text:
 9.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 325/42
 Kasační opravný prostředek podaný dne 28. srpna 2013 ze strany CC proti rozsudku vydanému dne 11. července 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-9/12, CC v. Parlament
 (Věc T-457/13 P)
 2013/C 325/70
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: CC (Bridel, Lucembursko) (zástupce: G. Maximini, advokát)
 Další účastník řízení: Evropský parlament
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu (SVS) vydaný 11. července 2013 ve věci F-9/12, (CC v. Evropský parlament),
 —
 v důsledku toho vyhověl návrhu žalobkyně na náhradu škody způsobené v důsledku nepřátelského jednání,
 —
 rozhodl v souladu s návrhovými žádáními předloženými navrhovatelkou v prvním stupni,
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení v obou stupních.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka osm důvodů kasačního opravného prostředku.
 1)
 První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že SVS pochybil, když nenařídil provést nezbytná důkazní opatření a z tohoto důvodu se údajně dopustil zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o ztrátu příležitosti žalobkyně být zaměstnána v Parlamentu od června 2005.
 2)
 Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení a zkreslení skutkového stavu, jelikož SVS údajně dospěl k závěru, že Rada byla informována o existenci seznamu vhodných kandidátů, na kterém bylo uvedeno jméno navrhovatelky.
 3)
 Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, zjevně nesprávného posouzení, zkreslení skutkového stavu, nedostatečného odůvodnění a neprojednání žalobního důvodu, jelikož SVS se údajně nezabýval žalobními důvody uvedenými navrhovatelkou, týkajícími se toho, že Parlament údajně bránil zaměstnání navrhovatelky v jiných orgánech a institucích Unie, dále chybějících informací o existenci seznamu vhodných uchazečů a skutečnosti, že EPSO údajně získalo souhlas k zapsání navrhovatelky do své databáze a postoupení této informace.
 4)
 Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení a zkreslení skutkového stavu, protože SVS i) údajně dospěl k nesprávnému závěru, že Parlament nemá právně závaznou povinnost poskytnout seznam vhodných kandidátů všem orgánům a institucím Unie, ii) údajně nevyvodil důsledky z porušení zásad rovného zacházení, řádné správy a právní jistoty a iii) údajně nepřezkoumal dokumenty.
 5)
 Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze zkreslení skutkového stavu a zjevně nesprávného posouzení v souvislosti s informací o prodloužení platnosti seznamu vhodných kandidátů, jelikož SVS údajně dospěl k závěru, že Rada a ostatní orgány a instituce Unie věděly o prodloužení platnosti seznamu vhodných uchazečů od června do srpna 2007.
 6)
 Šestý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, zjevně nesprávného posouzení, zkreslení skutkového stavu a jeho nepřezkoumání, jelikož SVS údajně dospěl k závěru, že prodloužení platnosti seznamu vhodných uchazečů ve vztahu k ostatním úspěšným uchazečům neznamená nerovné zacházení vzhledem k navrhovatelce.
 7)
 Sedmý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, jelikož TFP údajně nevyvodil důsledky, které měl vyvodit z toho, že Parlament zničil dokumenty týkající se situace navrhovatelky.
 8)
 Osmý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, zjevně nesprávného posouzení a podpůrně ze zkreslení skutkového stavu, z neprovedení důkazních opatření a z nedostatku odůvodnění, jelikož SVS údajně nezohlednil skutečnou situaci navrhovatelky a postoj Parlamentu při analýze existence ztráty příležitosti zaměstnatelnosti a hodnocení způsobené újmy, který byl v rozporu s jeho povinnostmi.


text:
 23.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 288/11
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. září 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Litevská republika) — Kirin Amgen, Inc. v. Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras
 (Věc C-66/09) (1)
 (Patentové právo - Léčivé přípravky - Nařízení (EHS) č. 1768/92 - Článek 7, článek 19 a čl. 19a písm. e) - Dodatkové ochranné osvědčení pro léčivé přípravky - Lhůta pro podání žádosti o takové osvědčení)
 (2010/C 288/17)
 Jednací jazyk: litevština
 Předkládající soud
 Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Kirin Amgen, Inc.
 Žalovaný: Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras
 Za přítomnosti: Amgen Europe BV
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Výklad čl. 3 písm. b), čl. 7 odst. 1, čl. 13 odst. 1, jakož i článků 19 a 23 nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky (Úř. věst. 1992 L 182, s. 1; Zvl. vyd. 13/11, s. 200) — Společnost, která je majitelkou evropského patentu a registrace léčivého přípravku ve Společenství a která požádala o dodatkové ochranné osvědčení pro tento léčivý přípravek — Určení dne začátku běhu lhůty stanovené pro podání žádosti o dodatkové osvědčení — Den udělení registrace nebo den vstupu dotčeného nařízení v platnost pro Litvu při jejím přistoupení k Evropské Unii
 Výrok
 Článek 7 a čl. 19a písm. e) nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky, ve znění aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, musejí být vykládány v tom smyslu, že majiteli platného základního patentu pro výrobek neumožňují požadovat od příslušných litevských orgánů ve lhůtě šesti měsíců od přistoupení Litevské republiky k Evropské unii vydání dodatkového ochranného opatření, pokud byla více než šest měsíců před přistoupením pro tento výrobek získána registrace jako léčivého přípravku na základě nařízení Rady (EHS) č. 2309/93 ze dne 22. července 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci a dozor nad humánními a veterinárními léčivými přípravky a kterým se zakládá Evropská agentura pro hodnocení léčivých přípravků, ale nebyla pro tento výrobek udělena registrace v Litvě.
 (1) Úř. věst. C 90, 18.4.2009.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 26.5.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 151/16
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 29. února 2012 — Staat der Nederlanden v. Delta NV
 (Věc C-107/12)
 2012/C 151/28
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Hoge Raad der Nederlanden
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Staat der Nederlanden
 Žalovaná: Delta NV
 Předběžné otázky
 1)
 Musí být článek 345 SFEU vykládán v tom smyslu, že pod pojem „úprava vlastnictví uplatňovaná v členských státech“ spadá rovněž úprava absolutního zákazu privatizace ve smyslu vyhlášky o akciích provozovatelů soustavy ve spojení s článkem 93 zákona o elektřině z roku 1998 a článkem 85 zákona o plynu, dotčená v projednávaném případě, podle které mohou být podíly na provozovateli soustavy převáděny jen výlučně v rámci státní sféry?
 2)
 V případě kladné odpovědi na otázku I, má toto za důsledek, že pravidla týkající se volného pohybu kapitálu nejsou použitelná na zákaz skupiny a na zákaz vedlejších činností nebo přinejmenším, že zákaz skupiny a zákaz vedlejších činností nemají být zkoumány s ohledem na pravidla týkající se volného pohybu kapitálu?
 3)
 Jsou cíle, které sleduje rovněž Won (Wet onafhankelijk netbeheer; zákon o nezávislém provozu soustavy) a které směřují k tomu, aby se prostřednictvím boje proti křížovým dotacím v širokém smyslu (včetně výměny strategických informací) zajistila transparence trhu s energií a zabránilo narušení hospodářské soutěže, čistě hospodářskými zájmy a nebo mohou být považovány rovněž za zájmy, které nemají hospodářskou povahu v tom smyslu, že mohou podle okolností představovat jakožto naléhavé důvody obecného zájmu odůvodnění pro omezení volného pohybu kapitálu?


text:
 3.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 213/29
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2017 – Metronia v. EUIPO – Zitro IP (TRIPLE O NADA)
 (Věc T-159/16) (1)
 („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie TRIPLE O NADA - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie TRIPLE BINGO - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2017/C 213/38)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Metronia, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. Vela Ballesteros, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Zitro IP Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: A. Canela Giménez, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. února 2016 (věc R 2605/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Zitro IP a Metronia.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti Metroni, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


text:
 9.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 274/7
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Craiova (Rumunsko) dne 6. července 2010 — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu v. Victor Vinel Ijac
 (Věc C-336/10)
 ()
 2010/C 274/11
 Jednací jazyk: rumunština
 Předkládající soud
 Curtea de Apel Craiova
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu
 Žalovaný: Victor Vinel Ijac
 Předběžná otázka
 Má být čl. 110 první pododstavec SFEU (bývalý článek 90 ES) vykládán v tom smyslu, že zakazuje členskému státu zavést daň, která má znaky daně ze znečišťování životního prostředí upravené mimořádným nařízením vlády č. 50/2008, které u ojetých automobilů, jež byly dovezeny a dříve registrovány v jiných členských státech Evropské unie, stanoví jako podmínku pro jejich přihlášení k registraci v Rumunsku zaplacení daně ze znečišťování životního prostředí, zatímco u ojetých automobilů registrovaných v Rumunsku se v případě jejich prodeje, a tedy při novém přihlášení k registraci, taková daň nevybírá, takže taková daň může tedy představovat nepřímo diskriminační vnitrostátní zdanění zboží pocházejícího z jiných členských států v porovnání se zdaněním domácích výrobků?


