text:
 11.9.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 246/26
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Belgie) dne 2. července 2010 — SIAT SA v. Belgický stát
 (Věc C-318/10)
 ()
 2010/C 246/44
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour de cassation
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: SIAT SA
 Žalovaný: Belgický stát
 Předběžná otázka
 „Má být článek 49 Smlouvy o ES ve znění, které se použije v projednávaném případě, přičemž skutečnosti, které stály u zrodu sporu, nastaly předtím, než dne 1. prosince 2009 vstoupila v platnost Lisabonská smlouva, vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu právnímu předpisu členského státu, podle něhož se odměny za plnění nebo služby nepovažují za odpočitatelné výdaje na dosažení příjmu, jsou-li vyplaceny nebo určeny přímo nebo nepřímo daňovému poplatníkovi, který je rezidentem v jiném členském státě, nebo zahraničnímu podniku, kteří podle právních předpisů země, v níž mají sídlo, v ní nepodléhají dani z příjmu, nebo v ní v případě daných příjmů podléhají značně výhodnějšímu režimu zdanění, než je ten, jemuž tyto příjmy podléhají ve členském státě, o jehož vnitrostátní právní předpisy jde, ledaže by poplatník všemi právními prostředky prokázal, že tyto odměny odpovídají skutečným a opravdovým operacím a že nepřekračují obvyklé hranice, třebaže takový důkaz není vyžadován pro odpočet odměn za plnění nebo služby vyplacené poplatníkovi se sídlem v tomto členském státě, i když tento poplatník nepodléhá dani z příjmu nebo podléhá značně výhodnějšímu daňovému režimu, než je obecný režim v tomto státě?“


text:
 22.12.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 462/6
 Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Trento – Itálie) – Teresa Mascellani v. Ministero della Giustizia
 (Věc C-221/13) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 97/81/ES - Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Přeměna pracovní smlouvy na částečný úvazek na pracovní smlouvu na plný úvazek bez souhlasu zaměstnance“)
 (2014/C 462/09)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Tribunale ordinario di Trento
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Teresa Mascellani
 Žalovaný: Ministero della Giustizia
 Výrok
 Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku uzavřená dne 6. června 1997, která je obsažena v příloze směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, a konkrétně její ustanovení 5.2, musí být vykládána v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které zaměstnavatel může nařídit přeměnu pracovní smlouvy na částečný úvazek na pracovní smlouvu na plný úvazek bez souhlasu dotyčného zaměstnance.
 (1) Úř. věst. C 207, 20.7.2013.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 15.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 45/4
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. prosince 2013 — Evropská komise v. Edison SpA
 (Věc C-446/11 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Evropský trh s peroxidem vodíku a perboritanem - Rozhodnutí, kterým bylo konstatováno porušení článku 81 ES - Přičitatelnost protiprávního jednání - Povinnost uvést odůvodnění)
 2014/C 45/06
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupce: V. Di Bucci a V. Bottka, zmocněnci)
 Další účastnice řízení: Edison SpA (zástupci: M. Siragusa, R. Casati, M. Beretta, P. Merlino, F. Cannizzaro a E. Bruti Liberati, advokáti)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 16. června 2011, Edison v. Komise (T-196/06), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí Komise C(2006) 1766 final ze dne 3. května 2006 ohledně postupu podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.620 — peroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, v němž se týká Edison SpA — Pravidla týkající se přičtení protisoutěžních praktik dceřiné společnosti její mateřské společnosti — Porušení práva na obhajobu a povinnosti uvést odůvodnění
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Komise ponese náhradu nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


text:
 7.6.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 142/40
 Žaloba podaná dne 20. března 2008 – Meister v. OHIM
 (Věc F-37/08)
 (2008/C 142/76)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Herbert Meister (Alicante, Španělsko) (zástupce: H.-J. Zimmermann, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Předmět a popis sporu
 Zrušení konkludentního rozhodnutí OHIM zamítajícího stížnost žalobce týkající se údajných pochybení v jeho hodnotících zprávách
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit konkludentní rozhodnutí předsedy OHIM ze dne 3. ledna 2008, kterým se zamítá stížnost žalobce ze dne 27. srpna 2007;
 —
 uložit OHIM zaplatit žalobci jako náhradu nemajetkové újmy částku (ve výši určené podle uvážení Soudu);
 —
 uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení;
 —
 podpůrně zrušit rozhodnutí předsedy OHIM, doručené žalobci dne 7. ledna 2008, kterým se zamítá stížnost žalobce ze dne 27. srpna 2007.


text:
 16.3.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 89/39
 Žaloba podaná dne 14. ledna 2015 – Alkarim for Trade adn Industry v. Rada
 (Věc T-35/15)
 (2015/C 089/47)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Sýrie) (zástupci: J.-P. Buyle a L. Cloquet, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1105/2014 ze dne 20. října 2014, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, co se týče žalobkyně;
 —
 zrušil prováděcí nařízení Rady č. 2014/730/SZBP ze dne 20. října 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, co se týče žalobkyně;
 —
 uložil Radě náhradu všech nákladů a výdajů tohoto řízení, včetně nákladů a výdajů vynaložených žalobkyní.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z porušení práva na účinnou procesní obranu a práva na spravedlivý proces, neboť žalobkyně nebyla nikdy před přijetím sporných sankcí vyslechnuta.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu.
 3.
 Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality.
 4.
 Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nepřiměřeného porušení vlastnického práva a práva na výkon výdělečné činnosti.
 5.
 Pátý žalobní důvod vycházející z protiprávnosti kritizovaných rozhodnutí, neboť podmínky článku 32 rozhodnutí 2013/255/SZBP (1) a článků 14 a 26 nařízení č. 36/2013 (2) nejsou splněny, přičemž žalobkyně se nikdy vědomě a dobrovolně neúčastnila operací, jejichž cílem by bylo obcházení evropských nebo mezinárodních sankcí.
 6.
 Šestý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci, neboť na základě objektivních, relevantních a shodujících se indicií je třeba mít za to, že sporná opatření byla přijata za rozhodujícím účelem dosáhnout jiných cílů, než jsou uváděné cíle (vyloučení z trhu – zvýhodnění jiných subjektů).
 7.
 Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.
 (1) Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 147, s. 14).
 (2) Nařízení Rady (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii a o zrušení nařízení (EU) č. 442/2011 (Úř. Věst. L 16, s. 1).


text:
 4.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 32/29
 Žaloba podaná dne 28. listopadu 2011 — MPDV Mikrolab v. OHIM (Lean Performance Index)
 (Věc T-598/11)
 2012/C 32/60
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Německo) (zástupce: W. Göpfert, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. září 2011 ve věci R 131/2011-1;
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Lean Performance Index“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35 a 42.
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009, protože dotčená ochranná známka Společenství má rozlišovací způsobilost a není popisná.


text:
 16.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 336/22
 Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2013 — Telefónica v. Komise
 (Věc T-430/11) (1)
 (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Režim podpor umožňující daňové odpisy finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem a kterým se nenařizuje navrácení podpor - Akt vyžadující přijetí prováděcích opatření - Nedostatek osobního dotčení - Neexistence postavení skutečného příjemce podpor - Neexistence povinnosti vrácení - Nepřípustnost)
 2013/C 336/45
 Jednací jazyk: španělština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Telefónica, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller a J. Domínguez Pérez, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, C. Urraca Caviedes a P. Němečková, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2011/282/EU ze dne 12. ledna 2011 o daňových odpisech finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích č. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) zavedených Španělskem (Úř. věst. L 135, s. 1).
 Výrok
 1)
 Žaloba se odmítá.
 2)
 Společnosti Telefónica, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 282, 24.09.2011.


text:
 9.7.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 171/36
 (2005/C 171/60)
 Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie
 Úř. věst. C 155, 25.6.2005
 Dřívější publikace
 Úř. věst. C 143, 11.6.2005
 Úř. věst. C 132, 28.5.2005
 Úř. věst. C 115, 14.5.2005
 Úř. věst. C 106, 30.4.2005
 Úř. věst. C 93, 16.4.2005
 Úř. věst. C 82, 2.4.2005
 Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
 EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
 CELEX: http://europa.eu.int/celex


text:
 16.6.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 216/12
 Žaloba podaná dne 17. prosince 2015 Kontrolním úřadem ESVO směřující proti Islandu
 (Věc E-34/15)
 (2016/C 216/09)
 Dne 17. prosince 2015 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese 35, Rue Belliard, 1040 Brusel, Belgie) Carstenem Zatschlerem, Øyvindem Bøem a Íris Ísbergovou, k Soudnímu dvoru ESVO žalobu směřující proti Islandu.
 Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:
 1.
 prohlásil, že Island nepřijal ve stanovené lhůtě opatření nutná k provedení právního aktu uvedeného v bodě 1a kapitoly XXIV přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2012/46/EU ze dne 6. prosince 2012, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a nesplnil tak své povinnosti vyplývající z uvedeného právního aktu a z článku 7 Dohody o EHP a v každém případě o této skutečnosti neinformoval Kontrolní úřad ESVO;
 2.
 uložil Islandu uhradit náklady tohoto řízení.
 Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:
 —
 v této žalobě se uvádí, že Island nejpozději do 13. července 2015 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 13. května 2015 týkajícímu se skutečnosti, že tento stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Komise 2012/46/EU ze dne 6. prosince 2012, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje, uvedenou v bodě 1a kapitoly XXIV přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“),
 —
 Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nutná k provedení zmiňovaného aktu, čímž nesplnil své povinnosti vyplývající z tohoto aktu a z článku 7 Dohody o EHP.


