text:
 1.10.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 243/6
 Opravný prostředek podaný dne 5. července 2005 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) proti rozsudku vydanému dne 14. dubna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve věci T-260/03, Celltech R&D Ltd proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 (Věc C-273/05 P)
 (2005/C 243/08)
 Jednací jazyk: angličtina
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 5. července 2005 opravný prostředek podaný Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM), zastoupeným Arnaud Folliard-Monguiralem, jako zmocněncem, proti rozsudku vydanému dne 14. dubna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve věci T- 260/03 (1), Celltech R&D Ltd. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Účastník řízení podávající opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:
 1.
 zrušil rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. dubna 2005 ve věci T-260/03,
 2.
 zamítl žalobu podanou žalobkyní k Soudu prvního stupně proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. května 2003 (věc R 659/2002 2) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky CELLTECH k zápisu jako ochranné známky Společenství,
 3.
 uložil žalobkyni u Soudu prvního stupně náhradu nákladů řízení před Soudem prvního stupně a před Soudním dvorem.
 V případě, že Soudní dvůr nevyhoví hlavnímu návrhu navrhovatele v bodě 2, navrhovatel žádá Soudní dvůr, aby:
 1.
 zrušil rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. dubna ve věci T-260/03,
 2.
 vrátil věc Soudu prvního stupně.
 Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty:
 Svým návrhem předloženým Soudnímu dvoru se se Úřad domáhá zrušení rozsudku Soudu prvního stupně. Úřad tvrdí, že rozhodnutí Soudu prvního stupně porušilo čl. 7 odst.1 písm. b) a c) nařízení o ochranné známce Společenství a je stiženo tím, že Soud neuvedl náležité důvody na podporu svých závěrů. Opravný prostředek je založen na následujících pěti důvodech:
 —
 Ačkoliv Soud prvního stupně shledal, „že alespoň jedním významem slovní ochranné známky CELLTECH je ‚cell technology (buněčná technologie)‘“, nesprávně požadoval, aby odvolací senát poskytnul „odborné vysvětlení pojmu buněčné technologie“ za účelem prokázání, „jakým způsobem uvedený výraz poskytuje informace o účelu a vlastnostech výrobků a služeb uvedených v přihlášce k zápisu, zejména způsobu, jakým by uvedené výrobky a služby byly pro buněčnou technologii použity nebo z ní vzešly“;
 —
 Soud prvního stupně nesprávně nevzal v úvahu zásadu, podle které pouhá kombinace prvků, z nichž každý popisuje vlastnosti dotčených výrobků a služeb, bez jakékoliv neobvyklé změny ve skladbě nebo významu, je sama popisem uvedených vlastností ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství;
 —
 Tvrzení soudu, že pro zjištění existence popisné povahy nebo nedostatku rozlišovací způsobilosti je nezbytné popsat „účel“ dotčených výrobků a služeb, je z hlediska práva nesprávný. Ačkoliv Soud uznal, že „buněčná technologie“ je „oblastí použití“ pro dotčené výrobky a služby, nesprávně rozhodl, že popis takové „oblasti použití“ je nedostatečný k prokázání toho, že označení CELLTECH má popisnou povahu, a že tedy postrádá rozlišovací způsobilost;
 —
 Soud nesprávně došel k závěru, že popis postupu výroby nebo dodávání dotčených výrobků a služeb nespadá do oblasti působnosti čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství;
 —
 Soud rovněž neuvedl důvody na podporu výše uvedeného závěru.
 (1) Úř. věst. C 155, 25.6.2005, s. 16


text:
 22.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 68/35
 Žaloba podaná dne 16. prosince 2015 – Portugalská republika v. Komise
 (Věc T-733/15)
 (2016/C 068/45)
 Jednací jazyk: portugalština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes a M. Figueiredo, zmocněnci, ve spolupráci s L. Silva Moraisem, advokátem)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Komise oznámené generálním sekretariátem Komise prostřednictvím dopisu SG-Greffe Greffe (2015) D1/11533 ze dne 12. října 2015 (1),
 —
 uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Portugalská republika má za to, že výzva k zaplacení zaslaná generálním sekretariátem Komise prostřednictvím dopisu SG-Greffe (2015) D1/11533 ze dne 12. října 2015 je stižena následujícími vadami a musí tedy být zrušena:
 1.
 Odůvodnění přijetí napadeného aktu je založeno na tom, že Komise si uzurpovala pravomoci, které patří do soudní sféry Unie, což představuje vadu spočívající v nedostatku pravomoci.
 2.
 Akt vychází z umělého rozdělení účinků rozsudku Soudního dvora vyhlášeného ve věci Komise v. Portugalsko (C-76/13, EU:C:2014:2029) a porušuje tedy Smlouvy nebo právní předpis týkající se jejich provádění.
 3.
 Akt Komise, který je předmětem této žaloby na neplatnost, porušuje zásadu překážky věci rozsouzené a i z tohoto důvodu porušuje Smlouvy nebo právní předpis týkající se jejich provádění.
 4.
 Akt je protiprávní rovněž z důvodu porušení zásad právní jistoty, stability právních vztahů a ochrany legitimního očekávání, zakotvených unijním právem.
 5.
 Akt porušuje zásadu zákazu dvojího trestu, která odporuje tomu, aby novým individuálním právním aktem bylo dosaženo toho, čeho nebylo dosaženo předtím prostřednictvím soudního rozhodnutí, což představuje vadu spočívající v porušení Smluv nebo právního předpisu týkajícího se jejich provádění.
 (1) Rozhodnutí generálního ředitele Generálního ředitelství pro komunikační sítě, obsah a technologie (DG CONNECT), kterým se od Portugalské republiky požaduje zaplacení částky 580 000 eur jako penále za období od 25. června do 21. srpna 2014, o kterém rozhodl Soudní dvůr v rozsudku Komise v. Portugalsko (C-76/13, EU:C:2014:2029).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 23.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 288/25
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Hamburg (Německo) dne 23. srpna 2010 — Söll GmbH v. Tetra GmbH
 (Věc C-420/10)
 ()
 (2010/C 288/43)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Landgericht Hamburg
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Söll GmbH
 Žalovaná: Tetra GmbH
 Předběžné otázky
 1)
 Je pro kvalifikaci přípravku jako „biocidního přípravku“ ve smyslu ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 98/8/ES nutný přímý biologický nebo chemický účinek přípravku na samotný škodlivý organismus tak, aby byl tento škodlivý organismus ničen, odpuzován, zneškodňován, aby bylo zabráněno účinku nebo dosaženo jiného regulačního účinku nebo je v tomto smyslu dostačující již nepřímý účinek na škodlivý organismus?
 2)
 V případě, že Soudní dvůr zastává názor, že pro kvalifikaci přípravku jako „biocidního přípravku“ ve smyslu ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 98/8/ES je dostačující již nepřímý biologický nebo chemický účinek přípravku na škodlivý organismus: jaké požadavky je nutno klást na nepřímý účinek přípravku na škodlivý organismus, aby mohl být tento přípravek kvalifikován jako biocidní přípravek ve smyslu ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 98/8/ES, nebo je k odůvodnění biocidního použití dostačující každý jakkoli se projevující nepřímý účinek?