text:
 28.8.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 217/26
 Žaloba podaná dne 7. června 2004 (fax/e-mail ze dne 2. června 2004) Fernardem Rodriguesem Carvalhaisem proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc T-206/04)
 (2004/C 217/48)
 Jednací jazyk: portugalština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 7. června 2004 (fax/e-mail ze dne 2. června 2004) žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Fernardem Rodriguesem Carvalhaisem, zastoupeným Paulem Graçou, advokátem.
 Druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem byla PROFILPAS, S.N.C. (Ufficio Veneto Brevetti).
 Žalobce navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM) ze dne 18. března 2004 (spojené věci R 2407/2002 ze dne 8. srpna 2002 a R 408/2003 1);
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní tvrzení
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství:
 Fernardo Rodrigues Carvalhais
 Přihlašovaná ochranná známka Společenství:
 Obrazová ochranná známka „PERFIX“, přihláška č. 1635515 pro výrobky třídy 6 (kovové profily a jejich příslušenství), třídy 17 (profily z plastických hmot a jejich příslušenství, spoje a lišty z plastických hmot) a třídy 19 [stavební materiály nekovové, keramické okraje (lišty) a spoje, mramorové okraje (lišty) a spoje a okraje (lišty) a spoje pro obklady obecně (neuvedené v jiných třídách)]
 Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:
 PROFILPAS, S.N.C.
 Namítaná ochranná známka nebo označení:
 Obrazová ochranná známka „CERFIX“ (ochranná známka Společenství č. 587725) a slovní ochranná známka „PROFIX“ (ochranná známka Společenství č. 771196)
 Rozhodnutí námitkového oddělení:
 Zamítnutí námitek
 Rozhodnutí odvolacího senátu:
 Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí přihlášky
 Dovolávané žalobní důvody:
 Nesprávný výklad čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 odvolacím senátem, pokud došel k závěru, že zápis přihlašované ochranné známky by mohl vést k nebezpečí záměny s ochrannými známkami Společenství č. 587725 a č. 771196.
 Podle 10. bodu odůvodnění směrnice o ochranných známkách závisí posouzení nebezpečí záměny na mnoha faktorech [...]. Odvolací senát se v napadeném rozhodnutí dopustil zjevného omylu v posouzení tím, že poté, co obecně uvedl některé z těchto faktorů, nesplnil svoji povinnost jejich celkového posouzení.
 Napadené rozhodnutí rozborem kolidujících označení neprovedlo „celkové posouzení příslušných označení“, což je kritérium stanovené, mezi jinými, v rozsudku ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer (C 342/97, Recueil, s. I-3819, bod 25).
 Zjevný rozpor odvolacího senátu, který sice uvedl kritérium „celkového posouzení příslušných označení“, ale později použil k „rozebrání“ přihlašované ochranné známky Společenství kritérium opačné.
 Žalobce tvrdí, že odvolací senát dochází v rozhodnutí překvapivě k závěru, že přes veškeré odlišnosti mezi předmětnými označeními existuje nebezpečí záměny mezi příslušnými ochrannými známkami.
 V úvahu měly být vzaty rovněž veškeré ochranné známky Společenství přihlášené třetími osobami pro výrobky tříd 6, 17 a 19, které obsahují příponu a/nebo předponu „FIX“, z nichž některé jsou starší než ochranná známka toho, kdo podal námitky. Jestliže neexistuje nebezpečí záměny mezi nimi, nelze tvrdit, že ochranná známka žalobce může být zaměněna s ochrannou známkou toho, kdo podal námitky.
 Převažující prvek předmětných ochranných známek není samostatně uvažovaná část slova „FIX“, ale charakteristické zobrazení spojené s určitým grafickým vyjádřením.
 Závěrem: neexistuje nebezpečí záměny u spotřebitelů v případě, že na trhu vedle sebe existují odlišná označení, které se shodují pouze ve výrazu „FIX“.


text:
 11.6.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 173/16
 Žaloba podaná dne 5. dubna 2011 — ZZ v. Komise
 (Věc F-37/11)
 2011/C 173/36
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupci: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí, kterým byl žalobce vyloučen z otevřeného výběrového řízení EPSO AD/177/10
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 13. července 2010, kterým byl žalobce vyloučen z otevřeného výběrového řízení EPSO AD/177/10;
 —
 zrušit rozhodnutí OOJ ze dne 5. ledna 2011, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení;
 —
 podpůrně rozhodnout, že žalobci nebude uložena náhrada nákladů řízení vynaložených Komisí.


text:
 12.4.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 92/32
 Žaloba podaná dne 18. ledna 2008 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
 (Věc T-32/08)
 (2008/C 92/66)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 Zrušit rozhodnutí Komise, kterým byla nabídka žalobkyně označena za neúspěšnou, a kterým byla zakázka udělena úspěšnému uchazeči;
 —
 uložit Komisi zaplatit žalobkyni náhradu škody, kterou utrpěla následkem dotčeného nabídkového řízení, ve výši 65 565 EUR;
 —
 uložit Komisi zaplatit náklady na právní služby a jiné náklady a výdaje vynaložené ve spojení s touto žalobou, a to i v případě zamítnutí žaloby.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu své žaloby žalobkyně tvrdí, že v rámci výběrového řízení ENV.A.1/SER/2007/0032 týkajícího se „Analýzy trhu za účelem rozvoje nového přístupu k webové stránce ‚Životní prostředí pro mladé Evropany‘“ (Úř. věst. 2007/S 83-100898) Evropská komise nesplnila své povinnosti stanovené ve finančním nařízení (1), v jeho prováděcích pravidlech a ve směrnici 2004/18/ES (2).
 Žalobkyně dále tvrdí, že zadavatel se dopustil několika závažných nesprávných posouzení, jejichž následkem odmítl její nabídku. Mimoto zadavatel údajně porušil svoji povinnost odůvodnění a zejména povinnost informovat žalobkyni o odpovídajícím bodovém ohodnocení, které získal úspěšný uchazeč.
 Žalobkyně proto navrhuje zrušit rozhodnutí Evropské komise, kterým bylo rozhodnuto o odmítnutí její nabídky a o zadání zakázky úspěšnému uchazeči, a uložit žalované náhradu veškerých nákladů řízení, a to i v případě zamítnutí této žaloby. Podpůrně, vzhledem k tomu, že je velmi pravděpodobné, že zakázka bude do doby, než Soudní dvůr ve věci rozhodne, zcela splněna, takže již nebude možné rozhodnutí zrušit, navrhuje žalobkyně finanční vyrovnání (náhradu škody) ve smyslu článků 235 a 288 ES.
 (1) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).
 (2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132).


text:
 14.1.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 10/20
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. listopadu 2005 – Righini v. Komise
 (Věc T-145/04) (1)
 („Úředníci - Dočasní zaměstnanci - Zařazení do platové třídy a do stupně - Zařazení do vyšší platové třídy v rámci služebního postupu“)
 (2006/C 10/39)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Elisabetta Righini (Brusel, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Joris a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem)
 Předmět věci
 Zrušení rozhodnutí Komise o zařazení žalobkyně při jejím nástupu do služby do platové třídy A7, stupně 3, ať už jako dočasného zaměstnance, nebo úředníka ve zkušební době, a bude-li to nezbytné, zrušení rozhodnutí ze dne 21. ledna 2004 o zamítnutí stížnosti žalobkyně
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 179, 10.7.2004.


text:
 5.9.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 326/15
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 21. června 2016 – Balgarska energiyna borsa AD (BEB) v. Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
 (Věc C-347/16)
 (2016/C 326/26)
 Jednací jazyk: bulharština
 Předkládající soud
 Administrativen sad Sofia-grad
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Balgarska energiyna borsa AD (BEB
 Žalovaná: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
 Předběžné otázky
 1)
 Povoluje čl. 9 odst. 1 písm. b) body i) a ii) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (1) ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES, aby tatáž osoba byla výlučným akcionářem nezávislého provozovatele přenosové soustavy a společnosti, jejíž nejdůležitější činností je výroba a přenos elektřiny?
 2)
 Povoluje čl. 9 odst. 1 písm. b) body i) a ii) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES, aby tatáž osoba přímo nebo nepřímo vykonávala kontrolu nad nezávislým provozovatelem přenosové soustavy a nad podnikem pro výrobu a dodávky elektřiny?
 3)
 Povoluje čl. 9 odst. 1 písm. c) a d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES, aby tatáž osoba jmenovala členy dozorčí rady nezávislého provozovatele přenosové soustavy (kteří zase volí její představenstvo) a členy správní rady podniku pro výrobu a dodávky elektřiny?
 4)
 Povolují směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003, nařízení Komise (EU) 1222/2015 ze dne 24. července 2015, kterým se stanoví rámcový pokyn pro přidělování kapacity a řízení přetížení a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 ze dne 25. října 2011 o integritě a transparentnosti velkoobchodního trhu s energií omezení počtu osob, kterým se uděluje na určitém území licence pro přenos elektřiny?
 5)
 V případě kladné odpovědi na předchozí otázky a s ohledem na to, že podle čl. 43 odst. 1 bodu 1 [Zakon na energetikata (energetického zákona)] se pro území Bulharska uděluje jen jediná licence: je třeba vycházet z toho, že existuje střet zájmů ve smyslu bodu 12 odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES?
 6)
 Je třeba vycházet z toho, že vnitrostátní ustanovení čl. 43 odst. 1 bodu 1 energetického zákona omezuje ve smyslu článků 101 SFEU a 102 SFEU hospodářskou soutěž tím, že stanoví, že na území státu se uděluje jen jedna licence na přenos elektřiny?
 (1) Úř. věst. L 211, s. 55