text:
 7.12.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 359/18
 Žaloba podaná dne 8. října 2013 — Al Matri v. Rada
 (Věc T-545/13)
 2013/C 359/35
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Katar) (zástupci: M. Lester, Barrister, a G. Martin, Solicitor)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil prováděcí rozhodnutí Rady 2013/409/SZBP (1) a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 735/2013 (2) v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce, a
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.
 1)
 První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že kritéria pro zařazení do napadených opatření byla v případě žalobce splněna.
 2)
 Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva žalobce na obhajobu a jeho práva na účinnou soudní ochranu.
 3)
 Třetí žalobní důvod vychází z nedostatečného odůvodnění.
 4)
 Čtvrtý žalobní důvod vychází z neodůvodněného a nepřiměřeného omezení vlastnického práva žalobce a jeho práva na podnikání.
 (1) Prováděcí rozhodnutí Rady 2013/409/SZBP ze dne 30. července 2013, kterým se provádí rozhodnutí 2011/72/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. 2013, L 204, s. 52)
 (2) Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 735/2013 ze dne 30. července 2013, kterým se provádí nařízení (EU) č. 101/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. 2013, L 204, s. 23)


text:
 21.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 282/56
 Žaloba podaná dne 25. září 2009 — El Corte Inglés v. OHIM — Pucci International (Emidio Tucci)
 (Věc T-373/09)
 2009/C 282/105
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. Rival Zurdo, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Emilio Pucci International BV (Amsterdam, Nizozemsko)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) vydané dne 18. června 2009 ve spojených věcech 770/2008-2 a 826/2008-2 v rozsahu, v jakém částečně vyhovělo odvolání přihlašovatelky a odvolání majitelky namítané ochranné známky, zamítlo přihlášku ochranné známky Společenství č. 3 679 591 pro třídy 3, 18, 24, 25 a pro „čistící prostředky; drátěnka“ pro třídu 21;
 —
 vyhovět přihlášce ochranné známky Společenství č. 3 679 591„EMIDIO TUCCI“ v plném rozsahu;
 —
 uložit náhradu nákladů řízení OHIM a ostatním žalovaným.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.
 Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „EMIDIO TUCCI“ (přihláška č. 3 679 594), s rukou psanými znaky, pro výrobky a služby tříd 1 až 45.
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: EMILIO PUCCI INTERNATIONAL B.V.
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka Společenství „EMILIO PUCCI“ č. 203570 (třídy 18 a 24), italské slovní ochranné známky č. 769250 (třídy 3, 14, 18, 21, 24, 25 a 33) a č. 274991 (třídy č. 9, 12, 18, 20, 26, 27 a 34) a italská obrazová ochranná známka č. 275894 (třídy 14, 18, 24 a 25).
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné vyhovění odvolání podaných přihlašovatelkou i majitelkou namítané ochranné známky.
 Dovolávané žalobní důvody: Nesprávný výklad čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení 207/2009.


text:
 5.2.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 38/10
 Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2010 — EWRIA a další v. Komise
 (Věc T-369/08) (1)
 (Dumping - Dovoz ocelových a železných lan a kabelů pocházejících z Číny, Indie, Jižní Afriky, Ukrajiny a Ruska - Odmítnutí provést částečný prozatímní přezkum antidumpingového cla)
 2011/C 38/15
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: European Wire Rope Importers Association (EWRIA) (Hemer, Německo); Câbleries namuroises SA (Namur, Belgie); Ropenhagen A/S (Vallensbaek Strand, Dánsko); ESH Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH (Kaarst, Německo); Heko Industrieerzeugnisse (Hemer); Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH (Solms, Německo); Jose Casañ Colomar, SA (Valencie, Španělsko); a Denwire Ltd (Dudley, Spojené království) (zástupce: T. Lieber, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Clyne a H. van Vliet, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 4. července 2008, kterým zamítla žádost žalobců směřující k zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingového cla uloženého na dovoz železných a ocelových lan a kabelů.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 European Wire Rope Importers Association (EWRIA), Câbleries namuroises SA, Ropenhagen A/S, ESH Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH, Heko Industrieerzeugnisse GmbH, Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH, Jose Casañ Colomar SA a Denwire Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


text:
 5.6.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 148/52
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 15. dubna 2010 — Angelidis v. Parlament
 (Věc F-104/08) (1)
 („Veřejná služba - Úředníci - Volné pracovní místo - Vyhovění rozsudku, kterým bylo zrušeno rozhodnutí o jmenování - Nové oznámení o volném pracovním místu - Legitimní očekávání - Zásada perspektivy služebního postupu úředníků - Rovné zacházení - Zásada řádné správy - Povinnost péče - Zjevně nesprávné posouzení - Zneužití pravomoci“)
 2010/C 148/92
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Angel Angelidis (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: É. Boigelot, advokát)
 Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: C. Burgos a S. Seyr, zmocněnci)
 Předmět věci
 Zaprvé zrušení oznámení o volném pracovním místě č. 12564 týkající se obsazení místa ředitele Generálního ředitelství pro vnitřní politiky Unie — Ředitelství D pro rozpočtové záležitosti Evropského parlamentu a přijímacího řízení, které bylo zahájeno na základě tohoto oznámení. Zadruhé rozhodnutí o zamítnutí kandidatury žalobce na místo ředitele pro rozpočtové záležitosti Generálního ředitelství pro vnitřní politiky a o jmenování jiného kandidáta na uvedené místo. Zatřetí návrh na náhradu nemajetkové a majetkové újmy vzniklé žalobci, a jeho zařazení do platové třídy ředitele „ad personam“
 Výrok rozsudku
 1)
 Evropskému parlamentu se ukládá, aby A. Angelidisovi uhradil částku ve výši 1 000 eur.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí třetinu nákladů řízení vynaložených A. Angelidisem.
 4)
 A. Angelidis ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 44, 21.2.2009, s. 77.


text:
 18.4.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 121/34
 Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Janssen Cases v. Komise
 (Věc T-688/16 R)
 („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejná služba - Oznámení o volném pracovním místě - Veřejný ochránce práv Komise - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedostatek naléhavosti“)
 (2017/C 121/50)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Mercedes Janssen-Cases (Brusel, Belgie) (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a směřující k odkladu vykonatelnosti rozhodnutí Komise ze dne 15. června 2016 o jmenování pana X jakožto veřejného ochránce práv Komise s účinností od 1. října 2016.
 Výrok
 1)
 Návrh na předběžné opatření se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 20.4.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 127/3
 Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 1 de Granada – Španělsko) – Marta León Medialdea v. Ayuntamiento de Huetor Vega
 (Věc C-86/14) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejném sektoru - Ustanovení 3 bod 1 - Pojem, zaměstnanec v pracovním poměru na dobu určitou‘ - Ustanovení 5 bod 1 - Opatření zaměřená na předcházení zneužívání po sobě jdoucích smluv na dobu určitou - Sankce - Překvalifikování pracovního poměru na dobu určitou na nestálou pracovní smlouvu na dobu neurčitou - Nárok na náhradu“)
 (2015/C 127/04)
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Juzgado de lo Social no 1 de Granada
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Marta León Medialdea
 Žalovaná: Ayuntamiento de Huetor Vega
 Výrok
 1)
 Ustanovení 2 a ustanovení 3 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládána v tom smyslu, že takový zaměstnanec, jako je žalobkyně ve věci v původním řízení, spadá do působnosti této rámcové dohody, pokud byly mezi tímto zaměstnancem a jeho zaměstnavatelem dány pracovní smlouvy na dobu určitou ve smyslu těchto ustanovení.
 2)
 Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava ve věci v původním řízení, která neobsahuje žádné účinné opatření, jež by sankcionovalo zneužití ve smyslu ustanovení 5 bodu 1 této rámcové dohody, které vyplývá z použití po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou ve veřejném sektoru, jestliže ve vnitrostátním právním řádu neexistuje žádné účinné opatření, jež by takové zneužití sankcionovalo.
 3)
 Je na předkládajícím soudu, aby v souladu s právními předpisy, kolektivními dohody a s vnitrostátní praxí posoudil, jaká náhrada má být přiznána takovému zaměstnanci, jako je žalobkyně ve věci v původním řízení, aby tato náhrada byla dostatečně účinným opatřením sankcionujícím zneužití ve smyslu ustanovení 5 bodu 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou.
 Je též na předkládajícím soudu, aby případně poskytl výklad vnitrostátních ustanovení, který bude v co největším možném rozsahu v souladu s právem Unie.
 (1) Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


