schietere de Lophem, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Joris a S. Pilette, zmocněnci)
 Předmět věci
 Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 20. prosince 2002, kterým se žalobce s konečnou platností zařazuje do platové třídy A7 platového stupně 3 a v případě potřeby zrušení rozhodnutí Komise ze dne 9. října 2003, kterým se zamítá žalobcova stížnost, a podpůrně předložení některých dokumentů
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


text:
 17.10.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 383/12
 Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2016 – Merck v. Komise
 (Věc T-470/13) (1)
 („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s antidepresivními léčivy obsahujícími účinnou složku citalopram - Pojem omezení hospodářské soutěže na základě účelu - Potenciální hospodářská soutěž - Generická léčiva - Překážky vstupu na trh způsobené existencí patentů - Dohody uzavřené mezi majitelem patentů a společností zabývající se generickými léčivy - Nesprávné právní posouzení - Nesprávné posouzení - Přičitatelnosti protiprávních jednání - Odpovědnost mateřské společnosti za porušení pravidel hospodářské soutěže, kterého se dopustila jedna z jejích dceřiných společností - Právní jistota - Přiměřená lhůta - Pokuty“)
 (2016/C 383/16)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Merck KGaA (Darmstadt, Německo) (zástupci: původně B. Bär-Bouyssière, K. Lillerud, L. Voldstad, B. Marschall, P. Sabbadini, R. De Travieso, M. Holzhäuser a S. O, advokáti, M. Marelus, solicitor a R. Kreisberger a L. Osepciu, barristers, poté B. Bär Bouyssière, L. Voldstad, M. Holzhäuser, A. Cooke, M. Gampp, advokáti, M. Marelus, R. Kreisberger a L. Osepciu)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Bourke, F. Castilla Contreras a T. Vecchi, poté F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s S. Kingston, barrister)
 Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Generics (UK) Ltd (Potters Bar, Spojené království) (zástupci: G. Drauz, M. Rosenthal a B. Record, advokáti, poté G. Drauz a M. Rosenthal)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2013) 3803 final ze dne 19. června 2013 vydaného v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39226 – Lundbeck) a návrh na snížení pokuty uložené žalobkyním tímto rozhodnutím.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Merck KGaA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 3)
 Společnost Generics (UK) Ltd ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 325, 9. 11. 2013.


text:
 6.6.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 129/2
 Kasační opravný prostředek podaný dne 1. července 2008 Carlosem Correiem de Matosem proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. dubna 2008 ve věci T-38/08 P, Correia de Matos v. Komise
 (Věc C-290/08 P)
 2009/C 129/02
 Jednací jazyk: portugalština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlos Correia de Matos (zástupce: C.I. Correia de Matos, advokát)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
 Soudní dvůr (osmý senát) kasační opravný prostředek zamítl usnesením ze dne 10. února 2009.


text:
 2.4.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 82/15
 Žaloba podaná dne 3. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
 (Věc C-44/05)
 (2005/C 82/31)
 Jednací jazyk: italština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 3. února 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou E. Traversou a M. Huttunenem, zmocněnci.
 Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:
 1.
 určil, že Italská republika tím, že nepřijala právní s správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Společenství (1) a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;
 2.
 uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty:
 Lhůta k provedení této směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 28. září 2003.
 (1) Úř. věst. L 85, 28.3.2002, s. 40.


text:
 2.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 103/25
 Kasační opravný prostředek podaný dne 7. února 2011 Erika Lenz proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 14. prosince 2010 ve věci F-80/09, Lenz v. Komise
 (Věc T-78/11 P)
 2011/C 103/44
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Erika Lenz (Osnabrück, Německo) (zástupci: V. Lenz a J. Römer, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 14. prosince 2010 ve věci F-80/09 v plném rozsahu;
 —
 zachovat návrhová žádání předložená v prvním stupni v plném rozsahu;
 —
 uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatelka čtyři důvody:
 1) První důvod kasačního opravného prostředku: nesprávný popis skutkového stavu v bodě 29 napadeného rozsudku a porušení jednacího řádu
 Navrhovatelka vytýká Soudu pro veřejnou službu, že označil „odůvodnění“ Komise v napadeném rozhodnutí jako odůvodnění a rovněž jej přijal, ačkoli nebylo předloženo v německém jazyce, a tedy nebylo navrhovatelkou výslovně uznáno. Soud pro veřejnou službu porušil jak článek 29 jednacího řádu, tak i nařízení Rady č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (Úř. věst. 1958, č. 17, s. 385). Podle navrhovatelky obsahuje bod 29 napadeného rozsudku nejen procesní pochybení, avšak i nesprávný popis skutkového stavu.
 2) Druhý důvod kasačního opravného prostředku: nesprávný popis povolání léčitele v Německu
 Navrhovatelka napadá skutečnost, že Soud pro veřejnou službu provedl věcně nesprávný popis lékařského povolání léčitele v Německu.
 3) Třetí důvod kasačního opravného prostředku: nesprávný popis skutkového stavu vedoucí k předvolání svědkyně
 Navrhovatelka uvádí, že Soud pro veřejnou službu nesprávně popsal skutkový stav, který měl vést k předvolání svědkyně. Soud pro veřejnou službu v bodě 20 a 45 napadeného rozsudku nesprávně tvrdil, že se v žalobě jednalo o poskytnutí náhrady dotčené svědkyni. Podle navrhovatelky se však jednalo o potvrzení postupů v období, kdy žalobkyně byla činná pro společný systém zdravotního pojištění Evropské unie.
 4) Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: chybějící skutečnosti při vydání rozsudku
 Navrhovatelka na tomto místě vytýká, že určitá tvrzení účastníků řízení na ústním jednání nebyla Soudem pro veřejnou službu v napadeném rozsudku přijata a tedy rovněž ani posouzena.