text:
 27.10.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 380/19
 Žaloba podaná dne 1. září 2014 – Red Lemon Incorporation v. OHIM – Lidl Stiftung (ABTRONIC)
 (Věc T-643/14)
 2014/C 380/25
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Red Lemon Incorporation (Hongkong, Čínská lidová republika) (zástupci: T. Wieland a S. Müller, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 15. května 2014 ve věci R 1899/2013-1 a zamítl námitky;
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „ABTRONIC“ pro výrobky zařazené do třídy 9 – přihláška ochranné známky Společenství č. 8 1 84 632.
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem.
 Namítaná ochranná známka nebo označení: mezinárodní slovní ochranná známka „TRONIC“ pro výrobky zařazené do třídy 9.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: porušení č. 8 odst. 1 písm. b) nřízení č. 207/2009.


text:
 12.1.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 7/2
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Österreichischer Gewerkschaftsbund v. Verband Österreichischer Banken und Bankiers
 (Věc C-476/12) (1)
 („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Sociální politika - Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku - Zásada zákazu diskriminace - Kolektivní smlouva stanovící příspěvek na vyživované dítě - Výpočet příspěvku placeného zaměstnancům na částečný pracovní úvazek podle zásady ‚poměrným dílem‘“)
 (2015/C 007/02)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Oberster Gerichtshof
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Österreichischer Gewerkschaftsbund
 Žalovaný: Verband Österreichischer Banken und Bankiers
 Výrok
 Ustanovení 4 bod 2 rámcové dohody o částečném pracovním úvazku uzavřené dne 6. června 1997, která je uvedena v příloze směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, ve znění směrnice Rady 98/23/ES ze dne 7. dubna 1998, musí být vykládáno v tom smyslu, že zásadu „poměrným dílem“ lze použít na výpočet výše příspěvku na vyživované dítě, který poskytuje zaměstnavatel zaměstnanci na částečný pracovní úvazek na základě takové kolektivní smlouvy, jako je kolektivní smlouva pro rakouské zaměstnance bank a bankéře.
 (1) Úř. věst. C 32, 2.2.2013.


text:
 29.7.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 178/8
 Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
 (Věc C-164/05) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/19/ES - Obecný systém pro uznávání odborných kvalifikací - Vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů - Zdravotní sestra, zubní lékař, veterinární lékař, porodní asistentka, architekt, farmaceut a lékař - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
 (2006/C 178/12)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Maidani a H. Støvlbæk, zmocněnci)
 Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. De Bergues a C. Bergeot-Nunes, agents, zmocněnci)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o obecném systému pro uznávání odborných kvalifikací a směrnice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS o povolání zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči), zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře (Úř. věst. L 206, s. 1; Zvl. vyd. 05/04, s. 138)
 Výrok
 1)
 Francouzská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k provedení článků 1 až 4 a článků 9 až 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o obecném systému pro uznávání odborných kvalifikací a směrnice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS o povolání zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči), zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze zmíněné směrnice.
 2)
 Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 115, 14.5.2005.


text:
 3.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 363/21
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 31. července 2015 – Xabier Ormaetxea Garai a Bernardo Lorenzo Almendros v. Administración del Estado
 (Věc C-424/15)
 (2015/C 363/26)
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Tribunal Supremo
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: Xabier Ormaetxea Garai a Bernardo Lorenzo Almendros
 Žalovaná: Administración del Estado
 Předběžné otázky
 1)
 Je vytvoření na základě vnitrostátního právního předpisu – regulačního a kontrolního orgánu obecné působnosti bez specializace, který v jediném orgánu zahrnuje mimo jiné doposud existující kontrolní orgány v odvětví energetiky, odvětví telekomunikací a odvětví hospodářské soutěže, slučitelné se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (1) ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací, z pohledu účinné ochrany obecných zájmů, jež v této oblasti přísluší vnitrostátnímu orgánu?
 2)
 Platí podmínka „nezávislosti“ vnitrostátních regulačních orgánů v oblasti sítí a služeb elektronických komunikací, na kterou odkazuje čl. 3 odst. 2 a 3a směrnice 2002/21/ES (2), ve znění směrnice 2009/140/ES, obdobně pro vnitrostátní kontrolní orgány na ochranu osobních údajů podle článku 28 směrnice 95/46/ES (3)?
 3)
 Uplatní se judikatura obsažená v rozsudku Soudního dvora Evropské unie ze dne 8. dubna 2014 (4) v případě, kdy jsou osoby ve vedoucích funkcích vnitrostátního regulačního orgánu pro oblast telekomunikací odvolány před uplynutím funkčního období z důvodu nového právního rámce, který vytvořil nový kontrolní orgán zahrnující různé vnitrostátní regulační orgány pro regulovaná odvětví? Lze toto předčasné odvolání z funkce pouze z důvodu vstupu v platnost nového zákona a nikoli z důvodu zákonem stanoveného nesplnění osobních podmínek pro výkon funkce považovat za slučitelné s ustanovením čl. 3 odst. 3a směrnice 2002/21/ES?
 (1) Úř. vest. L 108, s. 33.
 (2) Úř. vest. L 337, s. 37.
 (3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. vest. L 281, s. 31).
 (4) C-288/12, EU:C:2014:237


text:
 26.10.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 313/24
 Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2013 — Valeo Vision v. Komise
 (Věc T-457/11) (1)
 (Žaloba na neplatnost - Společný celní sazebník - Zařazení do kombinované nomenklatury - Sazební číslo - Neexistence osobního dotčení - Nařizovací akt vyžadující přijetí prováděcích opatření - Nepřípustnost)
 2013/C 313/46
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Valeo Vision (Bobigny, Francie) (zástupce: R. Ledru, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, B. R. Killmann a L. Keppenne, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) č. 603/2011 ze dne 20. června 2011 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (Úř. věst. L 163, s. 10).
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Společnost Valeo Vision ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 (1) Úř. věst. C 298, 8.10.2011.


text:
 26.10.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 354/21
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Cantabria (Španělsko) dne 7. srpna 2015 – Liberbank, S.A. v. Rafael Piris del Campo
 (Věc C-431/15)
 (2015/C 354/24)
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Audiencia Provincial de Cantabria – Sección 4
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelka: Liberbank, S.A.
 Odpůrce: Rafael Piris del Campo
 Předběžné otázky
 1)
 Je omezení zpětné účinnosti neplatnosti zneužívající klauzule o minimálním úroku vložené do spotřebitelské smlouvy v souladu se zásadou nezávazné povahy zneužívajících klauzulí a s články 6 a 7 směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách?
 2)
 Je zachování účinků založených klauzulí o minimálním úroku vloženou do spotřebitelské smlouvy, která byla prohlášena za neplatnou z důvodu zneužívající povahy, v souladu s články 6 a 7 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách?
 3)
 Je omezení zpětné účinnosti neplatnosti zneužívající klauzule o minimálním úroku vložené do spotřebitelské smlouvy z důvodu zjištění rizika závažného narušení hospodářského veřejného pořádku a dobré víry v souladu s články 6 a 7 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách?
 4)
 Pokud bude odpověď na předchozí otázku kladná, má se při uplatňování individuálních nároků směřujících k prohlášení neplatnosti zneužívající klauzule vložené do spotřebitelské smlouvy mít za to, že je s články 6 a 7 směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách slučitelné, aby bylo riziko vážného narušení hospodářského veřejného pořádku předpokládáno, nebo má být toto riziko posuzováno s přihlédnutím ke konkrétním hospodářským údajům, z nichž lze vyvodit, jaký makroekonomický dopad vznikne v případě, že bude neplatnosti zneužívající klauzule přiznána zpětná účinnost?
 5)
 Má se při uplatňování individuálních nároků směřujících k prohlášení neplatnosti zneužívající klauzule vložené do spotřebitelské smlouvy mít za to, že je s články 6 a 7 směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách slučitelné, aby bylo riziko vážného narušení hospodářského veřejného pořádku posuzováno s přihlédnutím k hospodářským účinkům případného uplatnění individuálních nároků ze strany velkého množství spotřebitelů? Nebo má být toto riziko naopak posuzováno s přihlédnutím k hospodářským dopadům konkrétního individuálního nároku uplatněného spotřebitelem, který se projeví v oblasti hospodářství?
 6)
 Pokud bude odpověď na třetí otázku kladná, je s články 6 a 7 směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách slučitelné, aby bylo při posuzování dobré víry obecně přezkoumáváno jednání blíže neurčeného prodávajícího nebo poskytovatele?
 7)
 Nebo je naopak s ohledem na výklad článku 6 směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách nutné, aby byla tato dobrá víra přezkoumávána a posuzována v každém konkrétním případě zvlášť a s přihlédnutím ke konkrétnímu způsobu, jakým daný prodávající nebo poskytovatel postupoval při uzavírání smlouvy či vkládání zneužívající klauzule do smlouvy?
 (1) Úř. věst. L 95, s. 29.