text:
 22.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 52/29
 Kasační opravný prostředek podaný dne 4. prosince 2013 společností Roca proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-412/10, Roca v. Komise
 (Věc C-638/13 P)
 2014/C 52/52
 Jednací jazyk: španělština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Roca (zástupce: P. Vidal Martínez, advokát)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 Přijmout argumenty, které společnost Roca uvádí v kasačním opravném prostředku,
 —
 částečně zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 ve věci T-412/10,
 —
 vyhovět návrhovým žádáním společnosti Roca na snížení pokuty, která jí byla uložena,
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložené společností Roca v tomto řízení, jakož i v řízení ve věci T-412/10 v rozsahu týkajícím se důvodů kasačního opravného prostředku.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 1)
 První odvolací důvod
 vychází z porušení povinnosti odůvodnění, zásady zákazu diskriminace a zásady rovného zacházení ve vztahu k posouzení menší závažnosti protiprávního jednání ze strany společnosti Roca odvozené z užší škály výrobků dotčených protiprávním jednáním a ze zkreslení skutkových okolností považovaných v rozhodnutí za prokázané.
 2)
 Druhý odvolací důvod
 vychází z nesprávného právního posouzení při uplatnění judikatury Soudního dvora Evropské unie a z porušení zásady rovného zacházení a zásady legitimního očekávání při uplatnění pokynů pro výpočet pokut na základě čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1/2003 (1).
 (1) Úř. věst. C 210, s. 2.


text:
 16.6.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 184/7
 Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 30. ledna 2014 – Fercal – Consultadoria e Serviços, Lda v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc C-324/13 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka PATRICIA ROCHA - Námitka podaná majitelem národní slovní ochranné známky ROCHAS - Zamítnutí zápisu námitkovým oddělením OHIM - Nepřípustnost odvolání podaného k odvolacímu senátu OHIM“)
 2014/C 184/10
 Jednací jazyk: portugalština
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fercal – Consultadoria e Serviços, Lda (zástupce: A. J. Rodrigues, advogado)
 Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: V. Melgar, zmocněnkyně)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) ze dne 10. dubna 2013, Fercal – Consultadoria e Serviços v. OHIM – Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA) (T-360/11), kterým Tribunál zamítl žalobu proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. dubna 2011 (věc R 2355/2010-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Parfums Rochas SAS a Fercal – Consultadoria e Serviços, Lda
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Společnosti Fercal – Consultadoria e Serviços Lda se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


text:
 17.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 355/23
 Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2012 — Jurašinović v. Rada
 (Věc T-465/09) (1)
 (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Žádost o přístup ke zprávám pozorovatelů Evropské unie přítomných v Chorvatsku v období od 1. do 31. srpna 1995 - Odepření přístupu - Riziko porušení ochrany mezinárodních vztahů - Dřívější zpřístupnění)
 2012/C 355/47
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Ivan Jurašinović (Angers, Francie) (zástupci: M. Jarry a N. Amara-Lebret, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně C. Fekete a K. Zieleśkiewicz, poté C. Fekete a J. Herrmann, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Rady ze dne 21. září 2009 o zpřístupnění některých zpráv pozorovatelů Evropské unie přítomných v Chorvatsku v oblasti Knin mezi 1. a 31. srpnem 1995.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Ivan Jurašinović ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Radou Evropské unie.
 (1) Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


text:
 6.6.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 178/4
 Kasační opravný prostředek podaný dne 15. února 2017 společností Société des produits Nestlé SA proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. prosince 2016 ve věci T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
 (Věc C-84/17 P)
 (2017/C 178/04)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Société des produits Nestlé SA (zástupce: G.S.P. Vos, advokát)
 Další účastníci řízení: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek („navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil napadený rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 15. prosince 2016 ve věci T-112/13 z důvodu, že Tribunál porušil čl. 7 odst. 3 a čl. 52 odst. 2 nařízení o ochranné známce Evropské unie („EUTMR“) (1); a
 —
 uložil odpůrkyni, žalobkyni před Tribunálem, společnosti Mondelez UK Holdings & Services Ltd, náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Nesté podává kasační opravný prostředek proti rozsudku Tribunálu z důvodu, že Tribunál porušil čl. 7 odst. 3 a čl. 52 odst. 2 nařízení (EU) č. 207/2009 ve znění nařízení (EU) č. 2015/2424 (2), také známé jako EUTMR.
 Kasační opravný prostředek podaný společností Nestlé směřuje konkrétně proti rozhodnutí Tribunálu, které, pokud jde o rozsah území, na kterém je třeba prokázat rozlišovací způsobilost získanou užíváním ochranné známky, stanovilo, že rozlišovací způsobilost získaná užíváním této ochranné známky musí být prokázána na celém území Evropské unie, tedy ve všech dotčených členských státech.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).
 (2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2424 ze dne 16. prosince 2015, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 207/2009 o ochranné známce Společenství a nařízení Komise (ES) č. 2868/95, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, a zrušuje nařízení Komise (ES) č. 2869/95 o poplatcích placených Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (Úř. věst. 2015, L 341, s. 21).


text:
 28.11.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 441/5
 Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 5. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce R – Estonsko) – F. v. A
 (Věc C-572/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Průmyslové a obchodní vlastnictví - Patent - Dodatkové ochranné osvědčení - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Článek 21 odst. 2 - Přechodná ustanovení - Osvědčení vydané v souladu s vnitrostátními právními předpisy členského státu před jeho přistoupením k Evropské unii - Výklad čl. 21 odst. 2 - Doba platnosti osvědčení - Platnost čl. 21 odst. 2 - Úprava sekundárního práva vyplývající přímo z aktu o přistoupení - Nedostatek pravomoci Soudního dvora“)
 (2016/C 441/06)
 Jednací jazyk: estonština
 Předkládající soud
 Riigikohus
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: F. Hoffmann-La Roche AG
 Žalovaná: Accord Healthcare OÜ
 Výrok
 1)
 Soudní dvůr Evropské unie nemá pravomoc rozhodnout o platnosti čl. 21 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky, ve znění Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky a o úpravách Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
 2)
 Článek 21 odst. 2 nařízení č. 469/2009, ve znění pozdějších změn, musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje na dodatkové ochranné osvědčení k určitému léčivému přípravku vydané členským státem před jeho přistoupením k Evropské unii. Pokud byl tento léčivý přípravek v rámci Evropského hospodářského prostoru předmětem registrace předcházející registraci v uvedeném členském státě a případně přistoupení tohoto státu k Unii, musí být při určení doby platnosti uvedeného dodatkového ochranného osvědčení přihlédnuto pouze k této první registraci.
 (1) Úř. věst. C 27, 25. 1. 2016.


text:
 26.5.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 171/13
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Najwyższy (Polsko) dne 17. února 2015 – Emmanuel Lebek v. Janusz Domino
 (Věc C-70/15)
 (2015/C 171/15)
 Jednací jazyk: polština
 Předkládající soud
 Sąd Najwyższy
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatel kasačního opravného prostředku: Emmanuel Lebek
 Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Janusz Domino
 Předběžné otázky
 1)
 Musí být čl. 34 bod 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1) vykládán v tom smyslu, že možnost podání opravného prostředku uvedená v tomto článku zahrnuje jak případ, že příslušný opravný prostředek může být podán během lhůty stanovené vnitrostátním právem, tak i případ, že tato lhůta již uplynula, avšak lze podat žádost o prominutí zmeškání lhůty a následně – poté, co bylo této žádosti vyhověno – vlastní opravný prostředek?
 2)
 Musí být čl. 19 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 ze dne 13. listopadu 2007 o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech („doručování písemností“) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1348/2000 (2) vykládán v tom smyslu, že vylučuje použití ustanovení vnitrostátního práva o prominutí zmeškání lhůty pro podání opravného prostředku, nebo v tom smyslu, že žalovaný má možnost volby buď podat žádost podle tohoto ustanovení nebo využít příslušný právní institut vnitrostátního práva?
 (1) Úř. věst. L 12, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 324, s. 79.


text:
 25.8.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 282/37
 Žaloba podaná dne 17. dubna 2014 – The Smiley Company v. OHIM (Tvar obličeje)
 (Věc T-242/14)
 2014/C 282/48
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgie) (zástupce: A. Freitag, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. ledna 2014 ve věci R 836/2013-1;
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Trojrozměrná ochranná známka představující tvar obličeje pro zboží ve třídách 29 a 30 – ochranná známka Společenství č. 1 1 1 68 762
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Prohlášení přihlašované ochranné známky za nezpůsobilou pro zápis podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


text:
 14.1.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 13/13
 Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2011 — mPAY24 v. OHIM — Ultra (MPAY24)
 (Věc T-275/10) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství MPAY24 - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Oprava rozhodnutí odvolacím senátem - Neexistující akt - Pravidlo 53 nařízení (ES) č. 2868/95)
 2012/C 13/26
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: mPAY24 GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupci: H.-G. Zeiner a S. Di Natale, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovinsko)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 22. března 2010 (věc R 1102/2008-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav a společností mPAY24 GmbH.
 Výrok
 1)
 Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 22. března 2010 (věc R 1102/2008-1) se zrušuje.
 2)
 OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 234, 28.8.2010.