text:
 29.9.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 295/10
 Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. července 2012 — Evropská komise v. Francouzská republika
 (Věc C-145/11) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/82/CE - Veterinární léčivé přípravky - Decentralizovaný postup za účelem udělení registrace ve více než jednom členském státě - Generické léčivé přípravky podobné referenčním již registrovaným léčivým přípravkům - Odmítnutí validace členským státem - Složení léčivého přípravku a jeho podoba)
 2012/C 295/16
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníce řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Šimerdová, A. Marghelis a O. Beynet, zmocněnci)
 Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, S. Menez a R. Loosli-Surrans, zmocněnci)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 32 a 33 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 1) — Decentralizovaný postup za účelem udělení registrace ve více než jednom členském státě — Generické léčivé přípravky podobné referenčním již registrovaným léčivým přípravkům — Odmítnutí validace členským státem založené na složení léčivého přípravku a jeho podobě — Zásada vzájemného uznávání
 Výrok
 1)
 Francouzská republika tím, že odmítla validaci dvou žádostí o registraci veterinárních léčivých přípravků CT-Line 15 % Premix a CT-Line 15 % Oral Powder v rámci decentralizovaného postupu stanoveného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/28/ES ze dne 31. března 2004, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 32 a 33 této směrnice.
 2)
 Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 160, 28.5.2011.


text:
 10.6.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 175/48
 Žaloba podaná dne 8. dubna 2014 – Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo v. Komise
 (Věc T-215/14)
 2014/C 175/67
 Jednací jazyk: polština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Polsko) a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia) (zástupce: T. Koncewicz, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 11. února 2014 ve věci SA.35 388, jímž bylo Polské republice uloženo vymoci od letiště Gdynia-Kosakowo neoprávněně vyplacené státní podpory;
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tyto žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vycházející ze
 —
 svévolného jednání a zjevně nesprávného posouzení při zjišťování skutkového stavu, z něhož vycházelo napadené rozhodnutí, a následkem toho ze zneužití pravomoci a zjevně nesprávného posouzení důkazů Komisí.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z
 —
 neprovedení přezkumu faktorů a okolností relevantních pro právní posouzení investic do letiště Gdynia-Kosakowo Komisí.
 3.
 Třetí žalobní důvod vycházející z
 —
 Zneužití pravomoci Komisí ve smyslu judikatury, podle níž orgán, kterému byla přiznána určitá pravomoc, musí vyložit, z jakého důvodu byly některé důkazy a skutečnosti zohledněny, a jiné naopak odmítnuty.
 4.
 Čtvrtý žalobní důvod vycházející z
 —
 porušení čl. 107 odst. 1 SFEU ve spojení s obecnou zásadou evropského práva – zásadou právní jistoty a loajality orgánu vůči právním subjektům – z důvodu jejich nesprávného uplatnění a výkladu.
 5.
 Pátý žalobní důvod vycházející z
 —
 porušení čl. 107 odst. 1 SFEU nesprávnou právní kvalifikací skutečností a důkazů, a tedy i napadeným rozhodnutím, jelikož se vychází z toho, že ve věci neexistovaly předpoklady pro konstatování, že opatření žalobkyň byla v souladu s kritériem soukromého investora a nebylo prokázáno, že investiční projekt bude realizován soukromým investorem, s tím důsledkem, že je na investice do letiště Gdynia-Kosakowo nahlíženo jako na protiprávní státní podporu.