text:
 4.5.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 129/31
 Žaloba podaná dne 14. ledna 2013 — CK v. Komise
 (Věc F-3/13)
 2013/C 129/57
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: CK (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení posudku o vývoji služebního postupu žalobce.
 Návrhová žádání žalobce
 —
 Zrušit posudek o vývoji služebního postupu za rok 2011, který byl vyhotoven den 14. února 2012 a s konečnou platností stanoven dne 9. března 2012,
 —
 uložit Komisi, aby zaplatila částku 5 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy způsobené tímto posudkem,
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


text:
 19.9.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 343/45
 Žaloba podaná dne 29. července 2016 – sheepworld v. EUIPO (Beste Mama)
 (Věc T-422/16)
 (2016/C 343/61)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: sheepworld AG (Ursensollen, Německo) (zástupce: S. von Rüden, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Beste Mama“ – Přihláška č. 14 169 304
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. května 2016, ve věci R 95/2016–4
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.
 Dovolávanýžalobní důvod
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 26.10.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 354/42
 Žaloba podaná dne 31. srpna 2015 – LG Electronics v. OHIM – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO)
 (Věc T-500/15)
 (2015/C 354/51)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Korejská republika) (zástupce: M. Graf, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlín, Německo)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Přihlašovatel sporné ochranné známky: žalobkyně
 Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „VIEWTY PRO“ – přihláška č. 9 125 071
 Řízení před OHIM: námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. června 2015 ve věci R 1940/2014-2
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí,
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


text:
 25.5.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 147/27
 Žaloba podaná dne 21. března 2013 — Benelli Q.J. v. OHIM — Demharter (MOTOBI)
 (Věc T-170/13)
 2013/C 147/49
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Benelli Q.J. Srl (Pesaro, Itálie) (zástupce: P. Lukácsi, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Demharter GmbH (Dillingen, Německo)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 změnil rozhodnutí žalovaného a nařídil zamítnutí návrhu na zrušení podaného účastnicí řízení navrhující zrušení;
 —
 zrušil rozhodnutí žalovaného a vrátil mu věc k novému přezkoumání a novému rozhodnutí v případě, kdyby Tribunál dospěl k závěru, že je nevyhnutelné provést další hloubkový přezkum důkazu o skutečném užívání;
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení žalobkyně.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na zrušení: Slovní ochranná známka „MOTOBI“ pro výrobky zařazené do třídy 12 — Zápis ochranné známky Společenství č. 835 264
 Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Účastnice řízení navrhující zrušení ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zrušení ochranné známky Společenství
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení Rady č. 207/2009


text:
 3.7.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 179/35
 Rozsudek Tribunálu ze dne 11. května 2010 — Abadía Retuerta v. OHIM (CUVÉE PALOMAR)
 (Věc T-237/08) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CUVÉE PALOMAR - Absolutní důvod pro zamítnutí - Ochranné známky vín obsahující zeměpisná označení - Dohoda TRIPS - Článek 7 odst. 1 písm. j) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. j) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
 2010/C 179/59
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Abadía Retuerta, SA (Sardón de Duero, Španělsko) (zástupci: X. Fàbrega Sabaté a M-l. Curell Aguilà, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 2. dubna 2008 (věc R 1185/2007-1) týkajícímu se zápisu slovní ochranné známky CUVÉE PALOMAR jako ochranné známky Společenství
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Abadía Retuerta, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


text:
 20.11.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 284/22
 Žaloba podaná dne 30. srpna 2004 The British Aggregates Association Limited, Healy Bros. Limited a DK Trotter & Sons Limited proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-359/04)
 (2004/C 284/45)
 Jednací jazyk: angličtina
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 30. srpna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství The British Aggregates Association Limited, se sídlem v Lanark (Spojené království), Healy Bros. Limited, se sídlem v Middleton, County Cork (Irsko) a DK Trotter & Sons, se sídlem v Manorhamilton, County Leitrim (Irsko), zastoupenými C. Pounceym, advokátem, a L. Van Den Hendem, právníkem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí Komise K(2004) 1614 konečné ze dne 7. května 2004„State Aid N 2/2004 UK/Aggregates Levy“;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Spojené království zavedlo v roce 2002 Aggregates Levy (dávku z kameniva), poplatek na ochranu životního prostředí z některého kameniva. Rozhodnutím z téhož roku Komise dospěla k závěru, že ustanovení Aggregates Levy nepředstavují státní podporu. Žalobkyně zpochybňuje toto rozhodnutí v souvislosti s jinou věcí projednávanou před Soudem prvního stupně (1), přičemž tvrdí, že Aggregates Levy má nepříznivý vliv na soutěžní postavení jeho členů.
 Dne 5. ledna 2004 uvědomilo Spojené království Komisi o novém režimu úlev od Aggregates Levy pro Severní Irsko. Napadeným rozhodnutím Komise prohlásila nový režim za slučitelný se společným trhem s tím, že zamítla stížnost žalobkyně proti tomuto rozhodnutí, aniž by zahájila formální vyšetřovací řízení.
 Žalobkyně na podporu své žaloby v první řadě uvádí, že dotyčný režim porušuje články 23 a 90 ES, a nemohl tedy být prohlášen za slučitelný se společným trhem. Žalobkyně dále tvrdí, že Komise porušila své vlastní obecné zásady na ochranu životního prostředí (2) tím, že se v tomto ohledu dopustila zjevně nesprávného posouzení, a to: považovala 20 % poměr dávky splatné společnostmi způsobilými pro režim úlev za značný; nesprávně se domnívala, že o novém režimu úlev bylo rozhodnuto, když Aggregate Levy byla přijata, a nesprávně shledala, že tato dávka bude mít značný pozitivní dopad na ochranu životního prostředí.
 Žalobkyně rovněž uvádí, že Komise neuvedla v napadeném rozhodnutí důvody, jak požaduje článek 253 ES, porušila svou povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení a porušila své procesní povinnosti během předběžného šetření.
 (1) Věc T-210/02, zveřejněná v Úř. věst. C 219, 14.9.2002, s. 23.
 (2) Obecné pokyny Společenství o státních podporách na ochranu životního prostředí, Úř. věst. C 37, 3.2.2001, s. 3-15.


text:
 12.9.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 335/37
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 28. června 2016 – UAB „Gelvora“ v. Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba
 (Věc C-357/16)
 (2016/C 335/50)
 Jednací jazyk: litevština
 Předkládající soud
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
 Účastníci původního řízení
 Odvolatelka: UAB „Gelvora“
 Odpůrce: Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba
 Předběžné otázky
 1)
 Vztahuje se směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) na právní vztah mezi společností, na kterou přešla pohledávka na základě smlouvy o postoupení pohledávky, a fyzickou osobou, jíž vznikl odpovídající dluh na základě smlouvy o spotřebitelském úvěru, v případě, kdy uvedená společnost provádí úkony směřující k vymožení dané pohledávky?
 2)
 V případě kladné odpovědi na první otázku, vztahuje se pojem „produkt“ uvedený v čl. 2 písm. c) směrnice na úkony prováděné při vymáhání pohledávky převzaté na základě smlouvy o postoupení pohledávky vůči fyzické osobě, jíž vznikl odpovídající dluh na základě smlouvy o spotřebitelském úvěru uzavřené s původním věřitelem?
 3)
 Vztahuje se uvedená směrnice na právní vztah mezi společností, na kterou přešla pohledávka na základě smlouvy o postoupení pohledávky, a fyzickou osobou, jíž vznikl odpovídající dluh na základě smlouvy o spotřebitelském úvěru, který již byl stanoven pravomocným soudním rozhodnutím, jehož výkonem byl pověřen soudní exekutor, v případě, kdy zmíněná společnost provádí souběžně úkony směřující k vymožení dané pohledávky?
 4)
 V případě kladné odpovědi na třetí otázku, vztahuje se pojem „produkt“ uvedený v čl. 2 písm. c) směrnice na úkony prováděné při vymáhání pohledávky převzaté na základě smlouvy o postoupení pohledávky vůči fyzické osobě, jíž vznikl odpovídající dluh na základě smlouvy o spotřebitelském úvěru uzavřené s původním věřitelem, který již byl stanoven pravomocným soudním rozhodnutím, jehož výkonem byl pověřen soudní exekutor?