text:
 4.12.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 328/14
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Bacău (Rumunsko) dne 13. září 2010 — SC SEMTEX SRL v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
 (Věc C-440/10)
 ()
 2010/C 328/25
 Jednací jazyk: rumunština
 Předkládající soud
 Curtea de Apel Bacău
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: SC SEMTEX SRL
 Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
 Předběžné otázky
 1)
 Brání čl. 110 první pododstavec SFEU (bývalý článek 90 ES), podle kterého členské státy nepodrobí přímo ani nepřímo výrobky jiných členských států jakémukoli vyššímu vnitrostátnímu zdanění než je to, jemuž jsou přímo nebo nepřímo podrobeny podobné výrobky domácí, zavedení daně ze znečišťování životního prostředí pro motorová vozidla, která se ukládá při prvním přihlášení k registraci na území členského státu a která má znaky stanovené mimořádným nařízením č. 50/2008, tedy daně, jež může představovat vnitrostátní zdanění výrobků pocházejících z jiných členských států, s ohledem na to, že uvedená daň se neplatí při znovupřihlášení motorového vozidla k registraci v Rumunsku, které má stejné vlastnosti jako dovezené ojeté vozidlo?
 2)
 Brání čl. 110 druhý pododstavec SFEU (bývalý článek 90 ES), podle kterého členské státy nepodrobí výrobky jiných členských států vnitrostátnímu zdanění, které by poskytovalo nepřímou ochranu jiným výrobkům, zavedení daně ze znečišťování životního prostředí pro motorová vozidla, která se ukládá při prvním přihlášení k registraci na území členského státu a která má znaky stanovené mimořádným nařízením vlády č. 50/2008, s ohledem na to, že mimořádným nařízením vlády č. 218/2008 byla od povinnosti k platbě daně ze znečišťování životního prostředí osvobozena kategorie automobilových vozidel, která vykazuje technické vlastnosti automobilů vyrobených v Rumunsku?


text:
 18.12.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 346/39
 Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2010 — Německo v. Komise
 (Věc T-236/07) (1)
 (EZOZF - Záruční sekce - Schválení účetních závěrek - Rozpočtový rok 2006 - Datum použití čl. 32 odst. 5 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1290/2005 - Závaznost jednostranného prohlášení Komise přiloženého k protokolu ze zasedání Výboru stálých zástupců)
 2010/C 346/77
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: původně M. Lumma a J. Möller, poté J. Möller a N. Graf Vitzthum, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupce: F. Erlbacher, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2007/327/ES ze dne 27. dubna 2007 o schválení účetních závěrek platebních agentur členských států týkajících se výdajů financovaných záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) pro rozpočtový rok 2006 (Úř. věst. L 122, s. 51)
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


text:
 25.8.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 282/55
 Žaloba podaná dne 27. června 2014 – Grandi Navi Veloci v. Komise
 (Věc T-506/14)
 2014/C 282/74
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Grandi Navi Veloci SpA (Palermo, Itálie) (zástupci: S. Grassani, S. Ravenna a A. Franchi, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Evropské komise C (2013)9101 final ze dne 22. ledna 2014 v rozsahu, v němž Komise rozhodla, že subvence na výkon reklamních činností ani záruky (bankové úvěry a prohlášení o záměru) poskytnuté společnosti Saremar ze strany Regione Sardegna nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU,
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Tato žaloba směruje proti rozhodnutí Evropské komise C (2013)9101 final ze dne 22. ledna 2014 o státní podpoře SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C) a SA.32016 (2011/C), kterou Regione Sardegna poskytl ve prospěch společnosti Saremar. V tomto rozhodnutí Komise zejména uvedla, že subvence na výkon reklamních činností ani záruky (bankové úvěry a prohlášení o záměru) poskytnuté společnosti Saremar ze strany Regione Sardegna nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.
 1.
 V prvním žalobním důvodu, který vychází z nesprávného použití čl. 107 odst. 1 SFEU, Grandi Navi Veloci tvrdí, že rozhodnutí je stiženo protiprávností, jelikož uvádí, že Saremar nezískala hospodářskou výhodu z odměny, kterou jí zaplatil Regione Sardegna za údajné reklamní činnosti. Podle žalobkyně Komise porušila čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že měla za to, že cena, kterou Regione Sardegna zaplatil jako odměnu za reklamní činnosti svěřené společnosti Saremar ve srovnání s odměnou 3 0 00 000 eur, byla v souladu s tržní hodnotou a nesplňovala podmínky hospodářské výhody pro společnost, která byla její příjemcem.
 2.
 V druhém žalobním důvodu Grandi Navi Veloci zaprvé namítá zjevně nesprávné posouzení Komise, pokud jde o údajnou nevhodnost metody použité znalcem, kterého pověřil Tribunale di Genova a zadruhé kritizuje chování Komise s ohledem na nedostatečnost šetření a porušení zásady řádné správy.
 3.
 V třetím žalobním důvodu Grandi Navi Veloci namítá, že si rozhodnutí protiřečí a je nedostatečně odůvodněné ve smyslu článku 296 SFEU, pokud jde o určení, že opatření v souvislosti s údajnými reklamními činnostmi nepředstavuje státní podporu.
 4.
 Ve čtvrtém žalobním důvodu Grandi Navi Veloci vychází zaprvé z porušení a nesprávného použití článku čl. 107 odst. 1 SFEU v souvislosti s tvrzením, že ani bankovní úvěry ani prohlášení o záměru nepředstavují státní podporu a zadruhé ze současného porušení povinnosti uvést odůvodnění rozhodnutí ve smyslu článku 296 SFEU.