text:
 24.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 421/37
 Rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2014 – Skysoft Computersysteme v. OHIM – British Sky Broadcasting Group a Sky IP International (SKYSOFT)
 (Věc T-262/13) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SKYSOFT - Starší slovní ochranná známka Společenství SKY - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 2014/C 421/50
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Skysoft Computersysteme GmbH (Kleinmachnow, Německo) (zástupci: P. Ehrlinger a T. Hagen, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: P. Bullockat N. Bambara, zmocněnci)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Spojené království); a Sky IP International Ltd (Isleworth) (zástupci: J. Barry, S. Wright, solicitors, a P. Roberts, barrister)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. března 2013 (věc R 2503/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi British Sky Broadcasting Group plc a Sky IP International Ltd na straně jedné a Skysoft Computersysteme GmbH na straně druhé.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti Skysoft Computersysteme GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


text:
 7.6.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 142/12
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Pest Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 3. března 2008 – CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
 (Věc C-96/08)
 (2008/C 142/18)
 Jednací jazyk: maďarština
 Předkládající soud
 Pest Megyei Bíróság
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Kereskedelmi Kft.
 Žalovaná: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
 Předběžné otázky
 Je v souladu se zásadou svobody usazování zakotvenou v článcích 43 ES a 48 ES právní úprava, podle které jsou obchodní společnosti se sídlem v Maďarsku povinny hradit příspěvek na odborné vzdělávání také tehdy, když zaměstnávají pracovníky ve svých zahraničních pobočkách a své povinnosti v oblasti daní a sociálního zabezpečení pokud jde o tyto pracovníky plní ve státu pobočky?


text:
 30.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 331/32
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. prosince 2006 – FNCBV a další v. Komise
 (Spojené věci T-217/03 a T-245/03) (1)
 („Hospodářská soutěž - Článek 81 odst. 1 ES - Hovězí a telecí maso - Pozastavení dovozu - Stanovení sazeb cen odborové organizace - Nařízení č. 26 - Sdružení podniků - Omezení hospodářské soutěže - Činnost odborů - Dopad na obchod mezi členskými státy - Povinnost uvést odůvodnění - Hlavní zásady pro výpočet výše pokut - Zásada proporcionality - Závažnost a trvání porušení - Přitěžující a polehčující okolnosti - Nekumulovaní sankcí - Práva obhajoby“)
 (2006/C 331/71)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: ve věci T-217/03, Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV) (Paříž, Francie) (zástupci: R. Collin, M. Ponsard a N. Decker, advokáti) a ve věci T-245/03, Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA) (Paříž), Fédération nationale bovine (FNB) (Paříž), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL) (Paříž) a Jeunes agriculteurs (JA) (Paříž) (zástupci: B. Neouze a V. Ledoux, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Oliver, A. Bouquet a O. Beynet, zmocněnci)
 Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: původně G. de Bergues, F. Million a R. Abraham, poté G. de Bergues, E. Belliard a S. Ramet, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrhy na zrušení rozhodnutí Komise 2003/600/ES ze dne 2. dubna 2003 v řízení podle článku 81 [ES] (Věc COMP/C.38.279/F3 – Francouzské hovězí a telecí maso) (Úř. věst. L 209, s. 12), a podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokut uložených uvedeným rozhodnutím.
 Výrok rozsudku
 1)
 Výše pokuty uložené Fédération nationale de la coopération bétail et viande, žalobkyni ve věci T-217/03, je stanovena na 360 000 eur.
 2)
 Výše pokut uložených žalobkyním ve věci T-245/03 je stanovena na 9 000 000 eur pro Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles, na 1 080 000 euro pro Fédération nationale bovine, na 1 080 000 eur pro Fédération nationale des producteurs de lait a na 450 000 eur pro Jeunes agriculteurs.
 3)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 4)
 Žalobkyně ponesou vlastní náklady související s hlavním řízením a tři čtvrtiny nákladů Komise souvisejících s tímto řízením.
 5)
 Komise ponese čtvrtinu vlastních nákladů souvisejících s hlavním řízením a veškeré náklady související s řízeními o předběžných opatřeních.
 6)
 Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