text:
 17.10.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 383/18
 Žaloba podaná dne 16. srpna 2016 – Galletas Gullón v. EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)
 (Věc T-456/16)
 (2016/C 383/25)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španělsko) (zástupkyně: M. Escudero Pérez, advokátka)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Hug AG (Malters, Švýcarsko)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Přihlašovatelka sporné ochranné známky: žalobkyně
 Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „GULLON DARVIDA“ – Přihláška č. 11 705 738
 Řízení před EUIPO: námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. června 2016 ve věci R 773/2015-4
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO a další účastnici řízení, vstoupí-li do tohoto řízení, náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 9.3.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 71/11
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de Cassation (Francie) dne 2. ledna 2013 — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières v. Humeau Beaupreau SAS
 (Věc C-2/13)
 2013/C 71/17
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour de Cassation
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelé: Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières
 Odpůrkyně: Humeau Beaupreau SAS
 Předběžná otázka
 Musí být tvarování zadního dílce svršku boty a mykání tohoto svršku a vnější podrážky před jejich sestavením při výrobě obuvi kvalifikováno jako „smontování“ nebo „opracování k dokončení jejich výroby“ ve smyslu bodu VII vysvětlivek k všeobecnému pravidlu 2 a) pro výklad harmonizovaného systému?


text:
 7.12.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 406/39
 Žaloba podaná dne 1. října 2015 – Uribe-Etxebarría Jiménez v. OHIM – Núcleo de comunicaciones y control (SHERPA)
 (Věc T-577/15)
 (2015/C 406/40)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez (Erandio, Španělsko) (zástupkyně: M. Esteve Sanz, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Núcleo de comunicaciones y control, SL [Tres Cantos (Madrid), Španělsko]
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Majitel sporné ochranné známky: Žalobce
 Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka „SHERPA“ – Ochranná známka Společenství č. 1 0 0 00 339
 Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. července 2015 ve věci R 1135/2014-2
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 uložil OHIM a případně vedlejší účastnici řízení náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 63 odst. 1, čl. 64 odst. 1 a čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009;
 —
 porušení čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 a pravidla 22 nařízení č. 2868/95;
 —
 porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení č. 207/2009.


text:
 10.12.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 362/19
 Žaloba podaná dne 29. září 2011 — Evonik Industries v. OHIM — Impulso Industrial Alternativo (Impulso creador)
 (Věc T-529/11)
 2011/C 362/28
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evonik Industries AG (Essen, Německo) (zástupce: J. Albrecht, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Impulso Industrial Alternativo, SA (Madrid, Španělsko)
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. června 2011 ve věci R 1101/2010-2; a
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Impulso creador“ pro různé zboží a služby, mezi nimiž jsou služby ve třídách 35, 36, 37 a 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6146187
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastník řízení před odvolacím senátem
 Namítaná ochranná známka nebo označení: španělský zápis č. 26933891 obrazové ochranné známky „IMPULSO“pro služby zařazené do tříd 35 a 42, zápis č. 4438206 obrazové ochranné známky Společenství „IMPULSO“ pro služby zařazené do tříd 35 a 42
 Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát správně neposoudil odlišný celkový dojem kolidujících ochranných známek


text:
 25.6.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 186/7
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. května 2011 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
 (Věc C-206/10) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 4 odst. 1 písm. a) - Nařízení (EHS) č. 1612/68 - Článek 7 odst. 2 - Dávky poskytované německými spolkovými zeměmi nevidomým, neslyšícím a postiženým - Podmínka bydliště)
 2011/C 186/12
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: V. Kreuschitz, zmoněnec)
 Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a C. Blaschke, zmocněnci)
 Vedlejší účastník podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupce: M. Noort, zmocněnec)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2) a čl. 4 odst. 1 písm. a) ve spojení s hlavou III kapitolou 1 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2) — Vnitrostátní právní úprava, která podřizuje poskytnutí dávek spolkových zemí ve prospěch postižených osob a slepých osob podmínce, že příjemce má bydliště v dotyčné spolkové zemi — Dávky uvedené v příloze II oddíle III nařízení (EHS) č. 1408/71 — Pojem „zvláštní nepříspěvková dávka“
 Výrok
 1)
 Spolková republika Německo tím, že podřídila přiznání dávek, poskytovaných na základě předpisů spolkových zemí nevidomým, neslyšícím a postiženým, osobám, pro které je Spolková republika Německo příslušným členským státem, podmínce bydliště nebo obvyklého pobytu v dotyčné spolkové zemi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 647/2005 ze dne 13. dubna 2005, ve spojení s kapitolou 1 hlavy III tohoto nařízení, a čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství.
 2)
 Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


text:
 26.1.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 26/25
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itálie) dne 7. listopadu 2012 — Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas v. Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
 (Věc C-497/12)
 2013/C 26/49
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas
 Žalovaný: Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
 Předběžné otázky
 1)
 Brání zásady svobody usazování, zákazu diskriminace a ochrany hospodářské soutěže podle článků 49 a násl. SFEU takové vnitrostátní právní úpravě, která oprávněnému lékárníkovi zapsanému do příslušné profesní komory, který však není majitelem prodejny zahrnuté do organizačního plánu, nedovoluje, aby mohl v paralékárně, které je majitelem, distribuovat formou maloobchodu rovněž léčivé přípravky vázané na lékařský předpis na „tzv. bílém receptu“, tedy které nehradí SSN, ale jsou plně hrazeny občanem, a která zároveň v této oblasti stanoví zákaz prodeje určitých kategorií léčivých přípravků a omezení počtu prodejen, jež je možno zřídit na území státu?
 2)
 Musí se článek 15 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že se v něm stanovená zásada uplatní bez omezení i na povolání lékárníka, aniž by veřejný zájem spojený s výkonem tohoto povolání odůvodňoval, pokud jde o prodej léčiv uvedených v předchozím bodě 1, jiný režim pro majitele lékáren než pro majitele paralékáren?
 3)
 Musí se články 102 a 106 SFEU vykládat v tom smyslu, že se zákaz zneužití dominantního postavení uplatní bez omezení na povolání lékárníka, neboť lékárník, který je majitelem tradiční lékárny a který prodává léčiva na základě dohody se státní zdravotní službou, je zvýhodněn zákazem platícím pro majitele paralékáren prodávat léčiva třídy C, aniž by takovéto zvýhodnění bylo odůvodněno nepochybnými zvláštnostmi povolání lékárníka plynoucími z veřejného zájmu na ochraně zdraví občanů?


text:
 10.3.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 56/3
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. ledna 2007 – Salzgitter Mannesmann GmbH, původně Mannesmannröhren-Werke GmbH v. Komise Evropských společenství
 (Věc C-411/04 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelová dohoda - Trh s bezešvými ocelovými trubkami - Spravedlivý proces - Důkazy anonymního původu - Pokuta - Spolupráce - Rovné zacházení)
 (2007/C 56/05)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Salzgitter Mannesmann GmbH, původně Mannesmannröhren-Werke GmbH (zástupci: M. Klusmann a F. Wiemer, Rechtsanwälte)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Whelan a H. Gading, zmocněnci, H.-J. Freund, Rechtsanwalt)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 8. července 2004, Mannensmannröhren-Werke v. Komise (T-44/00), v rozsahu, v němž zamítl žalobu na neplatnost proti rozhodnutí Komise 2003/382/ES ze dne 8. prosince 1999, v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (Věc IV-1/35.860.B – bezešvé ocelové trubky) (Úř. věst. L 140, s. 1) – Právo na spravedlivý proces – Nesprávné použití článku 81 ES – Zásada rovného zacházení.
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Společnosti Salzgitter Mannesmann GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 273, 6.11.2004.


text:
 26.1.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 22/6
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Tomás Salazar Brier v. Komise Evropských společenství
 (Věc C-9/06 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Úředníci - Odměna - Příspěvek za práci v zahraničí - Podmínka stanovená v čl. 4 odst. 1 písm. a) druhé odrážce přílohy VII služebního řádu - Pojem „práce konaná pro některý jiný stát“)
 (2008/C 22/10)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Tomás Salazar Brier (zástupci: R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez a A. Sayagués Torres, advokáti)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall, zmocněnec, J. Gutiérrez Gisbert, J. Rivas Andrés a M. Canal, advokáti)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 25. října 2005, Salazar Brier v. Komise (T-83/03), kterým byla zamítnuta žaloba směřující ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 24. února 2003, jímž se konkludentně zamítá stížnost navrhovatele, a ze dne 24. března 2003, jímž se zamítá výslovně, jimiž se mu zamítá nárok na příspěvek za práci v zahraničí stanovený v článku 4 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropských společenství, jakož i na příspěvky s ním spojené
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Tomási Salazar Brierovi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


text:
 30.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 331/30
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. prosince 2006 – Westfalen Gassen Nederland v. Komise
 (Věc T-303/02) (1)
 („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Nizozemský trh s průmyslovými a medicinálními plyny - Určování cen - Důkaz o účasti v kartelové dohodě - Důkaz o distancování se - Zásady zákazu diskriminace a proporcionality - Stanovení výše pokut“)
 (2006/C 331/66)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Westfalen Gassen Nederland BV (Deventer, Nizozemsko) (zástupci: M. Essers a M. Custers, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: A. Bouquet, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2003/207/ES ze dne 24. července 2002 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc COMP/E 3/36.700 – Průmyslové a medicinální plyny) (Úř. věst. 2003, L 84, s. 1) a podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Westfalen Gassen Nederland BV ponese vlastní náklady řízení a ukladá se jí rovněž náhrada tří čtvrtin nákladů vynaložených Komisí. Komise ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 305, 7.12.2002.