text:
 25.6.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 186/23
 Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2011 — Jager & Polacek v. OHIM (REDTUBE)
 (Věc T-488/09) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství REDTUBE - Starší národní nezapsaná ochranná známka Redtube - Nezaplacení poplatku za podání námitek ve lhůtě - Rozhodnutí prohlašující námitky za nepodané - Článek 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 2869/95 - Ochrana legitimního očekávání - Pravidlo 17 nařízení (ES) č. 2868/95 - Řízení ex parte - Článek 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/96 - Pravidlo 18 nařízení č. 2868/95 - Právní povaha sdělení, ve kterém OHIM informuje, že námitky byly shledány přípustnými - Pravidlo souběžnosti forem a pravidlo actus contrarius - Článek 80 nařízení (ES) č. 207/2009)
 2011/C 186/43
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Jager & Polacek GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupci: A. Renck, V. von Bomhard a T. Dolde, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. září 2009 (věc R 442/2009-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Jager & Polacek GmbH a RT Mediasolutions s.r.o.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Jager & Polacek GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


text:
 21.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 282/15
 Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 1. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království
 (Věc C-575/08) (1)
 („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2005/56/ES - Přeshraniční fúze kapitálových společností - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
 2009/C 282/27
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Peere a P. Dejmek, zmocněnci)
 Žalované: Belgické království (zástupce: D. Haven, zmocněnec)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí nebo neoznámení předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES ze dne 26. října 2005 o přeshraničních fúzích kapitálových společností (Úř. věst. L 310, s. 1) ve stanovené lhůtě
 Výrok
 1)
 Belgické království tím, že nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES ze dne 26. října 2005 o přeshraničních fúzích kapitálových společností, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.
 2)
 Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


text:
 21.9.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 311/49
 Žaloba podaná dne 30. června 2015 – Papapanagiotou v. Parlament
 (Věc T-351/15)
 (2015/C 311/54)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Papapanagiotou AVEEA (Serres, Řecko) (zástupci: S. Pappas a I. Ioannidis, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí generálního ředitele Generální ředitelství pro infrastrukturu a logistiku D(2015)12887 ze dne 27. dubna 2015, kterým byla odmítnuta nabídka žalobce na dílčí plnění 1, 2 a 4 v rámci zadávacího řízení „Kancelářský nábytek“ č. INLO.AO-2012-017-LUX-UAGBI-02 „na pořízení standardního, drahého a luxusního kancelářského nábytku a příslušenství“ a kterým generální ředitel informoval žalobce, že při posouzení všech nabídek ve výše uvedeném zadávacím řízení nezohlednil jedno z kritérií pro udělení veřejné zakázky specifikované v dokumentaci k zadávacímu řízení;
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je protiprávní, jelikož během zadávacího řízení bylo vyloučeno dílčí kritérium pro udělení veřejné zakázky „konstrukce (odolnost proti poškození, odření, poškrábání a odbarvení)“, což představuje porušení zadávací dokumentace, čl. 110 odst. 1 a čl. 113 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Evropské unie (dále jen „finanční nařízení“), a obecných zásad rovného zacházení a transparentnosti.
 2.
 Druhý žalobní důvod vychází z toho, že veřejný zadavatel neuvedl odůvodnění, zejména vlastnosti a relativní výhody přijatých nabídek, a to v rozporu s čl. 113 odst. 2 finančního nařízení, s čl. 161 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (dále jen „prováděcí pravidla k finančnímu nařízení“), s článkem 41 Listiny základních práv Evropské unie a s článkem 296 SFEU.
 3.
 Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady transparentnosti podle článku 102 finančního nařízení a čl. 15 odst. 3 SFEU, ke kterému došlo tím, že veřejný zadavatel neposkytl žádné informace a důkazy ohledně toho, zda vzorky předložené v nabídkách za účelem opětovného hodnocení nabídek byly stejné jako vzorky hodnocené původně v rámci prvního hodnocení, které bylo následně zrušeno.


text:
 7.9.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 260/32
 Kasační opravný prostředek podaný dne 3. července 2013 Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2013 ve věci T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) v. Komise
 (Věc C-379/13 P)
 2013/C 260/59
 Jednací jazyk: portugalština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (zástupci: N. Morais Sarmento a L. Pinto Monteiro, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání navrhovatele
 Navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil rozsudek Tribunálu v plném rozsahu;
 —
 zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu;
 —
 uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Nedodržení přiměřené lhůty pro přijetí rozhodnutí
 1. Promlčení zahájení stíhání
 Navrhovatel má za to, že napadené rozhodnutí bylo přijato po uplynutí lhůty čtyř let stanovené pro promlčení zahájení stíhání na základě nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 (1). A i kdyby došlo k případnému přerušení promlčecí doby pro zahájení řízení, v souladu s ustanoveními čl. 3 odst. 1 čtvrtého pododstavce uplynula lhůta rovnající se dvojnásobku promlčecí doby, aniž by bylo přijato rozhodnutí. Vzhledem k tomu, že doba byla promlčena, musí být napadené rozhodnutí považováno za protiprávní rozhodnutí, které nelze vykonat.
 2. Porušení zásady právní jistoty
 Navrhovatel má za to, že skutečnost, že Komise nechala uplynout 20 let mezi údajným protiprávním jednáním a přijetím napadeného rozhodnutí, představuje porušení zásady právní jistoty. Tato základní zásada práva Evropské unie stanoví, že každá osoba má právo, aby její věc byla vyřízena unijními orgány v přiměřené lhůtě.
 3. Porušení práva na obhajobu
 Navrhovatel má za to, že bylo porušeno jeho právo na obhajobu, jelikož tím, že uplynulo 20 let mezi údajným protiprávním jednáním a přijetím konečného rozhodnutí, byl navrhovatel připraven o možnost předložit své vyjádření včas, a sice v době, kdy měl ještě k dispozici dokumenty, které by mohly odůvodnit výdaje, o nichž má Komise za to, že nemohou být nahrazeny.
 (1) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1).