text:
 12.3.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 80/16
 Žaloba podaná dne 25. ledna 2011 — Evropská komise v. Česká republika
 (Věc C-37/11)
 2011/C 80/31
 Jednací jazyk: čeština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: Z. Malůšková, H. Tserepa-Lacombe, zmocněnkyně)
 Žalovaná: Česká republika
 Návrhové žádání žalobkyně
 —
 určit, že tím, že § 1 odst. 2 písm. q) vyhlášky č. 77/2003 Sb. stanoví, že „pomazánkovým máslem“ se rozumí mléčný výrobek ze zakysané smetany, obohacené sušeným mlékem nebo sušeným podmáslím, obsahující nejméně 31 % hmotnostních mléčného tuku a nejméně 42 % hmotnostních sušiny, a tím umožňuje uvádění na trh takového výrobku pod obchodním názvem „pomazánkové máslo“, Česká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 115 nařízení (ES) č. 1234/2007 (1) ve spojení s bodem I odst. 2 první a druhý pododstavec přílohy XV nařízení (ES) č. 1234/2007 a částí A body 1 a 4 dodatku k příloze XV nařízení (ES) č. 1234/2007;
 —
 uložit České republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Čl. 115 nařízení (ES) č. 1234/2007 ve spojení s bodem I odst. 2 přílohy XV a s částí A bodem 1 dodatku k příloze XV nařízení (ES) č. 1234/2007 stanovuje, že obchodní označení „máslo“ je vyhrazeno pro výrobky s obsahem mléčného tuku nejméně 80 % a s obsahem vody nejvýše 16 %. V České republice je podle § 1 odst. 2 písm. q) vyhlášky ministerstva zemědělství č. 77/2003 Sb. ze dne 6. března 2003 na trh uváděn výrobek, jehož obchodním označením je „pomazánkové máslo“. Tento výrobek je tuhá, tvárná emulze, typu voda v oleji, získaná převážně ze zakysané smetany a obsahující nejméně 31 % hmotnostních mléčného tuku a nejméně 42 % sušiny. Pro nižší než předepsaný obsah mléčného tuku nesplňuje výrobek „pomazánkové máslo“ podmínky pro používání obchodního označení „máslo“, čímž dochází k porušení předmětných právních předpisů Evropské unie.
 Pro mléčné výrobky s obsahem mléčného tuku nižším než 39 % je podle bodu I odst. 2 přílohy XV ve spojení s částí A bodem 4 dodatku k příloze XV nařízení (ES) č. 1234/2007 povinným obchodní označení „mléčná pomazánka X %“, pod kterým výrobek „pomazánkové máslo“ na trh uváděn není, čímž dochází k porušení předmětných právních předpisů Evropské unie.
 Jako výjimka mohou být na trh uváděny výrobky obsahující obchodní označení „máslo“, ač nesplňují uvedené parametry, pokud jsou splněny podmínky stanovené v bodě I odst. 2 třetím pododstavci písm. a) přílohy XV nařízení (ES) č. 1234/2007. Takové výrobky jsou taxativně uvedeny na seznamu produktů v příloze I nařízení Komise (ES) č. 445/2007 (2). „Pomazánkové máslo“ na daný seznam zařazeno nebylo, jelikož nesplňuje podmínky stanovené bodem I odst. 2 třetím pododstavci písm. a) přílohy XV nařízení (ES) č. 1234/2007. „Pomazánkové máslo“ proto nemůže požívat dané výjimky.
 (1) Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1
 (2) Úř. věst. L 106, 24.4.2007, s. 24