text:
 3.4.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 104/62
 Žaloba podaná dne 8. února 2017 – Kuka Systems v. EUIPO (Matrix light)
 (Věc T-87/17)
 (2017/C 104/86)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Kuka Systems GmbH (Augsburg, Německo) (zástupci: B. Maneth a C. Huch-Hallwachs, Rechtsanwälte)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Matrix light“ – Přihláška č. 14 779 714
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. prosince 2016, ve věci R 886/2016-4
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


text:
 10.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 221/31
 Žaloba podaná dne 24. dubna 2017 – Ecolab Deutschland a Lysoform Dr. Hans Rosemann v. ECHA
 (Věc T-243/17)
 (2017/C 221/44)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Německo) a Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: K. Van Maldegem, M. Grunchard a P. Sellar, advokáti)
 Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:
 —
 prohlásil žalobu za přípustnou a odůvodněnou;
 —
 zrušil rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky (ECHA) o zařazení společnosti Sasol Chemie GmbH & Co. KG, jako dodavatele účinné látky 1-propanol na seznam uvedený v čl. 95 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012 (1) (dále jen „seznam uvedený v článku 95“) pro typy přípravku 1, 2 a 4;
 —
 uložil ECHA náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 95 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 528/12
 —
 Žalobkyně tvrdí, že ECHA nedodržela právní podmínky pro zařazení podniku, jako je společnost Sasol, na seznam uvedený v článku 95, jak jsou stanoveny v čl. 95 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/12, neboť společnost Sasol nemohla předložit ECHA úplnou dokumentaci. Podle žalobkyň její dokumentace nemohla obsahovat kopii Comet Assay testu nebo povolení k přístupu, které by zaručovalo referenční práva k tomuto testu.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady zákazu diskriminace
 Žalobkyně tvrdí, že ECHA tím, že přijala dokumentaci předloženou společností Sasol pro účely zařazení na seznam uvedený v článku 95 jako úplnou, zacházela v rozporu se zásadou zákazu diskriminace se společnostmi nacházejícími se v podobné situaci bez objektivního důvodu odlišně.
 3.
 Třetí žalobní důvod vycházející z porušení rovných podmínek stanovených nařízením (EU) č. 528/2012, jakož i nastolení nekalé soutěže
 —
 Žalobkyně tvrdí, že ECHA zařazením společnosti Sasol na seznam uvedený v článku 95 neuplatnila pravidla uvedená v článcích 62 a 63 nařízení (EU) č. 528/2012, která byla stanovena za účelem zajištění rovných podmínek mezi podniky, jako jsou žalobkyně, které se zúčastnily přezkumu týkajícího se 1-Propanolu, a podniky, jako je společnost Sasol, které tak neučinily.
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (Úř. věst. L 167, s. 1).


text:
 3.12.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 355/10
 Kasační opravný prostředek podaný dne 27. září 2011 společnostmi Total SA a Elf Aquitaine SA proti rozsudku Tribunálu (šestého rozšířeného senátu) vydanému dne 14. července 2011 ve věci T-190/06, Total a Elf Aquitaine v. Komise
 (Věc C-495/11 P)
 2011/C 355/17
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Total SA a Elf Aquitaine SA (zástupci: E. Morgan de Rivery a A. Noël-Baron, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) navrhují, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil na základě článku 263 SFEU rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2011, Total a Elf Aquitaine v. Komise, ve věci T-190/06;
 —
 vyhověl návrhovým žádáním předloženým v prvním stupni před Tribunálem;
 —
 v důsledku toho zrušil čl. 1 písm. o) a p), čl. 2 písm. i) a články 3 a 4 rozhodnutí Komise K(2006) 1766 v konečném znění ze dne 3. května 2006;
 podpůrně:
 —
 zrušil na základě článku 261 SFEU pokuty uložené společně a nerozdílně společnostem Elf Aquitaine a Total na základě čl. 2 písm. i) výše uvedeného rozhodnutí Komise;
 podpůrněji:
 —
 změnil na základě článku 261 SFEU pokuty uložené společně a nerozdílně společnostem Elf Aquitaine a Total na základě čl. 2 písm. i) výše uvedeného rozhodnutí Komise;
 v každém případě
 uložil Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení včetně těch, které společnosti Elf Aquitaine a Total vynaložily v řízení před Tribunálem.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatelky uplatňují pět hlavních důvodů, jeden důvod podpůrně a jeden důvod podpůrněji.
 Prvním důvodem společnosti Total SA a Elf Aquitaine SA namítají, že Tribunál porušil článek 5 SEU v rozsahu, v němž potvrdil zásadu automatické odpovědnosti mateřských společností použitou v projednávaném případě Komisí a odůvodněnou pojmem podnik ve smyslu článku 101 SFEU. Takový přístup je neslučitelný se zásadami svěřených pravomocí a subsidiarity (první část), jakož i proporcionality (druhá část).
 Druhým důvodem navrhovatelky uplatňují zjevně nesprávný výklad vnitrostátního práva a pojmu podnik, jelikož Tribunál zejména přiznal nesprávnou právní hodnotu zásadě autonomie právnické osoby.
 Třetím důvodem navrhovatelky v podstatě tvrdí, že Tribunál záměrně nevyvodil důsledky z trestněprávní povahy sankcí v právu hospodářské soutěže a z nových povinností vyplývajících z Listiny základních práv EU. Tribunál totiž zneužívajícím způsobem a chybně použil koncept podniku v unijním právu, bez ohledu na předpoklad autonomie, na němž je založeno vnitrostátní společenstevní právo, a trestněprávní povahu sankcí v právu hospodářské soutěže. Navrhovatelky krom toho tvrdí, že Tribunál měl uplatnit i bez návrhu protiprávnost současného systému správního řízení před Komisí.
 Čtvrtým důvodem navrhovatelky uplatňují porušení práva na obhajobu vyplývající z nesprávného výkladu zásad ekvity a rovnosti zbraní. Tribunál totiž souhlasil s tím, že Komise uplatnila probatio diabolica, a dopustil se pochybení tím, že rozhodl, že nezávislost dceřiné společnosti je třeba posuzovat obecně, s ohledem na kapitálové vazby k její mateřské společnosti, zatímco je třeba ji posuzovat s ohledem na jednání na daném trhu.
 Pátým důvodem navrhovatelky namítají, že se Tribunál dopustil nesprávných právních posouzení, co se týče požadavku uvést odůvodnění, který přísluší Komisi (první část). Navrhovatelky navíc Tribunálu vytýkají, že odůvodnění Komise nahradil svým vlastním odůvodněním (druhá část).
 Šestým důvodem navrhovatelky podpůrně navrhují zrušení pokut, které jim byly uloženy.
 Sedmým důvodem navrhovatelky závěrem podpůrněji navrhují snížení pokut, které jim byly uloženy.


text:
 14.4.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 82/46
 Kasační opravný prostředek podaný dne 14. února 2007 Josém Antóniem de Britem Sequeirou Carvalhem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. prosince 2006 ve věci F-17/05, de Brito Sequeira Carvalho v. Komise
 (Věc T-40/07 P)
 (2007/C 82/98)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): José António de Brito Sequeira Carvalho (Brusel, Belgie) (zástupce: O. Martin, advokát)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobce
 —
 prohlásit tento kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný;
 —
 nařídit Komisi předložení spisu obsahujícího veškeré dokumenty týkající se navrhovatele, které se nacházejí v jeho správním spisu, u Úřadu pro vyšetřování a disciplinární opatření (IDOC), u lékařské služby a kdekoliv jinde, především pak dokumenty a podání z původního řízení ze dne 2. února 2001 týkajícího se údajných důkazů o hanlivých aktech, které byly připisovány navrhovateli;
 —
 nařídit Komisi předložení právního základu pro zahájení úředníkem Komise lékařského řízení týkajícího se duševního zdraví navrhovatele, ihned po jeho ustanovení orgánem oprávněným ke jmenování v rámci správního šetření týkajícího se hanlivých skutečností, jakož i soupis aktů uvedeného původního řízení;
 —
 zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ve věci F-17/05;
 —
 určit protiprávnost lékařského řízení nahrazujícího správní řízení, které od roku 2001 stále trvá;
 —
 určit porušení zásady přiměřené lhůty tímto dosud neukončeným řízením;
 —
 určit neplatnost pro nezpůsobilost, nedostatečné odůvodnění a neexistenci aktu úředníka Komise ze dne 18. června 2004 a jeho nepřičitatelnost Komisi;
 —
 určit právní neexistenci aktu orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 28. června 2004 a jeho nedovolatelnost proti navrhovateli, jemuž nebyl nikdy oznámen;
 —
 určit uchovávání uvnitř Komise souběžného spisu obsahujícího nepravdivé údaje osobní povahy poškozující navrhovatele;
 —
 určit neplatnost a protiprávnost lékařského aktu ze dne 13. července 2004, kterým byl navrhovateli zakázán vstup do budov Komise, jelikož se nejedná o řádně odůvodněné rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování;
 —
 určit neplatnost aktu úředníka Komise ze dne 22. září 2004, kterým mělo být o šest měsíců prodlouženo údajné poskytnutí volna navrhovateli z důvodů nemoci z moci úřední a další následné akty odkazující se na předchozí dokumenty úředníka orgánu oprávněného ke jmenování z června 2004;
 —
 ve zbývající části přijmout návrhová žádání předložená prvnímu soudci;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Ve svém kasačním opravném prostředku navrhovatel tvrdí, že se Soud dopustil pochybení, když své rozhodnutí založil na nesprávném právním základě, a to na článku 59 služebního řádu týkajícím se poskytnutí volna z důvodů nemoci z moci úřední, zatímco Komise podle navrhovatele nerespektovala článek 86 služebního řádu a jeho přílohu IX, jakož i texty upravující vedení správních šetření a disciplinárních řízení. Mimoto navrhovatel uplatňuje, že Soud nerespektoval jeho právo obhajoby a porušil článek 6 Evropské úmluvy o lidských právech, jakož i zásadu spravedlivého procesu, když rozhodl na základě neúplného spisu a aniž by rozhodl o údajné existenci souběžného spisu. Navrhovatel rovněž tvrdí, že Soud porušil článek 8 Evropské úmluvy o lidských právech, když rozhodl na základě nepravdivých důkazů. Navrhovatel mimoto Soudu vytýká, že v napadeném rozsudku nezaujal stanovisko k jeho žádosti o znovuotevření řízení. Rovněž uplatňuje, že Soud protiprávně nevyvodil právní důsledky z údajné nezpůsobilosti orgánu, který vydal rozhodnutí o poskytnutí volna z důvodů nemoci z moci úřední, jež měl Soud podle navrhovatele prohlásit za neexistující z důvodu nezpůsobilosti a nedostatečného odůvodnění.