text:
 27.1.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 20/8
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – K. P. Marinopoulos – Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
 (Věc C-476/06)
 (2007/C 20/11)
 Jednací jazyk: řečtina
 Předkládající soud
 Efeteio Athinon
 Účastnice původního řízení
 Odvolatelka: K. P. Marinopoulos – Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon
 Odpůrkyně: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
 Předběžné otázky
 1)
 Představuje odmítnutí podniku zaujímajícího dominantní postavení uspokojit plně objednávky, které jsou mu zaslány velkoobchodníky s farmaceutickými výrobky, když toto odmítnutí vede k omezení vývozní činnosti těchto velkoobchodníků, a tím i k omezení škody způsobené paralelním obchodem, samo o sobě zneužití ve smyslu článku 82 ES? Je odpověď na tuto otázku ovlivněna skutečností, že paralelní obchod je pro velkoobchodníky velmi výnosný vzhledem k rozdílným cenám existujícím v rámci Evropské unie z důvodu státního zásahu, nebo jinak řečeno, skutečností, že trh s farmaceutickými výrobky nevykazuje podmínky čisté hospodářské soutěže, nýbrž se naopak vyznačuje zvýšeným stupněm státního zásahu? Platí konečně, že vnitrostátní soud je povinen použít pravidla Společenství týkající se hospodářské soutěže stejným způsobem na trhy, které fungují v rámci režimu hospodářské soutěže, a na trhy, na kterých je hospodářská soutěž narušena zásahem státu?
 2)
 Jak má být eventuální zneužití posuzováno, jestliže Soudní dvůr rozhodne, že omezení paralelního obchodu z výše uvedených důvodů nepředstavuje zneužití vždy, když je provedeno podnikem v dominantním postavení?
 Obzvláště:
 2.1
 Je vhodné použít kritérium procentního podílu, o který je překročena běžná národní spotřeba, nebo kritérium škody, kterou utrpí podnik v dominantním postavení ve vztahu ke svému celkovému obratu a celkovému zisku? V případě kladné odpovědi, jakým způsobem je třeba určit úroveň procentuálního překročení a výši škody – škody brané jako určitý procentní podíl z obratu a celkového zisku –, nad kterou dotčené jednání může být kvalifikováno jako zneužití?
 2.2
 Je třeba zaujmout přístup založený na zvážení zájmů a v kladném případě, jaké zájmy musí být takto zváženy?
 Konkrétněji:
 a)
 Má na odpověď vliv skutečnost, že pacient – konečný spotřebitel získá omezenou hospodářskou výhodu z paralelního obchodu?
 b)
 Je třeba vzít v úvahu zájmy orgánů sociálního zabezpečení na získání levnějších léků, a pokud ano, do jaké míry?
 2.3
 Jaká jiná kritéria a jaké jiné přístupy mohou být považovány v projednávaném případě za vhodné?


text:
 17.12.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 370/15
 Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. října 2011 — Evropská komise v. Řecká republika
 (Věc C-601/10) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/50/EHS a 2004/18/ES - Veřejné zakázky na služby - Doplňkové služby katastrální evidence a územního plánování - Vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky)
 2011/C 370/25
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Patakia a D. Kukovec, zmocněnci)
 Žalovaná: Řecká republika (zástupci: S. Chala a D. Tsagkaraki, zmocněnci)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 8 a čl. 11 odst. 3 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322), jakož i článku 20 a čl. 31 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132) — Udělení zakázky bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky — Smlouva na doplňkové služby katastrální evidence a územního plánování — Obce Vasilikon, Kassandras, Egnatiias a Arethousas
 Výrok
 1)
 Řecká republika tím, že za použití vyjednávacího řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky udělila veřejné zakázky, jejichž předmětem jsou doplňkové služby katastrální evidence a územního plánování, které nebyly uvedeny v původní smlouvě uzavřené obcemi Vasiliki, Kassandra, Egnatia a Arethousa, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 8 a čl. 11 odst. 3 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/52/ES ze dne 13. října 1997, jakož i z článku 20 a čl. 31 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby.
 2)
 Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 63, 26.2.2011.


text:
 12.10.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 298/10
 Žaloba podaná dne 21. srpna 2013 — Sea Handling v. Komise
 (Věc T-456/13)
 2013/C 298/17
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Sea Handling SpA (Somma Lombardo, Itálie) (zástupci: B. Nascimbene a M. Merola, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí, kterým Komise zamítla Sea Handling SpA přístup k dokumentům uvedeným v žádosti ze dne 27. února 2013;
 —
 nařídil Komisi předložit vyžadované dokumenty žalobkyni;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise, které zamítá přístup žalobkyně k dokumentům v její dispozici, které se týkají správního řízení, které vedlo k přijetí rozhodnutí Komise ze dne 19. prosince 2012 o navýšení kapitálu uskutečněného společností SEA S.p.A ve prospěch SEA Handling (řízení SA.21420 — Itálie/SEA Handling).
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.
 1)
 První žalobní důvod vycházející z procesních pochybení
 —
 v této souvislosti se poukazuje na čl. 7 odst. 1 a 3 a čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43), jakož i na články 41 a 47 Listiny základních práv Evropské unie, protože zaprvé řízení, které vedlo ke přijetí napadeného rozhodnutí, zahrnovalo neodůvodněná období nečinnosti a nepřiměřeně odůvodněná odročení a zadruhé nedodržení stanovených lhůt porušilo právo žalobkyně na obhajobu.
 2)
 Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001
 —
 v této souvislosti žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí obsahuje zjevně nesprávné posouzení a porušení povinnosti uvést odůvodnění v rozsahu, v němž vychází ze zásady, že přístup k dokumentům by vážně poškodil vyšetřování Komise, jakož i již uzavřená šetření, a to aniž by se upřesnila povaha dotčené újmy.
 3)
 Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001
 —
 v této souvislosti se uvádí, že napadené rozhodnutí obsahuje zjevně nesprávné posouzení a porušení povinnosti uvést odůvodnění v rozsahu, v němž tvrdí, že vyhovění žádosti žalobkyně o přístup by poškodilo obchodní zájmy stěžovatele, aniž by vysvětlilo, o jaké zájmy se jedná, čímž se nepřímo poškozuje kontrolní řízení v oblasti státní podpory, jelikož se zaměňují soukromé zájmy a veřejný zájem spojený s řádným průběhem vyšetřování a velmi široce se vykládají zájmy chráněné čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení.
 4)
 čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001 a zásady proporcionality
 —
 v této souvislosti se uvádí, že napadené rozhodnutí nedostatečně přezkoumává možnost přiznat žalobkyni přístup pouze k části žádaných dokumentů.
 5)
 pátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení č. 1049/2001 a zásady proporcionality s ohledem na článek 42 Listiny základních práv Evropské unie
 —
 v této souvislosti se uvádí, že napadené rozhodnutí obsahuje nedostatečné vyhodnocení výjimek uplatněných s ohledem na veřejný zájem. Konkrétně Komise zamítla přístup k dokumentům bez přihlédnutí k existenci vyššího veřejného zájmu spojeného se zveřejněním žádaných dokumentů a bez podhodnocení konkrétních účinků, které by takové zveřejnění mělo na obchodní zájmy třetích osob a vyšetřování chráněné čl. 4 odst. 2 citovaného nařízení.


text:
 4.8.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 183/22
 Žaloba podaná dne 31. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Švédské království
 (Věc C-257/07)
 (2007/C 183/37)
 Jednací jazyk: švédština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Kukovec a K. Nyberg, jako zmocněnci)
 Žalované: Švédské království
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Švédské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES (1) ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, nebo v každém případě tím, že o těchto předpisech Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;
 —
 uložit Švédskému království náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta stanovená pro provedení směrnice uplynula dne 31. ledna 2006.
 (1) Úř. věst. L 134, s. 1.