text:
 30.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 326/13
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2006 – Agraz, SA a další v. Komise Evropských společenství
 (Věc C-243/05 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Společná organizace trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny - Podpora produkce u produktů z rajčat - Metoda výpočtu výše podpory - Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Určitá škoda)
 (2006/C 326/28)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): Agraz, SA, se sídlem v Madridu (Španělsko), Agrícola Conservera de Malpica, SA, se sídlem v Toledu (Španělsko), Agridoro Soc. coop. arl, se sídlem v Pontenure (Itálie), Alfonso Sellitto SpA, se sídlem v Mercato San Severino (Itálie), Alimentos Españoles, Alsat, SL, se sídlem v Don Benito, (Španělsko), AR Industrie Alimentari SpA, se sídlem v Angri (Itálie), Argo Food – Packaging & Innovation Co. SA, se sídlem v Serres (Řecko), Asteris SA, se sídlem v Aténách (Řecko), Attianese Srl, se sídlem v Nocera Superiore (Itálie), Audecoop Distillerie Arzens – Techniques séparatives (AUDIA), se sídlem v Bram (Francie), Benincasa Srl, se sídlem v Angri, Boschi Luigi e Figli SpA, se sídlem ve Fontanellato (Itálie), CAS SpA, se sídlem v Castagnaro (Itálie), Calispa SpA, se sídlem v Castel San Giorgio (Itálie), Campil – Agro Industrial do Campo do Tejo, Lda, se sídlem v Cartaxo (Portugalsko), Campoverde Srl, se sídlem v Nocelleto di Carinola (Itálie), Carlo Manzella & C. Sas, se sídlem v Castel San Giovanni (Itálie), Carnes y Conservas Españolas, SA, se sídlem v Mérida (Španělsko), CO.TRA.PO Soc. coop. arl, společnost v konkurzu, se sídlem v Adria (Itálie), Columbus Srl, se sídlem v Parmě (Itálie), Compal – Companhia Produtora de Conservas Alimentares, SA, se sídlem v Almeirim (Portugalsko), Conditalia Srl, se sídlem v Nocera Superiore, Conservas El Cidacos, SA, se sídlem v Autol (Španělsko), Conservas Elagón, SA, se sídlem v Coria (Španělsko), Conservas Martinete, SA, se sídlem v Puebla de la Calzada (Španělsko), Conservas Vegetales de Extremadura, SA, se sídlem ve Villafranco del Guadiana (Španělsko), Conserve Italia Soc. coop. arl, se sídlem v San Lazzaro di Savena (Itálie), Conserves Francie SA, se sídlem v Nîmes (Francie), Conserves Guintrand SA, se sídlem v Carpentras (Francie), Conservificio Cooperativo Valbiferno Soc. coop. arl, se sídlem v Guglionesi (Itálie), Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. coop. arl, se sídlem v Rivarolo del Re ed Uniti (Itálie), Consorzio Padano Ortofrutticolo (Copador) Soc. coop. arl, se sídlem v Collecchio (Itálie), Copais Food and Beverage Company SA, se sídlem v Nea Ionia (Řecko), Tin Industry D. Nomikos SA, se sídlem v Marousi (Řecko), Davia Srl, se sídlem v Gragnano (Itálie), De Clemente Conserve Srl, se sídlem ve Fisciano (Itálie), De.Con Srl, se sídlem v Scafati (Itálie), Desco SpA, se sídlem v Terracina (Itálie), Di Leo Nobile SpA – Industria Conserve Alimentari, se sídlem v Castel San Giorgio, Ditta Emilio Marotta, se sídlem v Sant'Antonio Abate (Itálie), E. & O. von Felten SpA, se sídlem ve Fontanini (Itálie), Elais SA, se sídlem v Aténách, Emiliana Conserve Srl, se sídlem v Busseto (Itálie), Enrico Perano & Figli Spa, se sídlem v San Valentino Torio (Itálie), FIT – Fomento da Indústria do Tomate, SA, se sídlem v Águas de Moura (Portugalsko), Faiella & C. Srl, se sídlem v Scafati, Feger di Gerardo Ferraioli SpA, se sídlem v Angri, Fratelli D'Acunzi Srl, se sídlem v Nocera Superiore, Fruttagel Soc. coop. arl, se sídlem v Alfonsine (Itálie), Giaguaro SpA, se sídlem v Sarno (Itálie), Giulio Franzese Srl, se sídlem v Carbonara di Nola (Itálie), Greci Geremia & Figli SpA, se sídlem v Parmě, Greci – Industria Alimentare SpA, se sídlem v Parmě, Greek Canning Co. SA „Kyknos“, se sídlem v Nauplie (Řecko), „Grilli Paolo & Figli Sas“ di Grilli Enzo e Togni Selvino, se sídlem v Gambettola (Itálie), Heinz Iberica, SA, se sídlem v Alfaro (Španělsko), IAN – Industrias Alimentarias de Navarra, SA, se sídlem ve Vilafranca (Španělsko), Indústrias de Alimentação Idal, Lda, se sídlem v Benavente (Portugalsko), Industrie Rolli Alimentari SpA, se sídlem v Roseto degli Abruzzi (Itálie), Italagro – Indústria de Transformação de Produtos Alimentares, SA, se sídlem v Castanheira do Ribatejo (Portugalsko), La Cesenate Conserve Alimentari SpA, se sídlem v Cesena (Itálie), La Doria SpA, se sídlem v Angri, La Dorotea di Giuseppe Alfano & C. Srl, se sídlem v Sant'Antonio Abate, La Rosina Srl, se sídlem v Angri, Le Quattro Stelle Srl, se sídlem v Angri, Louis Martin Production SAS, se sídlem v Monteux (Francie), Menu Srl, se sídlem v Medolla (Itálie), Mutti SpA, se sídlem v Montechiarugolo (Itálie), National Conserve Srl, se sídlem v Sant'Egidio del Monte Albino (Itálie), Nestlé España, SA, se sídlem v Miajadas (Španělsko), Nuova Agricast Srl, se sídlem ve Verignola (Itálie), Pancrazio SpA, se sídlem v Cava De' Tirreni (Itálie), Pecos SpA, se sídlem v Castel San Giorgio, Pomagro Srl, se sídlem ve Fisciano (Itálie), Raffaele Viscardi Srl, se sídlem v Scafati, Rodolfi Mansueto SpA, se sídlem v Ozzano Taro, Salvati Mario & C. SpA, se sídlem v Mercato di San Severino, Sefa Srl, se sídlem v Nocera Superiore, Serraiki Konservopia Oporokipeftikon Serko SA, se sídlem v Serres, A R P – Agricoltori Riuniti Piacentini Soc. coop. arl, se sídlem v Gariga di Podenzano (Itálie), Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas – Sopragol, SA, se sídlem v Mora (Portugalsko), Spineta SpA, se sídlem v Pontecagnano Faiano (Itálie), Star Stabilimento Alimentare SpA, se sídlem v Agrate Brianza (Itálie), Sugal Alimentos, SA, se sídlem v Azambuja (Portugalsko), Sutol – Indústrias Alimentares, Lda, se sídlem v Alcácer do Sal (Portugalsko), Tomsil – Sociedade Industrial de Concentrado de Tomate, SA, se sídlem ve Ferreira do Alentejo (Portugalsko), Zanae – Nicoglou levures de boulangerie, Industrie commerce alimentaire SA, se sídlem v Soluni (Řecko) (zástupci: J. L. da Cruz Vilaça a D. Choussy, advokáti)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Nolin, F. Clotuche-Duvieusart a L. Visaggio, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 17. března 2005, Agraz, SA a další v. Komise, kterým Soud zamítl žalobu na náhradu škody směřující k získání náhrady škody údajně utrpěné navrhovatelkami z důvodu metody přijaté pro výpočet výše podpory produkce stanovené nařízením Komise (ES) č. 1519/2000 ze dne 12. července 2000, kterým se stanoví pro hospodářský rok 2000/2001 minimální cena a výše podpory produkce u produktů zpracovaných z rajčat (Úř. věst. L 174, s. 29)
 Výrok
 1)
 Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 17. března 2005, Agraz a další v. Komise (T-285/03), se zrušuje v rozsahu, v němž Soud zamítl žalobu navrhovatelek podávajících projednávaný kasační opravný prostředek z důvodu, že tvrzená škoda není určitá, a následně v rozsahu, v němž uložil navrhovatelkám nést pět šestin jejich nákladů řízení a Komisi, kromě nesení vlastních nákladů řízení, nahradit jednu šestinu nákladů řízení uvedených navrhovatelek.
 2)
 Věc se vrací zpět Soudu prvního stupně Evropských Společenství.
 3)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.
 (1) Úř. věst. C 193, 6.8.2005.