text:
 10.11.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 269/23
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden dne 3. srpna 2007 – Staatssecretaris van Financiën v. Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV
 (Věc C-375/07)
 (2007/C 269/45)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Hoge Raad der Nederlanden
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: Staatssecretaris van Financiën
 Odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku: Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV
 Předběžné otázky
 1)
 Patří druh těsta v listech popsaný v příloze nařízení Komise (ES) č. 1196/97 ze dne 27. června 1997 (1) do čísla 1905 kombinované nomenklatury, jedná-li se o těsto v listech vyrobené z rýžové mouky, soli a vody, které bylo vysušeno, avšak nebylo podrobeno tepelnému zpracování?
 2)
 Je uvedené nařízení s ohledem na odpověď na výše uvedenou otázku platné?
 3)
 Musí být článek 871 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (2), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1677/98 ze dne 29. července 1998 (3) vykládán v tom smyslu, že v případě, že je celní orgán na základě tohoto čl. 871 odst. 1 povinen předložit věc Komisi před tím, než může v této věci rozhodnout o upuštění od dodatečného zaúčtování, vnitrostátní soud, který rozhoduje o žalobě osoby povinné zaplatit clo podané proti rozhodnutí celního orgánu provést dodatečné zaúčtování, není oprávněn zrušit dodatečné zaúčtování proto, že považuje podmínky čl. 220 odst. 2 písm. b) celního kodexu pro (nutnost) upuštění od dodatečného zaúčtování za splněné, pokud tento závěr není podporován Komisí?
 4)
 V případě, že odpověď na třetí otázku zní tak, že okolnost, že Komisi je v oblasti dodatečného výběru cla přiznána rozhodovací pravomoc, neomezuje pravomoc vnitrostátního soudu, který musí rozhodnout o žalobě týkající se dodatečného výběru cla, přijímá právo Společenství jiné opatření, které zajišťuje jednotné uplatňování práva Společenství, pokud v konkrétním případě Komise a vnitrostátní soud odlišně posoudí kritéria, která jsou uplatňována v rámci článku 220 celního kodexu (4) pro určení, zda osoba povinná zaplatit clo mohla zjistit chybu celního orgánu?
 (1) Nařízení o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (Úř. věst. L 170, s. 13).
 (2) Úř. věst. L 253, s. 1.
 (3) Úř. věst. L 212, s. 18.
 (4) Úř. věst. L 302, s. 1.


text:
 3.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 213/14
 Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 4. května 2017 – August Storck KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 (Věc C-417/16 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. b) - Absolutní důvody pro zamítnutí - Obrazová ochranná známka - Vyobrazení čtvercového obalu v bílé a modré barvě - Rozlišovací způsobilost“)
 (2017/C 213/16)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: August Storck KG (zástupkyně: I. Rohr a P. Goldenbaum, advokátky)
 Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Společnosti August Storck KG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 428, 21.11.2016.


text:
 28.1.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 22/4
 Žaloba podaná dne 20. října 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
 (Věc C-382/05)
 (2006/C 22/07)
 Jednací jazyk: italština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 20. října 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou A. Aresu a X. Levisem, jako zmocněnci.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:
 1.
 určil, že Italská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice Rady 92/50/EHS (1) ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby a zejména jejích článků 11, 15 a 17 tím, že Presidenza del Consiglio dei Ministri (kancelář předsedy vlády) – Dipartimento per la protezione civile (Ministerstvo civilní ochrany) – Ufficio del Commissario delegato per l'emergenza rifiuti e la tutela delle acque in Sicilia zahájily řízení o zadání veřejné zakázky na použití části komunálního odpadu zbývající vedle tříděného odpadu v obcích v regionu Sicílie a uzavřelo smlouvy bez postupu uvedeného ve výše uvedené směrnici, zejména bez zveřejnění vyhlášení zakázky v Úředním věstníku Evropské unie;
 2.
 uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.
 Návrhová žádání a hlavní argumenty:
 Podle Komise přezkum dokumentů souvisejících se zadáním dotčené zakázky vedl k závěru, že zakázky musí být hodnoceny jako veřejné zakázky na služby, náležející do působnosti směrnice 92/50/EHS.
 Z toho vyplývá, že tyto zakázky měly být přiděleny v souladu s pravidly o zveřejnění a účasti stanovenými v hlavě III a IV této směrnice a zejména, po zveřejnění vyhlášení zakázky v Úředním věstníku Evropské unie, jak je stanoveno v článcích 15 a 17 směrnice, a v souladu s postupem uvedeným v článku 11.
 V projednávané věci nemůže být vyhlášení zakázky zveřejněné jménem Commissario delegato považováno za dostatečné pro splnění povinnosti zveřejnění stanovené ve výše uvedených ustanoveních. Nejenže vzor použitý při zveřejnění odkazuje na řízení o „předběžných informacích“, a nikoliv na uzavření smlouvy, ale především jsou informace uvedené ve výzvě zjevně nedostatečné ve srovnání s informacemi, které musí být uvedeny v souladu se vzorem vyhlášení zakázky uvedeným v příloze ke směrnici 92/50/EHS, naposledy změněné směrnicí 2001/78/EHS.
 (1) Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1.


text:
 25.2.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 48/32
 Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 28. listopadu 2005 –EEB a další v. Komise
 (Věc T-94/04) (1)
 („Žaloba na neplatnost - Námitka nepřípustnosti - Směrnice 2003/112/ES - Aktivní legitimace“)
 (2006/C 48/63)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: European Environmental Bureau EEB (Brusel, Belgie), Pesticides Action Network Europe (Londýn, Spojené království), International Union of Food, Agricultural, Hotel, Restaurant, Catering, Tobacco and Allied Workers' Associations (IUF) (Ženeva, Švýcarsko), European Federation of Trade Unions in the Food, Agricultural and Tourism sectors and allied branches (EFFAT) (Brusel), Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nizozemsko), Svenska Naturskyddföreningen, (Stockholm, Švédsko), (zástupci: P. van den Biesen, G. Vandersanden a B. Arentz, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: B. Doherty, zmocněnec)
 Vedlejší účastníci na podporu žalované: Syngenta Ltd (Guilford, Spojené království) (zástupci: C. Simpson, solicitor, a D. Abrahams, barrister)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení směrnice 2003/112/CE Komise ze dne 1. prosince 2003, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky parakvatu (Úř. věst. L 321, s. 32),
 Výrok usnesení
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Žalobci ponesou mimo vlastních nákladů řízení i náklady řízení vynaložené Komisí.
 3)
 Vedlejší účastník ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 106, 30.04.2004.


text:
 22.10.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 311/15
 Usnesení Soudního dvora ze dne 7. července 2011 — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 (Věc C-536/10 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Slovní označení „ROI ANALYZER“)
 2011/C 311/22
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (zástupce: W. Göpfert, Rechtsanwalt)
 Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
 Předmět
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 10. září 2010 — MPDV Mikrolab v. OHIM (T-233/08), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. dubna 2008, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta, kterým byl zamítnut zápis slovního označení „ROI ANALYZER“ jako ochranné známky Společenství pro některé výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35 a 2 — Rozlišovací způsobilost ochranné známky
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se z části odmítá jako zjevně nepřípustný a z části se zamítá jako zjevně neopodstatněný.
 2)
 Společnosti MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


text:
 28.1.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 25/28
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 17. října 2011 — Lowlands Design Holding BV, další účastník řízení: Minister van Financiën
 (Věc C-524/11)
 (2012/C 25/47)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Hoge Raad der Nederlanden
 Účastníci původního řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lowlands Design Holding BV
 Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Minister van Financiën
 Předběžné otázky
 Jak je třeba vykládat podpoložky KN 6209 20 a 6211 42, jakož i podpoložku KN 9404 30, vzhledem k sazebnímu zařazení zboží pro kojence a malé děti, jako je to, o kterém se zde pojednává?