text:
 16.3.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 79/8
 Žaloba podaná dne 20. prosince 2012 — Evropská komise v. Polská republika
 (Věc C-598/12)
 2013/C 79/14
 Jednací jazyk: polština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch, O. Beynet a K. Herrmann)
 Žalovaná: Polská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 konstatovat, že Polská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 2 body 1, 22, 32 a 33, čl. 3 odst. 7, 8 a 13, čl. 6 odst. 1 a 3, čl. 9 jakož i článkem 13 a článkem 14, články 17 až 23, článkem 10 a článkem 11, čl. 16 odst. 1 a 2, čl. 26 odst. 2 písm. b), c) a d) třetí a čtvrtou větou, článkem 29, čl. 38 odst. 1 až 4, čl. 39 odst. 1 až 4, čl. 40 odst. 1 až 3 a 5 až 7 jakož i s přílohou I body 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES nebo v každém případě tím, že Komisi o uvedených předpisech v plném rozsahu neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku s čl. 49 odst. 1 této směrnice;
 —
 uložit Polské republice podle čl. 260 odst. 3 SFEU zaplacení penále za nesplnění povinnosti informovat o provedení směrnice 2009/72/ES ve výši 84 378,24 eur denně, ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci;
 —
 uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice 2009/72/ES uplynula dne 3. března 2011.


text:
 8.9.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 303/31
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 9. července 2014 – Belgický stát v. Nathalie De Fruytier
 (Věc C-334/14)
 2014/C 303/39
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour d'appel de Mons
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Belgický stát
 Žalovaná: Nathalie De Fruytier
 Předběžné otázky
 1)
 Brání článek 13 část A odst. 1 písm. b) a c) šesté směrnice o DPH (1), aby byla přeprava vzorků a orgánů pro účely lékařské analýzy nebo lékařské a léčebné péče, provedená nezávislou třetí osobou, jejíž služby jsou zahrnuty v náhradě nákladů sociálního zabezpečení ve prospěch nemocnic a laboratoří, osvobozena od DPH z důvodu služeb úzce souvisejících se službami lékařské povahy, tedy se službami, jejichž cílem je diagnostikovat, léčit a v co největším možném rozsahu uzdravovat nemoci nebo zdravotní obtíže?
 2)
 Může být v souladu s čl. 13 části A odst. 1 písm. b) a c) šesté směrnice o DPH osvobozena od daně činnost přepravy vzorků a orgánů pro účely lékařské analýzy nebo lékařské a léčebné péče, provedená nezávislou třetí osobou, jejíž služby jsou zahrnuty v náhradě nákladů sociálního zabezpečení ve prospěch nemocnic a laboratoří s cílem provedení lékařských rozborů?
 3)
 Musí být pojem další řádně uznaná zařízení téže povahy, uvedený v čl. 13 části A odst. 1 písm. b) šesté směrnice, vykládán v tom smyslu, že zahrnuje soukromé společnosti, jejichž služby spočívají v přepravě vzorků humánního původu pro účely analýzy nutné pro dosažení léčebných cílů sledovaných nemocnicemi a léčebnými zařízeními?
 (1) Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23).


text:
 25.8.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 282/13
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba v. Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE
 (Věc C-314/13) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Bělorusku - Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Výjimky - Úhrada honorářů za právní služby - Posuzovací pravomoc příslušného vnitrostátního orgánu - Právo na účinnou soudní ochranu - Nezákonný způsob nabytí finančních prostředků - Neexistence“)
 2014/C 282/18
 Jednací jazyk: litevština
 Předkládající soud
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba
 Žalovaní: Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE
 Výrok
 1)
 Článek 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 765/2006 ze dne 18. května 2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 84/2011 ze dne 31. ledna 2011 a nařízení Rady (EU) č. 588/2011 ze dne 20. června 2011, musí být vykládán v tom smyslu, že při rozhodování o žádosti o udělení výjimky podané podle tohoto ustanovení za účelem podání žaloby, jejímž předmětem je zpochybnění legality omezujících opatření stanovených Evropskou unií, nemá příslušný vnitrostátní orgán neomezenou posuzovací pravomoc, nýbrž musí při výkonu svých pravomocí respektovat práva zakotvená v čl. 47 druhém pododstavci druhé větě Listiny základních práv Evropské unie, jakož i zásadní charakter právního zastoupení při podání takové žaloby k Tribunálu Evropské unie.
 Příslušný vnitrostátní orgán je oprávněn ověřit, zda jsou finanční prostředky, o jejichž uvolnění se žádá, výlučně učeny k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb. Může rovněž stanovit podmínky, které považuje za vhodné zejména k zajištění toho, aby cíl uložených sankcí nebyl zmařen a udělená výjimka nebyla zneužita.
 2)
 Článek 3 odst. 1 písm. b) nařízení č. 765/2006, ve znění prováděcího nařízení č. 84/2011 a nařízení č. 588/2011, musí být vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace v původním řízení, kdy zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů je založeno na uvedeném nařízení, musí být udělení výjimky ze zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů za účelem úhrady právních služeb posuzováno podle tohoto ustanovení, které neobsahuje žádný odkaz na původ finančních prostředků a jejich případné nezákonné nabytí.
 (1) Úř. věst. C 233, 10. 8. 2013.


text:
 31.8.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 252/45
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 26. června 2013 — Di Prospero v. Komise
 (Věc F-12/12) (1)
 (Veřejná služba - Jmenování - Úspěch ve výběrovém řízení v návaznosti na výzvu, aby se žalobkyně účastnila výběrového řízení za účelem výkonu rozsudku - Jmenování do platové třídy se zpětnou účinností)
 2013/C 252/78
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Rita Di Prospero (Brusel, Belgie) (zástupci: Mes S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, avocats)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. J. Currall a Mme B. Eggers, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení implicitního rozhodnutí Komise, kterým se zamítá žádost žalobkyně týkající se jejího zařazení do platové třídy AD 11 se zpětnou účinností k 1. lednu 2010 a návrh na náhradu údajně vzniklé škody.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí Evropské komise ze dne 8. října 2011, kterým odmítla zařadit R. Di Prospero do platové třídy AD 11 od 1. ledna 2010, se zrušuje.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené R. Di Prospero.
 (1) Úř. věst. C 138, 12.5.2012, s 32.


text:
 9.2.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 37/2
 Kasační opravný prostředek podaný dne 2. listopadu 2007 SELEX Sistemi Integrati SpA, původně Alenia Marconi Systems SpA proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 29. srpna 2007 ve věci T-186/05, SELEX Sistemi Integrati SpA v. Komise Evropských společenství
 (Věc C-481/07 P)
 (2008/C 37/02)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): SELEX Sistemi Integrati SpA, původně Alenia Marconi Systems SpA (zástupci: F. Sciaudone, R. Sciaudone a A. Neri, advokáti)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit usnesení Soudu prvního stupně vydané dne 29. srpna 2007 ve věci T-186/05 a vrátit věci Soudu k dalšímu řízení ve světle názoru Soudního dvora,
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i řízení ve věci T-186/05.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu svých návrhových žádání navrhovatelka uplatňuje:
 a)
 nesprávné vyloučení nákladů advokáta uvedených v rámci věci T-155/04 z pojmu nenahraditelné škody. Podle navrhovatelky Soud:
 —
 nesprávně pochopil žalobu na náhradu škody jako pokus „změnit rozhodnutí o nákladech řízení, které je součástí rozsudku“ ve věci T-155/04,
 —
 nesprávně vyložil články 87 a následující jednacího řádu Soudu ve vztahu k zásadám v oblasti náhrady škody,
 —
 nesprávně se domníval, že judikatura Montorio byla na projednávaný případ použitelná.
 b)
 nesprávný postup Soudu, protože vyloučil náklady advokáta vynaložené v rámci správního předběžného řízení z pojmu nenahraditelné škody. Nesprávný postup Soudu podle navrhovatelky spočívá ve skutečnosti, že vyložil a použil články 87 a následující jednacího řádu ve vztahu k řízení o náhradě škody, které vůbec nepatří do jejich působnosti,
 c)
 zkreslení důkazů předložených navrhovatelkou. Soud nesprávně analyzoval spis předložený navrhovatelkou a přílohy, které se v něm nacházejí,
 d)
 nelogický a protichůdný charakter odůvodnění a porušení judikatury Společenství v oblasti náhrady škody. Soud totiž nesprávně uplatnil zásady uvedené v rozsudcích Mulder a další v. Rada a Komise (C-104/89 a C-37/90) (1) a Agraz a další v. Komise (C-243/05 P) (2)
 e)
 porušení článku 44 jednacího řádu Soudu. Podle názoru navrhovatelky ze správného výkladu tohoto ustanovení nevyplývá, že žaloba musí „povinně“ obsahovat návrhy důkazů, ale že je ustanovení naopak založeno na pojmu „možnosti“ v tom smyslu, že účastník řízení je povinen předložit důkazy pouze tehdy, je-li to možné,
 f)
 nedostatek odůvodnění týkající se škody způsobené navrhovatelce z důvodu porušení zásady přiměřené délky správního řízení. Soud totiž neodůvodnil zamítnutí žádosti o náhradu škody týkající se tohoto zvláštního porušení, na které navrhovatelka poukázala,
 g)
 zkreslení tvrzení a důkazů, jakož i nelogické odůvodnění a odůvodnění v rozporu s judikaturou Společenství v oblasti náhrady nemajetkové újmy. Soud nemohl použít argumenty týkající se výlučně vyloučení anebo nepřidělení zakázek na dodávku zboží k tomu, aby zamítl žádost o náhradu škody týkající se porušení zásady přiměřené délky správního řízení anebo porušení úlohy dohledu Komise.
 (1) Rozsudek ze dne 27. ledna 2000, Recueil, s. I-203.
 (2) Rozsudek ze dne 9. listopadu 2006, Sb. rozh. s. I-10833.