text:
 26.1.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 26/47
 Usnesení Tribunálu ze dne 26. listopadu 2012 — MIP Metro v. OHIM — Real Seguros (real,- QUALITY)
 (Věc T-548/11) (1)
 (Ochranná známka společenství - Námitkové řízení - Zrušení starších národních ochranných známek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
 2013/C 26/93
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: J. C. Plate a R. Kaase, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard Monguiral, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Real Seguros, SA (Porto, Portugalsko)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. srpna 2011 (věc R 114/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Real Seguros, SA a MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.
 Výrok
 1)
 O žalobě již není třeba rozhodnout.
 2)
 Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení vynaložené v řízení před Tribunálem.
 (1) Úř. věst. C 6, 7.1.2012.


text:
 28.1.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 25/46
 Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2011 — Deutsche Post v. Komise
 (Věc T-421/07) (1)
 (Státní podpory - Opatření přijatá německými orgány ve prospěch společnosti Deutsche Post AG - Rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 ES - Neexistence předchozího konečného rozhodnutí - Nepřípustnost)
 (2012/C 25/87)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Deutsche Post AG (Bonn, Německo) (zástupci: J. Sedemund a T. Lübbig, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně N. Khan a B. Martenczuk, poté B. Martenczuk a D. Grespan, zmocněnci)
 Vedlejší účastnice podporující žalovanou: UPS Europe NV/SA (Brusel, Belgie) a UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Německo) (zástupci: T. Ottervanger a E. Henny, advokáti)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 12. září 2007 o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 [ES] ohledně státní podpory poskytnuté Spolkovou republikou Německo ve prospěch společnosti Deutsche Post AG [podpora C 36/07 (ex NN 25/07)].
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Společnost Deutsche Post AG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 3)
 Společnosti UPS Europe NV/SA a UPS Deutschland Inc. & Co. OHG ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