text:
 15.1.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 13/21
 Žaloba podaná dne 29. října 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika
 (Věc C-516/10)
 ()
 2011/C 13/38
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun a E. Montaguti, zmocněnci)
 Žalovaná: Rakouská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Rakouská republika tím, že ponechala v platnosti § 5 ve spojení s § 2 odst. 3 a 4, jakož i § 6 odst. 2 písm. g) VGVG, porušila články 49 a 63 SFEU;
 —
 určit, že Rakouská republika tím, že ponechala v platnosti § 6 odst. 2 písm. d) ve spojení s § 2 odst. 3 a 4 VGVG, porušila články 49 a 63 SFEU;
 —
 uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Komise nemá pochybnosti o tom, že členské státy smí omezit nabývání pozemků z důvodů obecného zájmu. Ustanovení Vorarlberger Grundverkehrsgesetzes (VGVG, zákon spolkové země Vorarlberg o dispozici s půdou) uvedená v návrhových žádáních však představovala nepřiměřené omezení volného pohybu kapitálu a svobody usazování.
 Především je nepřiměřená tzv. zájmová klauzule, na jejímž základě VGVG přiznává zemědělcům přednost při nabývání zemědělských pozemků před osobami, které nejsou zemědělci. Další využívání pozemků pro zemědělské účely lze zaručit například i tehdy, pokud je potenciální nabyvatel ochoten pozemek i nadále pronajímat dosavadnímu nájemci.
 Stejně tak není pochopitelné, proč se zájmová klauzule uplatní i tehdy, když dosavadní vlastník svůj pozemek vloží do podniku nebo nadace jako nepeněžitý vklad, třebaže je zajištěno i nadálé využívání pozemku pro zemědělské účely.
 Podle názoru Komise je rovněž nepřiměřené, že se uvedená zájmová klauzule opětovně uplatní v případě, že k prodeji nedojde z důvodů, jež nenastaly na straně prodávajícího.
 Konečně Komise napadá skutečnost, že VGVG nestanoví žádnou úpravu, která by v případě nedostatečného zájmu zemědělců na obhospodařování zemědělského pozemku dovolovala tento pozemek prodat bez toho, že by jej byl nabyvatel povinen využívat pro zemědělské účely.


text:
 18.11.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 281/44
 Žaloba podaná dne 21. července 2006 – Duyster v. Komise
 (Věc F-82/06)
 (2006/C 281/79)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Tineke Duyster (Oetrange, Lucembursko) (zástupce: W.H.A.M. van den Muijsenbergh, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 prohlásit žalobu za přípustnou, nebo podpůrně za částečně přípustnou;
 —
 zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 11. května 2006 v části týkající se stížnosti R/91/06, nebo podpůrně jej zrušit částečně;
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení;
 —
 žalobkyně navíc opakuje tatáž návrhová žádání, která již předložila ve věci F-18/06 (1).
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 V rámci věcí F-51/05 (2) a F-18/06 již žalobkyně zpochybnila skutečnost, že jí Komise nejprve poskytla rodičovskou dovolenou na období od 1. listopadu 2004 do 30. dubna 2005, a následně dopisem ze dne 17. listopadu 2005 stanovila datum začátku rodičovské dovolené na 8. listopadu 2004.
 Vzhledem k tomu, že žalobkyně měla pochybnosti ohledně právní kvalifikace tohoto posledně uvedeného dopisu, jej 13. února 2006 napadla zároveň prostřednictvím stížnosti a žaloby (F-18/06). Komise vznesla jednak námitku nepřípustnosti v rámci této žaloby, a jednak rozhodnutím ze dne 11. května 2006 prohlásila stížnost za nepřípustnou.
 V projednávané věci žalobkyně uplatňuje, že důsledkem toho, co předchází, je skutečnost, že neexistuje žádný právní prostředek proti rozhodnutí obsaženému v dopise ze dne 17. listopadu 2005 a že není možné žádné odškodnění, pokud jde o prohlášení OOJ v něm obsažená. Toto je v rozporu zejména se služebním řádem a s právními zásadami společnými členským státům a Společenstvím.
 Na podporu své žaloby proti rozhodnutí o nepřípustnosti žalobkyně uplatňuje zejména: i) existenci nesprávných skutečností, které byly základem rozhodnutí; ii) porušení obsahu a smyslu článku 90 služebního řádu; iii) existenci rozporností; iv) nejasnost a nedbalost rozhodnutí; v) porušení obsahu a smyslu článků 24 a 25 služebního řádu; vi) porušení judikatury ve věci přípustnosti; vii) situaci nejistoty vytvořenou Komisí ohledně právní kvalifikace dopisu ze dne 17. listopadu 2005; viii) porušení zásad proporcionality, legitimního očekávání, rovného zacházení a právní jistoty, jakož i porušení zásady vážení zájmů, nedodržení povinnosti zaměstnavatele poskytnout informace, porušení práva na procesní prostředek, porušení zásady legality a zásady řádné správy; ix) nepředložení důkazu o tvrzení OOJ, podle nějž je obsah návrhu předloženého žalobkyní již součástí věci F-51/05.
 Ve věci samé žalobkyně uplatňuje žalobní důvody velmi podobné těm, které uplatnila ve věci F-18/06.
 (1) Úř. věst. C 154, 1. 7. 2006.
 (2) Úř. věst. C 217, 3. 9. 2005 (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-249/05, na Soud pro veřejnou službu Evropské unie převedena usnesením ze dne 15. 12. 2005).


text:
 29.10.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 319/24
 Žaloba podaná dne 6. září 2011 — Oster Weinkellerei v. OHIM — Viñedos Emiliana (Igama)
 (Věc T-474/11)
 2011/C 319/51
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Andreas Oster Weinkellerei KG (Cochem, Německo) (zástupce: N. Schindler, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Viñedos Emiliana, SA (Santiago, Chile)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 22. června 2011 ve věci R 637/2010-2;
 —
 uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení a nákladů řízení vynaložených žalobkyní;
 —
 podpůrně: přerušil řízení do vydání pravomocného rozhodnutí v řízení o neplatnosti, které probíhá u OHIM pod číslem 000005716 C.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Igama“ pro výrobky zařazené do třídy 33.
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Viñedos Emiliana, SA.
 Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „GAMMA“ pro výrobky zařazené do třídy 33.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož mezi předmětnými ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.


text:
 30.5.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 191/47
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2016 – Rouffaud v. ESVČ
 (Věc F-59/13 RENV) (1)
 („Veřejná služba - Postoupení Soudu po zrušení - Zaměstnanci ESVČ - Smluvní zaměstnanec - Smluvní zaměstnanec pro pomocné práce - Překvalifikování smlouvy smluvního zaměstnance pro pomocné práce na smlouvu smluvního zaměstnance na dobu neurčitou - Odmítnutí“)
 (2016/C 191/67)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Thierry Rouffaud (Brusel, Belgie) (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)
 Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: S. Marquardt a M. Silva, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce, aby jeho po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou byly překvalifikovány na smlouvu na dobu neurčitou a aby doba odpracovaná v postavení smluvního zaměstnance pro pomocné práce byla uznána jako doba odpracovaná v postavení smluvního zaměstnance.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení vynaložené ve věcech F-59/13 a F-59/13 RENV.
 3)
 Evropská služba pro vnější činnost ponese vlastní náklady řízení vynaložené ve věci T-457/14 P a nahradí náklady řízení vynaložené T. Rouffaudem ve věci T-457/14 P.
 (1) Úř. věst. C 233, 10. 8. 2013, s. 14 (původní věc F-59/13).