text:
 25.8.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 199/50
 Žaloba podaná dne 11. června 2007 – Joseph v. Komise
 (Věc F-54/07)
 (2007/C 199/97)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Anne Joseph (Damašek, Syrie) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit pracovní smlouvu žalobkyně, podepsanou dne 20. července 2006, v rozsahu, v němž je doba trvání této smlouvy stanovena na dobu 15 měsíců, a to ode dne 16. října 2006 do 15. ledna 2008;
 —
 v případě potřeby zrušit výslovné rozhodnutí Komise ze dne 13. února 2007 o zamítnutí stížnosti, kterou žalobkyně podala na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu dne 20. října 2006;
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně se domáhá zrušení své pracovní smlouvy jako smluvní zaměstnankyně podle článku 3a pracovního řádu ostatních zaměstnanců (PŘOZ), v rozsahu, v němž doba trvání této smlouvy není stanovena na dobu 3 let nýbrž 15 měsíců, a to na základě jednak rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2004 o maximální délce zaměstnávání dočasných zaměstnanců ve službách Komise a jednak článku 12 Obecných prováděcích ustanovení o procesech přijímání a využívání smluvních zaměstnanců v Komisi (OPU).
 Podle žalobkyně je rozhodnutí ze dne 28. dubna 2004, zejména jeho článek 3, protiprávní, jelikož je v rozporu s čl. 85 odst. 1 prvním pododstavcem PŘOZ. V každém případě není podle jeho čl. 1 odst. 2 uvedené rozhodnutí v projednávané věci použitelné, jelikož žalobkyně byla určena k plnění podstatných úkolů.
 Žalobkyně se mimoto dovolává protiprávnosti OPU, zejména jejich článku 12, který je údajně v rozporu s čl. 85 odst. 1 PŘOZ. V každém případě Komise údajně porušila čl. 12 odst. 1a a 1b OPU, který nedovoluje za účelem výpočtu maximálního období zaměstnání smluvního zaměstnance kumulovat délku trvání smlouvy na základě článku 3b PŘOZ s délkou trvání smlouvy na základě článku 3a OPU.
 Žalobkyně mimoto uplatňuje porušení zásad zákazu diskriminace, řádné správy a zájmu služby.


text:
 14.10.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 249/12
 Žaloba podaná dne 8. srpna 2006 – American Clothing Associates v. OHIM (obrazová ochranná známka – javorový list a písmena RW)
 (Věc T-215/06)
 (2006/C 249/31)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: American Clothing Associates (Evergem, Belgie) (zástupci: P. Maeyaert a N. Clarembeaux, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. května 2006 ve věci R 1463/2005-1;
 —
 uložit OHIM náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka složená z javorového listu a písmen RW pro výrobky a služby tříd 18, 25 a 40 (přihláška č. 2 785 368)
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí zápisu
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně uplatňuje nejprve porušení čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení Rady č. 40/94 a článku 6b Pařížské úmluvy, jelikož odvolací senát OHIM nezohlednil celkový dojem přihlašované ochranné známky a dopustil se nesprávného posouzení charakteru heraldického napodobení javorového listu, který obsahuje tato ochranná známka. Žalobkyně rovněž uplatňuje, že odvolací senát nesprávně odmítl zohlednit dobré jméno ochranné známky v rámci absolutního důvodu pro zamítnutí zápisu stanoveného čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení č. 40/94.


text:
 25.6.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 186/20
 Rozsudek Tribunálu ze dne 5. května 2011 — Olymp Bezner v. OHIM — Bellido (Olymp)
 (Věc T-203/09) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Olymp - Starší národní obrazová ochranná známka OLIMPO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (CE) č. 207/2009))
 2011/C 186/37
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Olymp Bezner GmbH & Co. KG (Bietigheim-Bissingen, Německo) (zástupci: M. Eck a J. Dönch, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Miguel Bellido, SA (Manzanares, Španělsko)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. března 2009 (věc R 531/2008-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Miguel Bellido, SA a Olymp Bezner GmbH & Co. KG
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Olymp Bezner GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


text:
 9.7.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 204/28
 Žaloba podaná dne 20. května 2011 — Ezz a další v. Rada
 (Věc T-256/11)
 2011/C 204/50
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gíza, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed (Londýn, Velká Británie), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Londýn, Spojené království) a Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Gíza, Egypt) (zástupci: M. Lester, Barrister a J. Binns, Solicitor)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 —
 zrušit rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 63) a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 4), v rozsahu, v němž se týkají žalobců.
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Svou žalobou se žalobci domáhají podle článku 263 SFEU zrušení rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě v rozsahu, v němž se týkají žalobců.
 Na podporu své žaloby uvádějí pět žalobních důvodů.
 1)
 První žalobní důvod vychází z tvrzení, že není splněno kritérium pro přijetí omezujících opatření proti žalobcům, uvedený v článku 1 rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP a článku 2 nařízení Rady (EU) č. 270/2011. Podle tohoto žalobního důvodu jsou navíc skutečnosti uvedené žalovanou jakožto odůvodnění přijetí omezujících opatření proti žalobcům zcela vágní, nekonkrétní, neopodstatněné, neodůvodněné a nedostatečné k tomu, aby bylo použití takových opatření odůvodněno.
 2)
 Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že žalovaná porušila práva žalobců na obhajobu a účinnou soudní ochranu, jelikož:
 —
 omezující opatření nestanoví žádný postup, v němž by byly žalobcům sděleny důkazy, na kterých spočívalo rozhodnutí o zmrazení jejich majetku, nebo v němž by bylo žalobcům umožněno smysluplně se vyjádřit k těmto důkazům;
 —
 důvody obsažené v napadených opatřeních obsahují obecnou, nepodloženou a vágní domněnku o soudních řízeních;
 —
 žalovaná neposkytla dostatečné informace, které by žalobcům umožňovaly účinně přednést svá stanoviska, což soudu znemožňuje posoudit, zda rozhodnutí a posouzení Rady bylo odůvodněné a spočívalo na nezvratných důkazech.
 3)
 Třetí žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že žalovaná neuvedla žalobcům dostatečné důvody pro jejich zahrnutí do sporných opatření, a to v rozporu se svou povinností uvést jasně skutečné a specifické důvody včetně specifických individuálních důvodů, které jí vedly k závěru, že žalobci nesli odpovědnost za zneužití egyptských státních finančních prostředků.
 4)
 Čtvrtý žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že žalovaná neodůvodněně a nepřiměřeně poškodila práva žalobců na majetek a dobré jméno, jelikož:
 —
 opatření zmrazení majetku mají citelné a dlouhotrvající dopady na jejich základní práva;
 —
 tato opatření byla na žalobce použita neodůvodněně; a
 —
 žalovaná nedoložila, že veškeré zmrazení majetku je nejmírnějším prostředkem k dosažení takového cíle, ani že velmi značná škoda, která žalobcům vznikla, je odůvodněná a přiměřená.
 5)
 Pátý žalobní důvod vychází z tvrzení, že zahrnutí žalobců na seznam osob, proti nimž se použijí omezující opatření, vychází ze zjevně nesprávného posouzení.