text:
 20.7.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 207/40
 Žaloba podaná dne 6. května 2013 — Orthogen v. OHIM — Arthrex Medizinische Instrumente (IRAP)
 (Věc T-253/13)
 2013/C 207/67
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Orthogen AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: M. Finger a S. Krüger, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Arthrex Medizinische Instrumente GmbH (Karlsfeld, Německo)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. února 2013 ve věci R 382/2012-1;
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení včetně nákladů vzniklých v průběhu řízení o námitkách.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „IRAP“ pro výrobky a služby zařazené ve třídách 1, 5, 10, 42 a 44 — Ochranná známka Společenství č. 3 609 121
 Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Arthrex Medizinische Instrumente GmbH
 Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Absolutní důvod neplatnosti; „IRAP“ je běžná zkratka pro určitý protein, který má v určité lékařské nebo veterinární léčbě významnou úlohu.
 Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Návrhu na zrušení bylo vyhověno.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody:
 —
 Porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 19.9.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 270/9
 Žádost o stanovisko Soudního dvora ESVO předložená Héraðsdómur Reykjavíkur ze dne 16. dubna 2013 ve věci Creditinfo Lánstraust hf. v. Registers Iceland a Islandský stát
 (Věc E-7/13)
 2013/C 270/07
 Dopisem ze dne 16. dubna 2013, který byl na podatelnu Soudního dvora ESVO doručen dne 29. dubna 2013, požádal Héraðsdómur Reykjavíkur (okresní soud v Reykjavíku) Soudní dvůr ESVO o stanovisko ve věci Creditinfo Lánstraust hf. v. Registers Iceland a Islandský stát ohledně následujících otázek:
 1)
 Je vybírání poplatků za každé mechanické vyhledávání v rejstříku v souladu s právem EHP, a zejména s článkem 6 směrnice Rady 2003/98/ES o opakovaném použití informací veřejného sektoru (srv. rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 105/2005, kterým se mění příloha XI (Telekomunikační služby) Dohody o EHP), jestliže v okamžiku stanovení výše poplatku není žádný výpočet „celkového příjmu“ a „nákladů“ ve smyslu článku 6 uvedené směrnice k dispozici?
 2)
 Jsou-li vymezeny „náklady“ podle článku 6 směrnice, je s tímto článkem v souladu to, že se nezohledňuje:
 a)
 příjem státu za shromažďování dokumentů, který má formu poplatků zaplacených fyzickými osobami i podniky za zápis smluv do rejstříku právních aktů; a
 b)
 příjem státu za shromažďování dokumentů, který má formu daní vybíraných prostřednictvím kolkovného na zapsaných právních aktech v okamžiku, kdy fyzická osoba nebo podnik žádá o zápis daných aktů do rejstříku právních aktů?
 3)
 Jsou-li vymezeny „náklady“ podle článku 6 směrnice, je s tímto článkem v souladu to, že se zohledňují náklady vzniklé v souvislosti se shromažďováním dokumentů veřejnému orgánu, který má právní povinnost dokumenty shromažďovat bez ohledu na to, zda budou či nebudou fyzické osoby a podniky žádat o jejich opakované použití?
 4)
 Jsou-li vymezeny „náklady“ podle článku 6 směrnice, je s tímto článkem v souladu to, že zákonodárný orgán stanoví výši poplatku v právním předpisu, aniž by došlo k věcnému posouzení jakékoli konkrétní částky?
 5)
 Jsou-li vymezeny „náklady“ podle článku 6 směrnice, bylo by s tímto článkem v souladu to, že byl ve vnitrostátních právních předpisech náležitě zohledněn obecný požadavek týkající se financování veřejných orgánů z vlastních zdrojů?
 6)
 Je-li odpověď na otázku č. 5 kladná, co to konkrétně znamená a jaké prvky nákladů operací ve veřejném sektoru lze v této souvislosti zohlednit?


text:
 23.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 65/36
 Žaloba podaná dne 28. listopadu 2014 – Rumunsko v. Komise
 (Věc T-784/14)
 (2015/C 065/51)
 Jednací jazyk: rumunština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Rumunsko (zástupci: R. Radu, R. Haţieganu, A. Buzoianu, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Komise přijaté v podobě dopisu č. BUDG/B3/MV D(2014) 3079038 ze dne 19. září 2014, kterým se Rumunsku nařizuje odvést do rozpočtu Evropské unie hrubou částku 14 883,79 eura, která odpovídá ztrátě tradičních vlastních zdrojů;
 —
 uložil žalované náhradu nákladu řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci Evropské komise k přijetí napadeného rozhodnutí
 —
 Unijní právo neobsahuje žádné ustanovení, které by Komisi svěřovalo pravomoc k tomu, aby členskému státu uložila povinnost zaplatit peněžitou částku odpovídající ztrátě vlastních zdrojů Unie, k níž došlo v důsledku prominutí cla, o němž rozhodl jiný členský stát, jenž byl pověřen jeho vyměřením, výběrem a odvodem do unijního rozpočtu z titulu tradičních vlastních zdrojů.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatečného a nenáležitého odůvodnění napadeného rozhodnutí
 —
 Napadené rozhodnutí není dostatečně a náležitě odůvodněno, jak to vyžaduje článek 296 SFEU. Napadené rozhodnutí neobsahuje právní základ k jeho přijetí, který nelze zjistit ani na základě jiných skutečností obsažených v dopise Komise. Krom toho Komise v obsahu napadeného rozhodnutí neuvádí právní argumentaci, na základě níž dospěla k uložení platební povinnosti Rumunsku k náhradě za ztrátu tradičních vlastních zdrojů Unie, k níž došlo v důsledku prominutí celního dluhu oznámeného jiným členským státem.
 3.
 Třetí žalobní důvod pro případ, že by Tribunál shledal, že Komise jednala v mezích pravomocí jí svěřených Smlouvami, vycházející z porušení zásady řádné správy a práva Rumunska na obranu ze strany Komise
 —
 Komise porušila povinnosti řádné péče a řádné správy tím, že před přijetím napadeného rozhodnutí pečlivě neposoudila všechny relevantní informace, které měla k dispozici, ani si nevyžádala další potřebné informace. Komise neprokázala přímou příčinnou souvislost mezi skutky vytýkanými Rumunsku a ztrátou vlastních zdrojů Unie. Komise mimoto neodůvodnila částku požadovanou od Rumunska tím, že by vycházela z částky cla odpovídající hodnotě předmětného tranzitu, ale vycházela výlučně z hodnoty, kterou jí sdělila Spolková republika Německo.
 —
 Postup Komise nebyl předvídatelný a neumožnil Rumunsku využít právo na svoji obranu.
 4.
 Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásad právní jistoty a legitimního očekávání
 —
 Komise neoznačila ani neupřesnila právní normy, na jejichž základě určila platební povinnost napadeným rozhodnutím, takže jejich použitelnost nemohlo Rumunsko předvídat. Rumunsko nemohlo předtím, než obdrželo dopis Komise, předvídat svoji povinnost uhradit požadovanou částku Komisi z důvodu ztráty vlastních zdrojů Unie, ani o této povinnosti nemohlo vědět. Krom toho přijetím napadeného rozhodnutí a uložením Rumunsku platební povinnosti čtyři roky poté, co nastaly relevantní skutkové okolnosti, a navzdory závěrům, k nimž Komise dospěla v rámci dialogu s rumunskými orgány během tohoto období, Komise nerespektovala legitimní očekávání Rumunska ohledně neexistence jeho povinnosti k úhradě předmětného celního dluhu, a tudíž i neexistence jakékoli povinnosti ve vztahu k unijnímu rozpočtu.