text:
 7.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 267/21
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika
 (Věc C-286/08) (1)
 („Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 2006/12/ES a 91/689/EHS - Nebezpečné odpady - Povinnost vypracovat a přijmout plán pro nakládání s nebezpečnými odpady - Povinnost vybudovat jednotnou a přiměřenou síť zařízení na odstraňování nebezpečných odpadů - Směrnice 1999/31/ES - Ukládání odpadů na skládky - Odstraňování nebezpečných odpadů“)
 2009/C 267/36
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a J.-B. Laignelot, zmocněnci)
 Žalovaná: Řecká republika (zástupce: E. Skandalou, zmocněnec)
 Předmět
 Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 1 odst. 2 a článku 6 směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech (Úř. věst. L 377, s. 20; Zvl. vyd. 15/02, s. 78) a čl. 5 odst. 1 a 2, čl. 7 odst. 1 a článků 4 a 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech (Úř. věst. L 114, s. 9) [dříve směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975, ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 ] — Porušení čl. 3 odst. 1, článků 6 až 9 a článků 13 a 14 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 228) — Nevypracování plánu pro nakládání s nebezpečnými odpady v souladu s požadavky právních předpisů Společenství a nevybudování jednotné a přiměřené sítě zařízení na odstraňování nebezpečných odpadů — Nesplnění povinností, co se týče nakládání s odpady a ukládání odpadů na skládky
 Výrok
 1)
 Řecká republika tím, že
 —
 v přiměřené lhůtě nevypracovala ani nepřijala plán pro nakládání s nebezpečnými odpady v souladu s požadavky použitelných právních předpisů Společenství a nevybudovala jednotnou a přiměřenou síť zařízení na odstraňování nebezpečných odpadů s využitím metod, které nejlépe zaručují vysokou úroveň ochrany životního prostředí a lidského zdraví,
 —
 nepřijala veškerá nezbytná opatření k zajištění souladu nakládání s nebezpečnými odpady s články 4 a 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech, jakož i s čl. 3 odst. 1, články 6 až 9 a články 13 a 14 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů,
 nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají, zaprvé, z čl. 1 odst. 2 a článku 6 směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech, ve spojení s čl. 5 odst. 1 a 2, jakož i čl. 7 odst. 1 směrnice 2006/12, zadruhé, z čl. 1 odst. 2 směrnice 91/689, ve spojení s ustanoveními článků 4 a 8 směrnice 2006/12, jakož i, zatřetí, z čl. 3 odst. 1, článků 6 až 9 a článků 13 a 14 směrnice 1999/31.
 2)
 Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


text:
 30.1.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 24/14
 Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 3. prosince 2009 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise
 (Věc C-476/08 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 a č. 2342/2002 - Veřejné zakázky zadávané orgány Společenství na vlastní účet - Omyl ve zprávě hodnotícího výboru - Povinnost odůvodnit odmítnutí nabídky uchazeče“)
 2010/C 24/23
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupce: N. Korogiannakis, dikigoros)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: M. Wilderspin a E. Manhaeve, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 10. září 2008, Evropaïki Dynamiki v. Komise (T 59/05), jímž Soud zamítl kasační opravný prostředek směřující ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 23. listopadu 2004, jímž byla odmítnuta nabídka předložená navrhovatelkou v rámci veřejné výzvy k podání nabídek týkajících se poskytování služeb vývoje a údržby informačních systémů a s nimi související podpory určené pro systémy finančních informací GŘ pro zemědělství, jakož i rozhodnutí zadat veřejnou zakázku jinému uchazeči — Povinnost odůvodnit odmítnutí nabídky uchazeče
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Společnosti Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


text:
 7.9.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 294/71
 Žaloba podaná dne 29. května 2015 – Hmicho v. Rada
 (Věc T-275/15)
 (2015/C 294/86)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Samir Hmicho (Poole, Spojené království) (zástupci: V. Davies, Solicitor, a T. Eicke, QC)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2013 L 147, s. 14), nebo prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2013/383 ze dne 6. března 2015, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. Vě st. 2015 L 64, s. 41), nebo prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/784 ze dne 19. května 2015, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2015 L 124, s. 13), v rozsahu, v jakém se týkají žalobce;
 —
 zrušil nařízení Rady (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2012 L 16, s. 1), nebo prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/375 ze dne 6. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2015 L 124, s. 1), nebo prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/780 ze dne 19. května 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2015 L 64, s. 10), v rozsahu, v jakém se týkají žalobce;
 —
 zrušil rozhodnutí Rady obsažené v jejím dopise ze dne 20. května 2015, číslo SGS15/06024, kterým je potvrzeno označení žalobce a „změněna informace týkající se [žalobce], jak je uvedeno v prováděcím rozhodnutí a nařízení Rady“;
 —
 uložil Evropské unii povinnost nahradit škody žalobci;
 —
 uložil Radě náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.
 1. První žalobní důvod vycházející z neexistence právního základu omezujících opatření vůči němu nebo ze zjevně nesprávného posouzení na základě toho, že neexistuje žádné racionální propojení mezi ním a jednotlivci, na něž se mají vztahovat omezující opatření přijatá Unií, zejména těmi, kteří mají prospěch ze syrského režimu nebo jej podporují.
 2. Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP, 2015/383 a 2015/784, nařízení Rady č. 36/2012, č. 2015/375 a č. 2015/780, nebo rozhodnutí ze dne 20. května 2015 představují porušení základních práv žalobce, která jsou chráněna Listinou základních práv EU nebo Evropskou úmluvou o lidských právech, včetně žalobcova práva na lidskou důstojnost, práva na řádnou správu včetně práva na obhajobu, povinnosti odůvodnění a presumpce neviny, práva na účinný prostředek nápravy a spravedlivý proces, práva na respektování jeho soukromého a rodinného života, svobody podnikání a jeho vlastnického práva.


text:
 10.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 395/27
 Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2014 DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 11. července 2014 ve věci T-533/10, DTS Distribuidora de Televisoón Digital v. Komise
 (Věc C-449/14 P)
 (2014/C 395/33)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. (zástupci: H. Brokelmann a M. Ganino, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise, Telefónica de España, S.A., Telefónica Móviles España, S.A., Španělské království a Corporación de Radio y Televisión Española, S.A. (RTVE)
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 Zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2014 ve věci T-533/10, DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. v. Komise a v důsledku toho podle článku 61 Statutu Soudního dvora:
 —
 na základě předložených důkazů vyhovět návrhovým žádáním uvedeným v žalobě, na jejímž základě bylo zahájeno řízení v prvním stupni, a zrušit rozhodnutí Komise 2011/1/EU (1) ze dne 20. července 2010 o režimu podpory C 38/09 (ex NN 58/09), který hodlá Španělsko provést ve prospěch podniku Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE), nebo
 —
 podpůrně vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí s přihlédnutím k rozsudku Soudního dvora,
 —
 uložit Komisi a vedlejším účastníkům řízení, kteří ji podporují, náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku, jakož i řízení před Tribunálem.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 1.
 První důvod vychází z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU v důsledku nesprávného výkladu pojmu podpora.
 Rozsudek, který je předmětem kasačního opravného prostředku, porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že provádí nesprávný výklad pojmu podpora, a konkrétně požadavků, které podle rozsudku Laboratoires Boiron (2) musí být splněny, aby mohla být daň považovaná za neoddělitelnou část podpory.
 2.
 Druhý důvod vychází z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU v důsledku toho, že rozsudek, který je předmětem kasačního opravného prostředku, neprovádí úplný přezkum existence podpory a zkresluje španělské právo.
 Rozsudek, který je předmětem kasačního opravného prostředku, porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že neprovádí úplný přezkum splnění podmínek stanovených v rozsudku Régie Networks (1) k tomu, aby mohla být daň uložená DTS považována za neoddělitelnou část podpory RTVE, a zkresluje španělské právo.
 3.
 Třetí důvod vychází z nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 106 odst. 2 SFEU.
 Rozsudek, který je předmětem kasačního opravného prostředku, obsahuje nesprávné právní posouzení při uplatnění čl. 106 odst. 2 SFEU. Zkresluje tvrzení DTS směřující k prokázání, že způsob financování podpory RTVE nepřiměřeně zkresluje hospodářskou soutěž, když je vykládá tak, že se týkají samotné podpory a nikoli účinků daní, které podporu financují. V důsledku toho bylo rozsudkem, který je předmětem kasačního opravného prostředku, rozhodnuto ultra petita o otázkách, které DTS v žalobě neuvedla, a které Komise ve svém rozhodnutí neanalyzovala, čímž byl změněn předmět řízení a překročeny meze soudního přezkumu Tribunálu.
 (1) Úř. věst. L 1, s. 9
 (2) C-526/04, EU:C:2006:528.
 (1) C-333/07, EU:C:2008:764.


text:
 1.8.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 180/61
 Žaloba podaná dne 1. června 2009 — INEOS Healthcare v. OHIM — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
 (Věc T-222/09)
 2009/C 180/112
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: INEOS Healthcare Ltd (Warrington, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, barrister, a A. Smith, solicitor)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalém, Izrael)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 Zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 24. března 2009 ve věci R 1897/2007-2; a
 —
 uložit žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem, aby nesli své náklady řízení a nahradili náklady řízení žalobkyni
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ALPHAREN“ pro výrobky zařazené do třídy 5
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis maďarské slovní ochranné známky „ALPHA D3“ pro výrobky zařazené do třídy 5; zápis litevské slovní ochranné známky „ALPHA D3“ pro výrobky zařazené do třídy 5; zápis lotyšské slovní ochranné známky „ALPHA D3“ pro výrobky zařazené do třídy 5
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Odvolací senát nezohlednil skutečnost, že další účastnice řízení před odvolacím senátem nepředložila žádný důkaz o tom, že mezi příslušnými výrobky existuje podobnost; porušení článku 75 nařízení Rady č. 207/2009 a práva být vyslechnut, jelikož odvolací senát nesprávně založil značnou část svého rozhodnutí na důkazech, ke kterým neměla žalobkyně možnost se vyjádřit; porušení článku 76 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož se odvolací senát v řízení týkajícím se relativních důvodů zamítnutí neomezil na zkoumání skutečností, důvodů a návrhů přednesených účastníky; porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát chyboval ohledně určení relevantní veřejnosti a celkově ohledně posuzování nebezpečí záměny.