text:
 12.3.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 80/18
 Usnesení Tribunálu ze dne 21. ledna 2011 — Vtesse Networks v. Komise
 (Věc T-54/07) (1)
 (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Telekomunikace - Daň z obchodního majetku ve Spojeném království - Rozhodnutí o tom, že dotčené opatření nepředstavuje podporu - Neexistence osobního dotčení - Nepřípustnost)
 2011/C 80/35
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Vtesse Networks Ltd (Hertford, Hertfordshire, Spojené království) (zástupci: H. Mercer, barrister, a J. Ballard, solicitor)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan a H. van Vliet, zmocněnci)
 Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: AboveNet Communications UK Ltd (Londýn, Spojené království); Gamma Telecom Ltd (Newbury, Berkshire, Spojené království); a VTL (UK) Ltd (Egham, Surrey, Spojené království) (zástupci: I. Forrester, QC, C. Arhold a K. Struckmann, advokáti)
 Vedlejší účastníci podporující žalovanou: British Telecommunications plc (Londýn) (zástupci: G. Robert a C. Berg, solicitors); a Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: V. Jackson, zmocněnkyně, ve spolupráci s C. S. Vajdou, QC, a T. Morsheadem, barrister)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2006/951/ES ze dne 12. října 2006 o uplatňování daně z obchodního majetku tvořícího telekomunikační infrastrukturu ve Spojeném království [č. C-4/2005 (ex NN 57/2004, ex CP 26/2004)] (Úř. věst. L 383, s. 70).
 Výrok
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Společnost Vtesse Networks Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 3)
 Spojené království Velké Británie a Severního Irska, AboveNet Communications UK Ltd, Gamma Telecom Ltd, VTL (UK) Ltd a British Telecommunications plc ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 82, 14.4.2007.


text:
 5.9.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 326/14
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Liège (Belgie) dne 22. června 2016 – Jean Jacob, Dominique Lennertz v. État belge
 (Věc C-345/16)
 (2016/C 326/25)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Tribunal de première instance de Liège
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: Jean Jacob, Dominique Lennertz
 Žalovaný: État belge
 Předběžná otázka
 Brání článek 39 [ES] tomu, aby v důsledku belgického daňového systému vyplývajícího z článku 155 ZDP z roku 1992, bez ohledu na to, zda se použije oběžník č. Ci.RH.331/575.420 ze dne 12. března 2008, byly lucemburské důchody žalobce osvobozené od daně na základě článku 18 Smlouvy o zamezení dvojímu zdanění uzavřené mezi Belgií a Lucemburskem zahrnuty do výpočtu belgické daně a zohledněny při uplatnění daňových výhod upravených v ZDP z roku 1992 a aby byl nárok na uvedené výhody, jako je nezdanitelná část základu daně, dlouhodobé spoření, výdaje zaplacené s poukázkami na služby, výdaje vynaložené za účelem snižování nákladů na energie v domácnosti, na zabezpečení domácnosti proti krádeži nebo požáru, dary žalobce na dobročinné účely, snížen nebo poskytnut v menším rozsahu než v případě, že by oběma žalobcům plynuly příjmy ze zdrojů v Belgii a žalobkyně by namísto žalobce pobírala důchody pocházející výlučně z Belgie?


text:
 23.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 344/28
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle — Belgie) — Industrie du bois de Vielsalm & Cie (IBV) SA v. Région wallonne
 (Věc C-195/12) (1)
 (Směrnice 2004/8/ES - Působnost - Kombinovaná výroba tepla a elektřiny a vysoce účinná kombinovaná výroba tepla a elektřiny - Článek 7 - Regionální režim podpory, který stanoví udělování „zelených certifikátů“ kogeneračním zařízením - Udělování většího množství zelených certifikátů kogeneračním zařízením, která využívají především jiné formy biomasy než dřevo nebo dřevní odpad - Zásada rovnosti a zákazu diskriminace - Články 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie)
 2013/C 344/48
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour constitutionnelle
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Industrie du bois de Vielsalm & Cie (IBV) SA
 Žalovaný: Région wallonne
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour constitutionnelle — Výklad článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/8/ES ze dne 11. února 2004 o podpoře kombinované výroby tepla a elektřiny založené na poptávce po užitečném teple na vnitřním trhu s energií a o změně směrnice 92/42/EHS (Úř. věst. L 52, s. 50) — Výklad článků 2 a 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou (Úř. věst. L 283, s. 33) — Výklad článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, s. 16) — Výklad článku 6 SEU a článků 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie — Režimy finanční podpory omezené na vysoce účinná kogenerační zařízení — Povinnost, možnost nebo zákaz vyloučit z podpůrných opatření kogenerační zařízení, která využívají především dřevo nebo dřevní odpad — Soulad právní úpravy se zásadou rovnosti
 Výrok
 1)
 Článek 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/8/ES ze dne 11. února 2004 o podpoře kombinované výroby tepla a elektřiny založené na poptávce po užitečném teple na vnitřním trhu s energií a o změně směrnice 92/42/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že se jeho působnost neomezuje pouze na kogenerační zařízení, která vykazují charakteristiky vysoce účinných kogeneračních zařízení ve smyslu této směrnice.
 2)
 Za současného stavu unijního práva nebrání zásada rovného zacházení a zákazu diskriminace, jež je zakotvena zejména v článcích 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie, tomu, aby členské státy, pokud zavedou takové vnitrostátní režimy podpory kombinované výroby tepla a elektřiny a výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie, jako jsou režimy uvedené v článku 7 směrnice 2004/8 a článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou, stanovily takové intenzivnější podpůrné opatření, jako je opatření dotčené v původním řízení, které se může vztahovat na všechna kogenerační zařízení využívající především biomasu s výjimkou zařízení, která využívají především dřevo nebo dřevní odpad.
 (1) Úř. věst. C 200, 7.7.2012.


text:
 24.8.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 279/28
 Rozsudek Tribunálu ze dne 6. července 2015 – Francie v. Komise
 (Věc T-516/10) (1)
 („EZOZF - Orientační sekce - Snížení finanční pomoci - Program iniciativy Společenství Leader+ - Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí - Porušení podstatných formálních náležitostí“)
 (2015/C 279/33)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: původně E. Belliard, B. Cabouat, G. de Bergues, D. Colas a C. Candat, poté D. Colas, C. Candat a J. S. Pilczer, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a G. von Rintelen, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2010) 5724 final ze dne 23. srpna 2010 o uplatnění finančních oprav na podporu z orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) přiznanou na program iniciativy Společenství CCI 2000.FR.060.PC.001 (Francie – Leader+)
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí Komise C (2010) 5724 final ze dne 23. srpna 2010 o uplatnění finančních oprav na podporu z orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) přiznanou na program iniciativy Společenství CCI 2000.FR.060.PC.001 (Francie – Leader+) se zrušuje.
 2)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Francouzskou republikou.
 (1) Úř. věst. C 13, 15.1.2011.