text:
 10.9.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 269/27
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Breda (Nizozemsko) dne 27. června 2011 — A. T. G. M. van de Ven, M. A. H. T. van de Ven-Janssen v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
 (Věc C-315/11)
 2011/C 269/51
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Rechtbank Breda
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: A. T. G. M. van de Ven, M. A. H. T. van de Ven-Janssen
 Žalovaná: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
 Předběžné otázky
 1)
 Je právo na náhradu škody ve smyslu článku 7 nařízení č. 261/2004 (1) při zpoždění vzhledem ke skutečnosti, že práva na náhradu škody vzniklá na základě přepravní smlouvy nebo obecné občanskoprávní odpovědnosti nebo jinak podle čl. 29 první věty Montrealské úmluvy (2) mohou být uplatněna pouze za podmínek a v mezích odpovědnosti, které jsou v této úmluvě stanoveny, slučitelné s čl. 29 poslední větou uvedené úmluvy?
 2)
 Pokud právo na náhradu škody ve smyslu článku 7 nařízení č. 261/2004 při zpoždění není slučitelné s článkem 29 Montrealské úmluvy, platí ve vztahu k projednávané věci nebo obecně nějaká omezení, pokud jde o okamžik nabytí účinnosti rozhodnutí Soudního dvora?
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).
 (2) Rozhodnutí Rady 2001/539/ES ze dne 5. dubna 2001 o uzavření Úmluvy o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu (Montrealská úmluva) Evropským společenstvím (Úř. věst. L 194, s. 38; Zvl. vyd. 07/05, s. 491).


text:
 8.10.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 298/7
 Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Lidl & Companhia v. Fazenda Pública
 (Věc C-106/10) (1)
 (Daně - Nařízení 2006/112/ES - DPH - Základ daně - Daň z výroby, montáže, propuštění nebo dovozu vozidel)
 2011/C 298/10
 Jednací jazyk: portugalština
 Předkládající soud
 Supremo Tribunal Administrativo
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Lidl & Companhia
 Žalovaná: Fazenda Pública
 za přítomnosti: Ministério Público
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Supremo Tribunal Administrativo — Výklad článku 73 a čl. 78 prvního pododstavce bodu a), ve spojení s čl. 79 prvním pododstavcem bodem c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Zahrnutí, do základu DPH, částky portugalské „imposto sobre veículos“ — Daně z nových vozidel splatné při výrobě, montáži, uvedení do oběhu nebo dovozu vozidel — Jednorázová daň, kterou platí provozovatel či prodejce vozidla při jeho uvedení na portugalský trh
 Výrok
 1)
 Taková daň, jako je daň z vozidel (imposto sobre veículos), která je předmětem věci v původním řízení, u níž je uskutečnění zdanitelného plnění přímo spojené s dodáním vozidla, které spadá do oblasti působnosti této daně, a která je uhrazena dodavatelem tohoto vozidla, spadá pod pojem „daně, cla, dávky a poplatky“ ve smyslu čl. 78 prvního pododstavce písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty a musí být na základě tohoto ustanovení zahrnuta do základu daně z přidané hodnoty z dodání uvedeného vozidla.
 (1) Úř. věst. C 113, 1.5.2010.