text:
 7.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 267/5
 Složení přísahy nových členů Soudu prvního stupně
 2009/C 267/09
 Pan Kanninen, který byl jmenován soudcem Soudu prvního stupně Evropských společenství rozhodnutím Rady Evropské unie ze dne 25. února 2009 (1) na období od 1. září 2009 do 31. srpna 2010, a p. Schwarcz, který byl jmenován soudcem Soudu prvního stupně Evropských společenství rozhodnutím Rady Evropské unie ze dne 8. července 2009 (2) na období od 7. října 2009 do 31. srpna 2010, složili dne 6. října 2009 přísahu před Soudním dvorem.
 (1) Úř. věst. L 56, 28.2.2009, s. 17.
 (2) Úř. věst. L 181, 14.7.2009, s. 25.


text:
 6.8.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 193/29
 Žaloba podaná dne 28. ledna 2005 Anke Kröppelin proti Radě Evropské unie
 (Věc T-54/05)
 (2005/C 193/48)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. ledna 2005 žaloba podaná proti Radě Evropské unie Anke Kröppelin, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupenou Sébastienem Orlandim, Xavierem Martinem, Albertem Coolenem, Etiennem Marchalem a Jean-Nöelem Louisem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 1.
 zrušil rozhodnutí Rady, kterým se zamítá návrh žalobkyně na zrušení rozhodnutí Rady nepřiznat žalobkyni příspěvek za práci v zahraničí a odvozená práva;
 2.
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobní důvody, jichž se žalobkyně dovolává, jsou totožné s žalobními důvody, jichž se tatáž žalobkyně dovolává ve věci T-408/04 (1).
 (1) Úř. věst. C 300, 4.12.2004, s. 50.


text:
 11.3.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 60/11
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (šestého senátu)
 ze dne 12. ledna 2006
 ve věci C-118/05: Komise Evropských společenství proti Portugalské republice (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/60/ES - Činnost Společenství v oblasti vodní politiky - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
 (2006/C 60/22)
 Jednací jazyk: portugalština
 Ve věci C-118/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 10. března 2005, Komise Evropských společenství (zmocněnci: A. Caeiros a S. Pardo Quintillán) proti Portugalské republice (zmocněnec: L. Fernandes), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení J. Malenovský, předseda, J.-P. Puissochet a A. Ó Caoimh (zpravodaj), soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 12. ledna 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Portugalská republika tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, nesplnila povinnosti, která pro ni vyplývají z této směrnice.
 2)
 Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 106, 30.4.2005; Zvl. vyd. 15/05, s. 275.


text:
 3.9.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 217/22
 USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA
 (čtvrtého senátu)
 ze dne 21. června 2005
 ve spojených věcech C-162/03, C-185/03, C-44/04, C-45/04, C-223/04, C-224/04, C-271/04 a C-272/04 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano): Azienda Agricola Balconi (ex Guido) proti Regione Lombardia a dalším a Azienda Agricola Schnabl Rosa a další proti Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura a dalším (1)
 (Mléko a mléčné výrobky - Doplňková dávka na mléko - Nařízení (EHS) č. 856/84 a č. 3950/92 - Referenční množství - Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Správní sankce - Podmínky)
 (2005/C 217/43)
 Jednací jazyk: italština
 Ve spojených věcech C-162/03, C-185/03, C-44/04, C-45/04, C-223/04, C-224/04, C-271/04 a C-272/04, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané Tribunale di Milano (Itálie) (C-162/03), rozhodnutím ze dne 21. února 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 7. dubna 2003, Tribunale di Tolmezzo (Itálie) (C-185/03, C-271/04 a C-272/04), rozhodnutími ze dne 16. dubna 2003 a 16. června 2004, došlými Soudnímu dvoru dne 5. května 2003 a 25. června 2004, a Tribunale di Gorizia (Itálie) (C-44/04, C-45/04, C-223/04 a C-224/04), rozhodnutími ze dne 18. prosince 2003 a 7. dubna 2004, došlými Soudnímu dvoru dne 4. února 2004 a 28. května 2004, v řízeních Azienda Agricola Balconi Andrea (ex Guido) (C-162/03) proti Regione Lombardia, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) a Azienda Agricola Schnabl Rosa (C-185/03), Azienda Agricola Bogar Roberto e Andrea (C-44/04 a C-224/04), Azienda Agricola Bressan Aldo (C-45/04 a C-223/04), Azienda Agricola Di Doi Elena (C-271/04), Azienda Agricola Piemonte Franco (C-272/04) proti Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Cospalat FVG, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, N. Colneric (zpravodaj) a M. Ilešič; soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 21. června 2005 usnesení, jehož výrok je následující:
 Doplňková dávka zavedená v odvětví mléka a mléčných výrobků článkem 5c nařízení Rady (EHS) č. 804/68 ze dne 27. června 1968 o společné organizaci trhu v odvětví mléka a mléčných výrobků ve znění vycházejícím z článku 1 nařízení Rady (EHS) č. 856/84 ze dne 31. března 1984, a články 1 až 4 nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 ze dne 28. prosince 1992, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků, nemá charakter správní sankce ve smyslu článku 5 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství.
 (1) Úř. věst. C 135, 7.6.2003.
 Úř. věst. C 146, 21.6.2003.
 Úř. věst. C 85, 3.4.2004.
 Úř. věst. C 228, 11.9.2004.
 Úř. věst. C 201, 7.8.2004.


text:
 4.5.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 146/36
 Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2015 – Naazneen Investments v. OHIM – Energy Brands (SMART WATER)
 (Věc T-250/13) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka SMART WATER - Skutečné užívání - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost (uvést) odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
 (2015/C 146/49)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Naazneen Investments Ltd (Limassol, Kypr) (zástupci: P. Goldenbaum, I. Rohr a T. Melchert, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Pohlmann, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Energy Brands, Inc. (New York, New York, Spojené státy americké) (zástupci: S. Malynicz, barrister, a D. Stone, solicitor)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. února 2013 (věc R 1101/2011-2) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Energy Brands, Inc. a Naazneen Investments Ltd.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti Naazneen Investments Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


text:
 21.3.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 69/17
 Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2008 Fornaci Laterizi Danesi SpA proti usnesení Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 9. září 2008 ve věci T-224/08, Fornaci Laterizi Danesi SpA v. Komise Evropských společenství
 (Věc C-498/08 P)
 (2009/C 69/31)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fornaci Laterizi Danesi SpA (zástupci: M. Salvi, L. de Nora, M. Manganiello, P. Rivetta, advokáti)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)
 —
 zrušit usnesení Soudu prvního stupně (T-224/08) ze dne 9. září 2008, oznámené faxem ze dne 12. září 2008, a vrátit věc Soudu prvního stupně, aby rozhodl ve věci samé;
 —
 podpůrně, v případě, že se věc nevrátí Soudu, přijmout návrhová žádání formulovaná navrhovatelkou v prvním stupni;
 —
 v každém případě uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Právně nesprávné předpoklady, nesprávné odůvodnění, nesprávné použití dotčené právní normy, nedostatečné dokazování (články 230 pátý pododstavec ES, 249 ES a 254 ES, rovněž ve spojení s článkem 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod).


text:
 2.8.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 197/19
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. června 2008 – Hoechst v. Komise
 (Věc T-410/03) (1)
 („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh sorbátů - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Metoda stanovení pokut - Povinnost odůvodnění - Závažnost a doba trvání protiprávního jednání - Přitěžující okolnosti - Zásada non bis in idem - Spolupráce během správního řízení - Přístup ke spisu - Doba trvání řízení“)
 (2008/C 197/31)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Hoechst GmbH, dříve Hoechst AG (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupci: původně M. Klusmann a V. Turner, poté M. Klusmann, V. Turner a M. Rüba, a nakonec M. Klusmann a V. Turner, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně W. Mölls, O. Beynet a K. Mojzesowicz, poté W. Mölls a K. Mojzesowicz, zmocněnci, ve spolupráci s A. Böhlkem, advokátem)
 Předmět věci
 Návrh směřující ke zrušení, v rozsahu, v jakém se týká žalobkyně, rozhodnutí Komise 2005/493/ES, ze dne 1. října 2003 související s jednáním [v řízení] podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru proti Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries, Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd a Ueno Fine Chemicals Industry, Ltd (Případ č. C.37.370 – Sorbity) [(věc COMP/E-1/37.370 – Sorbáty] (shrnutí v Úř. věst. L 182, 2005, s. 20) nebo podpůrně návrh na přiměřené snížení pokuty uložené žalobkyni.
 Výrok rozsudku
 1)
 Částka pokuty uložené Hoechst GmbH je stanovena ve výši 74,25 milionů eur.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 59, 6.3.2004.