text:
 4.7.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 243/10
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 27. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden - Nizozemsko) – X v. Staatssecretaris van Financiën
 (Věc C-528/14) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Nařízení (ES) č. 1186/2009 - Článek 3 - Osvobození od dovozního cla - Osobní majetek - Přenesení bydliště ze třetí země do členského státu - Pojem ‚obvyklé místo pobytu‘ - Nemožnost kumulovat obvyklé místo pobytu v členském státě a ve třetí zemi - Kritéria pro určení obvyklého místa pobytu“)
 (2016/C 243/09)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Hoge Raad der Nederlanden
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: X
 Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
 Výrok
 1)
 Článek 3 nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 ze dne 16. listopadu 2009 o systému Společenství pro osvobození od cla musí být vykládán v tom smyslu, že pro účely použití tohoto článku nemůže mít fyzická osoba současně obvyklé místo pobytu v členském státě i ve třetí zemi.
 2)
 Za takových okolností, jako jsou okolnosti dotčené v původním řízení, kdy má dotyčná osoba ve třetí zemi osobní i pracovní vazby a v členském státě má osobní vazby, je třeba pro účely určení, zda se obvyklé místo pobytu dotyčné osoby ve smyslu článku 3 nařízení č. 1186/2009 nachází ve třetí zemi, přiznat při celkovém posouzení rozhodných skutečností zvláštní význam délce pobytu dotyčné osoby v této třetí zemi.
 (1) Úř. věst. C 56, 16. 2. 2015.


text:
 9.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 46/16
 Kasační opravný prostředek podaný dne 26. května 2014 společností FTI Touristik GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 21. března 2014 ve věci T-81/13, FTI Touristik GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc C-253/14 P)
 (2015/C 046/22)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: FTI Touristik GmbH (zástupkyně: A. Parr, Rechtsanwältin)
 Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Soudní dvůr Evropské unie (šestý senát) odmítl kasační opravný prostředek usnesením ze dne 11. prosince 2014 a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.


text:
 29.1.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 30/52
 Žaloba podaná dne 26. listopadu 2010 — Fri-El Acerra v. Komise
 (Věc T-551/10)
 ()
 2011/C 30/92
 Jednací jazyk: italština
 Účastníce řízení
 Žalobkyně: Fri-El Acerra Srl (Acerra, Neapol, Itálie) (zástupci: M. Todino, advokát, P. Fattori, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhové žádání žalobkyně
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 Zrušil v plném rozsahu rozhodnutí Evropské komise ze dne 15. září 2010 o státní podpoře č. C 8/2009, kterým se podpora, kterou Italská republika zamýšlela poskytnout společnosti Fri-El Acerra s.r.l. prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem,
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 V projednávané věci žalobkyně napadá rozhodnutí Komise, které prohlásilo za neslučitelnou se společným trhem podporu, kterou jí poskytly italské orgány na vybudování elektrárny na biopaliva v Acerra.
 1) První žalobní důvod: nesprávné uplatnění čl. 107 odst. 3 SFEU, nesprávné uplatnění pokynů k regionální podpoře a porušení judikatury ohledně pobídkového účinku.
 Podle žalobkyně Komise nesprávně uplatnila formální a chronologický požadavek stanovený v bodě 38 pokynů k regionální podpoře na období 2007–2013, když mu přiznala absolutní povahu při rozhodování o tom, zda má podpora pobídkový účinek a nezohlednila hmotnou podstatu podpory. Komise tak podala formalistický výklad tohoto požadavku odporující judikatuře týkající se pobídkového účinku a řádně neposoudila dokumenty předložené účastníky řízení.
 2) Druhý žalobní důvod: porušení obecných zásad právního řádu Společenství, zejména zásad tempus regit actum a legitimního očekávání.
 Podle žalobkyně Komise nesprávně uplatnila formální požadavek stanovený v pokynech na období 2007-2013, zveřejněných v roce 2006, na skutkové okolnosti předcházející zveřejnění uvedených pokynů. Takovéto uplatnění je podle názoru žalobkyně v rozporu se základními zásadami právního řádu Společenství, jako je zásada tempus regit actum, která zakazuje retroaktivitu právní normy, a zásada legitimního očekávání.
 3) Třetí žalobní důvod: zjevně nesprávné posouzení spočívající v tom, že Komise zkreslila skutečnosti, když nesprávně posoudila požadavek zvýšení zaměstnanosti a energetického přínosu průmyslové oblasti Acerra a dospěla k nesprávnému závěru, že projekt bude mít pouze okrajový přínos pro regionální energetickou politiku a rozvoj.
 Tento důvod spočívá na následujících úvahách, podle kterých žalovaná:
 formalisticky a v rozporu s vlastní praxí zvážila požadavek zvýšení zaměstnanosti, když tento požadavek vnímala bez ohledu na druh trhu a hospodářský kontext, do kterého se záměr podpory začleňuje;
 krom toho řádně nezohlednila přímý přínos elektrické energie vyráběné Fri-El pro průmyslovou oblast Acerra, když nepřihlédla k italské právní úpravě v energetické oblasti a nepřímému pobídkovému účinku na průmyslové zařízení a regionální rozvoj;
 nezohlednila přínos Fri-El Acerra pro regionální energetickou politiku, která klade za cíl dosáhnout do roku 2013 určitého množství elektrické energie vyrobené z obnovitelných zdrojů.
 4) Čtvrtý žalobní důvod: zjevně nesprávné posouzení spočívající v tom, že Komise nesprávně posoudila neslučitelnost podpory podle pokynů v oblasti životního prostředí.
 Podle žalobkyně Komise nesprávně tvrdila, že italské orgány a Fri-El Acerra neposkytly náležitou dokumentaci. Krom toho Komise neuplatnila požadavek pobídky stanovený v pokynech, které stanoví věcný, a nikoli čistě formální test.