text:
 26.4.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 107/4
 Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Schwerin – Německo) – Rüdiger Jager v. Amt für Landwirtschaft Bützow
 (Věc C-420/06) (1)
 (Společná zemědělská politika - Nařízení (ES) č. 1254/1999 a nařízení (ES) č. 1782/2003 - Hovězí a telecí maso - Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství - Nařízení (EHS) č. 3887/92, nařízení (ES) č. 2419/2001 a nařízení (ES) č. 796/2004 - Žádost o podpory „na zvířata“ - Prémie na krávy bez tržní produkce mléka - Nesrovnalost - Nedodržení ustanovení použitelných na identifikaci a evidenci skotu, jenž není předmětem žádostí o podporu - Nařízení (ES) č. 1760/2000 - Vyloučení z nároku na podporu - Článek 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Zásada zpětného použití mírnějšího trestu)
 (2008/C 107/06)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Verwaltungsgericht Schwerin
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Rüdiger Jager
 Žalovaná: Amt für Landwirtschaft Bützow
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Verwaltungsgericht Schwerin – Výklad čl. 2 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340) – Zamítnutí žádosti o poskytnutí prémie na zvířata z důvodu při kontrole zjištěného rozdílu více než 20 % mezi uvedeným a zjištěným počtem zvířat – Zpětné použití pozdějších méně přísných správních sankcí týkajících se prémií na zvířata použitelných až po zrušení systému prémií na zvířata v dotyčném členském státě
 Výrok
 Článek 2 odst. 2 druhou větu nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství je nutno vykládat v tom smyslu, že ustanovení upravená v článcích 66 a 67 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, ve znění změn a oprav vyplývajících z nařízení Komise (ES) č. 239/2005 ze dne 11. února 2005, nelze zpětně použít na žádost o podporu „na zvířata“, která spadá do časové působnosti nařízení Komise (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k integrovanému administrativnímu a kontrolnímu systému pro některé režimy podpor Společenství, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2801/1999 ze dne 21. prosince 1999, u níž došlo k vyloučení z podpory podle článku 10c tohoto nařízení.
 (1) Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


text:
 23.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 65/30
 Rozsudek Tribunálu ze dne 15. ledna 2015 – Ziegler v. Komise
 (Spojené věci T-539/12 a T-150/13) (1)
 („Mimosmluvní odpovědnost - Hospodářská soutěž - Trh mezinárodních stěhovacích služeb v Belgii - Stěhování úředníků a ostatních zaměstnanců Unie - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU - Předstírané nabídky - Rozsah odpovědnosti orgánu - Věc pravomocně rozsouzená - Povinnost náležité péče - Příčinná souvislost“)
 (2015/C 065/41)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci/Účastnice řízení
 Žalobkyně: Ziegler SA (Brusel, Belgie); a Ziegler Relocation SA (Brusel) (zástupci: J. F. Bellis, M. Favart a A. Bailleux, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz a A. Bouquet, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na náhradu jednak údajné škody vyplývající z vydání rozhodnutí Komise C (2008) 926 final ze dne 11. března 2008, v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.543 – Mezinárodní stěhovací služby) a dále údajné škody vyplývající z pokračování praktik „předstíraných nabídek“ po vydání rozhodnutí C (2008) 926 mezi 11. březnem 2008 a 1. lednem 2014.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloby se zamítají.
 2)
 Společnost Ziegler SA ponese vedle vlastních nákladů řízení náklady řízení vynaložené Evropskou komisí ve věci T-539/12.
 3)
 Společnost Ziegler Relocation SA ponese vedle vlastních nákladů řízení náklady řízení vynaložené Komisí ve věci T-150/13.
 (1) Úř. věst. C 55, 23. 2 .2013.


text:
 27.7.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 215/15
 Žaloba podaná dne 22. května 2013 — Nutrexpa v. OHIM — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)
 (Věc T-271/13)
 2013/C 215/20
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Nutrexpa, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño a Y. Sastre Canet, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Milán, Itálie)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. března 2013 ve věci R 1285/2012-1, kterým byla zamítnuta přihláška (obrazové) ochranné známky Společenství č. 9 056 045„Cuétara MARÍA ORO“ k označení „konzervovaného a sušeného ovoce; konzervované, sušené a zavařované zeleniny“ (třída 29) a „mouky a výrobků z obilnin, chleba, jemného pečiva a cukrovinek, zmrzliny; sušenek“ (třída 30), a nařídil, aby OHIM tuto ochrannou známku zapsal;
 —
 uložil OHIM náhradu nákladu řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka se slovními prvky „Cuétara MARÍA ORO“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29 a 30 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 056 045
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl
 Namítaná ochranná známka nebo označení: národní obrazové ochranné známky a obrazová ochranná známka Společenství se slovním prvkem „ORO“ pro výrobky zařazené do tříd 29 a 30
 Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


text:
 16.8.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 296/23
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinskim sudem u Velikoj Gorici (Chorvatsko) dne 15. června 2016 – VG Čistoća d.o.o. v. Đuro Vladika, Ljubica Vladika
 (Věc C-335/16)
 (2016/C 296/31)
 Jednací jazyk: chorvatština
 Předkládající soud
 Općinski sud u Velikoj Gorici
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: VG Čistoća d.o.o.
 Žalovaní: Đuro Vladika, Ljubica Vladika
 Předběžná otázka
 Jakým způsobem se podle unijního práva vypočítává poplatek za sběr a přepravu odpadů z domácností a jakým způsobem hradí občané Evropské unie faktury za sběr a přepravu komunálního odpadu, tedy platí za sběr a přepravu odpadů z domácností v závislosti na objemu prázdných nádob či kontejnerů, nebo v závislosti na objemu odebraného odpadu, a hradí vedle toho ještě další poplatky?


text:
 30.5.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 191/37
 Žaloba podaná dne 23. března 2016 – PayPal v. EUIPO – Hub Culture (VENMO)
 (Věc T-132/16)
 (2016/C 191/49)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: PayPal, Inc. (San Jose, Kalifornie, Spojené státy americké) (zástupci: A. Renck, advokát, a I. Junkar, Solicitor)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Hub Culture Ltd (Hamilton, Bermudy)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „VENMO“ – Ochranná známka Evropské unie č. 9 509 357
 Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. ledna 2016 ve věci R 2974/2014-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO a další účastnici v řízení před odvolacím senátem, pokud vstoupí do řízení jako vedlejší účastnice, náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 30.3.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 107/24
 Rozsudek Tribunálu ze dne 12. února 2015 – Compagnie des montres Longines, Francillon v. OHIM – Cheng (B)
 (Věc T-505/12) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství B - Starší mezinárodní obrazová ochranná známka představující dvě roztažená křídla - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence zásahu do dobrého jména - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“)
 (2015/C 107/31)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint-Imier, Švýcarsko) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně F. Mattina, poté P. Bullock, zmocněnci)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Xiuxiu Cheng (Budapešť, Maďarsko)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. září 2012 (věc R 193/2012-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Compagnie des montres Longines, Francillon SA a Xiuxiu Cheng.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti Compagnie des montres Longines, Francillon SA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 26, 26. 1. 2013.


text:
 25.2.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 48/6
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (třetího senátu)
 ze dne 15. prosince 2005
 ve věci C-232/04 a C-233/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeitsgericht Düsseldorf): Nurten Güney-Görres, Gul Demir proti Securicor Aviation (Germany) Ltd, Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG (1)
 (Směrnice 2001/23/ES - Článek 1 - Převod podniku nebo závodu - Zachování práv zaměstnanců - Rozsah působnosti)
 (2006/C 48/12)
 Jednací jazyk: němčina
 Ve spojených věcech C-232/04 a C-233/04, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané rozhodnutími Arbeitsgericht Düsseldorf (Německo) ze dne 5. května 2004, došlými Soudnímu dvoru dne 3. června 2004, v řízeních Nurten Güney-Görres (C-232/04), Gul Demir (C-233/04) proti Securicor Aviation (Germany) Ltd, Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosa, předseda senátu, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, A. Borg Barthet (zpravodaj) a U. Lõhmus, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 15. prosince 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 Článek 1 směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů je třeba vykládat v tom smyslu, že při přezkumu existence převodu závodu podle tohoto článku v případě nového zadání zakázky a v rámci celkového posouzení nepředstavuje konstatování převodu provozních prostředků za účelem vlastního hospodářského využití podmínku nezbytnou pro konstatování převodu těchto prostředků ze strany původního úspěšného uchazeče o veřejnou zakázku na nového úspěšného uchazeče o veřejnou zakázku.
 (1) Úř. věst. C 228, 11.9.2004.
 Úř. věst. C 201, 7.8.2004.