text:
 6.12.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 313/36
 Žaloba podaná dne 15. září 2008 – DAI v. Komise
 (Věc T-381/08)
 (2008/C 313/65)
 Jednací jazyk: portugalština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Coruche, Portugalsko) (zástupci: J. da Cruz Vilaça, L. Romão a A. Mestre, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 prohlásit žalobu za přípustnou;
 —
 prohlásit žalobu za přípustnou a částečně zrušit rozhodnutí Komise 2008/445/ES ze dne 11. června 2008, kterým se pro členské státy stanoví částky zpětné restrukturalizační podpory vyplácené pěstitelům a podnikům za restrukturalizaci v hospodářských letech 2006/07 a 2007/08 v rámci dočasného režimu restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství [oznámeno pod číslem K(2008) 2557] (1), a konkrétně část týkající se částky restrukturalizační podpory přidělené Portugalsku ve prospěch výrobců a podniků, jež přistoupily k restrukturalizaci v hospodářských letech 2006/2007 a 2007/2008;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Porušení čl. 1 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) 1261/2007 (2) a článku 16a nařízení (ES) 1264/2007 (3).
 Porušení zásady rovnosti, zásady právní jistoty a zásady zákazu retroaktivity.
 (1) Úř. věst. L 156, s. 20.
 (2) Nařízení Rady (ES) č. 1261/2007 ze dne 9. října 2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 320/2006, kterým se zavádí dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství (Úř. věst. L 283, s. 8).
 (3) Nařízení Komise (ES) č. 1264/2007 ze dne 26. října 2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 968/2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 320/2006, kterým se zavádí dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství (Úř. věst. L 283, s. 16).


text:
 16.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 381/64
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 6. října 2015 – CH v. Parlament
 (Věc F-132/14) (1)
 („Veřejná služba - Akreditovaní parlamentní asistenti - Článek 266 SFEU - Opatření k provedení zrušujícího rozsudku Soudu - Zrušení rozhodnutí o propuštění - Zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá žádost o pomoc podle článku 24 služebního řádu - Rozsah povinnosti poskytnout pomoc, existuje-li náznak důkazu o obtěžování - Povinnost OOUPS vést správní šetření - Možnost úředníka nebo jiného zaměstnance zahájit vnitrostátní soudní řízení - Poradní výbor zabývající se obtěžováním a jeho prevencí na pracovišti, který se zabývá stížnostmi akreditovaných parlamentních asistentů vůči členům Parlamentu - Úloha a pravomoci - Majetková a nemajetková újma“)
 (2015/C 381/90)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: CH (zástupci: L. Levi, C. Bernard-Glanz a A. Tymen, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: E. Taneva a M. Dean, zmocněnkyně)
 Předmět věci
 Návrh žalobkyně na zrušení rozhodnutí přijatých Evropských parlamentem za účelem provedení rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. prosince 2013, F-129/12, CH v. Parlament, kterým Soud odmítl zahájit správní šetření ve věci stížnosti žalobkyně na obtěžování, uhrazení dodatečné finanční náhrady žalobkyni a přiznání žalobkyni všech výhod a vedlejších plnění souvisejících s existencí její smlouvy akreditované parlamentní asistentky, jejíž ukončení zrušil Soud ve výše uvedeném rozsudku, a návrh na náhradu údajně vzniklé majetkové a nemajetkové újmy.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 2. dubna 2014, potvrzené rozhodnutím ze dne 4. srpna 2014 o zamítnutí stížnosti, se zrušuje v rozsahu, v němž Evropský parlament v rozporu s článkem 266 SFEU odmítl vyplatit CH dodatečnou částku 5 686 eur za účelem provedení rozsudku ze dne 12. prosince 2013, CH v. Parlament (F-129/12, EU:F:2013:203).
 2)
 Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 3. března 2014, potvrzené rozhodnutím ze dne 4. srpna 2014 o zamítnutí stížnosti, se zrušuje v rozsahu, v němž Evropský parlament poté, co bylo jeho rozhodnutí ze dne 15. března 2012, kterým byla zamítnuta žádost CH o pomoc ze dne 22. prosince 2011, zrušeno rozsudkem ze dne 12. prosince 2013, CH v. Parlament (F-129/12, EU:F:2013:203), nerozhodl o zahájení správního šetření o tvrzených skutečnostech souvisejících s psychickým obtěžováním, a porušil tak článek 266 SFEU.
 3)
 Návrhová žádání znějící na zrušení se ve zbývající části zamítají.
 4)
 Evropskému parlamentu se ukládá povinnost zaplatit CH částku 5 686 eur spolu s úroky z prodlení od 1. července 2014, kdy byl ukončen pracovní poměr CH, ve výši sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body.
 5)
 Evropskému parlamentu se ukládá povinnost zaplatit CH částku 25 000 eur jako náhradu vzniklé nemajetkové újmy spolu s úroky z prodlení od 4. srpna 2014 ve výši sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body.
 6)
 Návrhová žádání směřující k náhradě škody se ve zbývající části zamítají.
 7)
 Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené CH.
 (1) Úř. věst. C 34, 2. 2. 2015, s. 52.


text:
 5.12.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 297/32
 Žaloba podaná dne 14. října 2009 — New Yorker SHK Jeans v. OHIM — Vallis K — Vallis A (FISHBONE)
 (Věc T-415/09)
 2009/C 297/49
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: New Yorker SHK Jeans GmbH (Braunschweig, Německo) (zástupci: A. Gaul, T. Golda, S. Kirschstein-Freund a V. Spitz, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Vallis K — Vallis A & Co. OE (Atény, Řecko)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 změnit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. července 2009 ve věci R 1051/2008-1 a rozhodnout, že odvolání je odůvodněné a že se námitka zamítá pro výrobky zařazené do třídy 25,
 —
 podpůrně zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. července 2009 ve věci R 1051/2008-1 v rozsahu, v němž se odvolání zamítá a potvrzuje zamítnutí přihlášky pro výrobky zařazené do třídy 25,
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých žalobkyni před odvolacím senátem.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FISHBONE“ pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis řecké ochranné známky „FISHBONE BEACHWEAR“ pro výrobky zařazené do třídy 25; dřívější označení (slovní a obrazové) používané v obchodním styku v Řecku pro „oblečení obecně, obuv a pokrývky hlavy“.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné vyhovění odvolání a zamítnutí odvolání ve zbývající části
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 43 odst. 2 a čl. 74 odst. 2 nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a čl. 76 odst. 2 nařízení Rady č. 207/2009), jakož i pravidla 22 odst. 2 nařízení Komise č. 2868/95 (1) tím, že odvolací senát nesprávně došel k závěru, že je oprávněn zohlednit katalogy předložené dne 15. ledna 2007; porušení článku 73 nařízení Rady č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení Rady č. 207/2009) tím, že odvolací senát neodůvodnil zohlednění katalogů předložených dne 15. ledna 2007; porušení čl. 43 odst. 2 a 5, jakož i čl. 15 odst. 1 a odst. 2 písm. a) nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 5 a čl. 15 odst. 1 první a druhý pododstavec písm. a) nařízení Rady č. 207/2009) tím, že odvolací senát nesprávně prohlásil, že bylo prokázáno skutečné užívání sporné ochranné známky; porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009) tím, že se odvolací senát nesprávně domníval, že existuje nebezpečí záměny mezi dotyčnými ochrannými známkami.
 (1) Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


text:
 20.11.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 317/2
 Přidělení soudců k senátům
 2010/C 317/04
 Soudní dvůr na schůzi konané dne 12. října 2010 rozhodl přidělit p. Jarašiūnase ke čtvrtému a osmému senátu.
 V návaznosti na zvolení předsedů senátů, v nichž zasedají tři soudci, a přidělení p. Jarašiūnase ke čtvrtému a osmému senátu je složení čtvrtého, pátého, šestého, sedmého a osmého senátu následující:
 Čtvrtý senát
 p. Bonichot, předseda,
 p. Schiemann, p. Bay Larsen, pí Toader, pí Prechal a p. Jarašiūnas, soudci
 Pátý senát
 p. Kasel, předseda,
 p. Borg Barthet, p. Ilešič, p. Levits, p. Safjan a pí Berger, soudci
 Šestý senát
 p. Arabadžev, předseda,
 p. Rosas, p. Lõhmus, p. Ó Caoimh a pí Lindh, soudci
 Sedmý senát
 p. Šváby, předseda,
 pí Silva de Lapuerta, p. Juhász, p. Arestis, p. Malenovský a p. von Danwitz, soudci
 Osmý senát
 p. Schiemann, předseda,
 p. Bay Larsen, pí Toader, pí Prechal a p. Jarašiūnas, soudci


text:
 20.11.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 284/8
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Symvoulio tis Epikrateias, Epitropi anastolon (Řecko) ze dne 30. července 2004 ve věci Tholos Anonimi Techniki Touristiki Emporiki Pliroforiki Viomichaniki Etaireia, Tholos A.E. proti Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon za podpory Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon a Thessaliki Anonimi Techniki Etaireia (Thessaliki ATE)
 (Věc C-365/04)
 (2004/C 284/16)
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Symvoulio tis Epikrateias, Epitropi anastolon (Řecko) ze dne 30. července 2004 ve věci Tholos Anonimi Techniki Touristiki Emporiki Pliroforiki Viomichaniki Etaireia, Tholos A.E. proti Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon s podporou Syndesmos Technikon Etaireion Anoteron Taxeon a Thessaliki Anonimi Techniki Etaireia (Thessaliki ATE), které došlo kanceláři Soudního dvora dne 20. srpna 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
 Symvoulio tis Epikrateias žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:
 1)
 Musí být čl. 30 odst. 4 směrnice Rady 93/37/EHS (1) ze dne ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (Úř. věst. L 199) vykládán tak, že v zadávacím řízení, jako v případě řízení, které bylo popsáno v odůvodnění tohoto usnesení (nabídky nedoprovázené důvodovou zprávou s uvedením konkrétních procentních slev použitých na každou cenovou skupinu a ověření obvyklosti těchto slev), je zadavatel povinen uvést specifické údaje v aktu, kterým vyzývá uchazeče k poskytnutí vysvětlení ohledně nabídky, která byla posouzena jako mimořádně nízká ve vztahu k prahu určenému matematickou metodou, jež má obdobné charakteristiky jako matematická metoda popsaná v odůvodnění tohoto usnesení?
 2)
 V případě kladné odpovědi na první otázku, stačí ke splnění požadavků výše uvedeného ustanovení směrnice 93/37/EHS uvést ve výše uvedeném aktu konkrétní slevu nabízenou uchazečem pro jednu nebo více cenových skupin, kterou zadavatel posuzuje za problematickou, nebo musí zadavatel navíc uvést důvody, na základě kterých posuzuje tuto slevu za problematickou, poskytnutím odůvodněného posouzení minimálních nákladů na provedení odpovídajících prací?
 (1) Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 54.


text:
 2.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 34/12
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Niedersächsisches Finanzgericht (Německo) dne 18. listopadu 2014 – Senatex GmbH v. Finanzamt Hannover-Nord
 (Věc C-518/14)
 (2015/C 034/12)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Niedersächsisches Finanzgericht
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Senatex GmbH
 Žalovaný: Finanzamt Hannover-Nord
 Předběžné otázky
 1)
 Je účinek ex nunc u původní faktury, který konstatoval Soudní dvůr ve věci „Terra Baubedarf Handel“ (rozsudek ze dne 29. dubna 2004, C-152/02, Recueil, s. 2004, 5583 (1)), relativizován v případě doplnění neúplné faktury – k němuž došlo v projednávané věci – rozhodnutími Soudního dvora ve věci „Pannon Gép“ (rozsudek ze dne 15. července 2010, C-368/09 (2)) a ve věci „Petroma Transport“ (rozsudek ze dne 8. května 2013, C-271/12 (3)) do té míry, že Soudní dvůr chtěl v takovém případě výsledně připustit zpětný účinek?
 2)
 Jaké minimální požadavky je nutno stanovit pro fakturu způsobilou k opravě, u níž by byl přípustný zpětný účinek? Musí již původní faktura obsahovat daňové identifikační číslo nebo identifikační číslo pro DPH, nebo může být toto číslo doplněno později s tím, že odpočet daně z původní faktury zůstane zachován?
 3)
 Je oprava faktury provedena včas, pokud se tak stane až v rámci řízení o námitce, které směřuje proti rozhodnutí (pozměňovací rozhodnutí) finančního úřadu?
 (1) ECLI:EU:C:2004:268.
 (2) ECLI:EU:C:2010:441.
 (3) ECLI:EU:C:2013:297.


text:
 17.9.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 229/15
 ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ
 ze dne 14. července 2005
 ve věci T-312/03: Wassen International Ltd proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Starší národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Selenium Spezial A-C-E“ - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SELENIUM-ACE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)
 (2005/C 229/29)
 Jednací jazyk: angličtina
 Ve věci T-312/03, Wassen International Ltd, se sídlem v Leatherhead (Spojené království), zastoupená M. Edenboroughem, advokátem, a S. Mayerem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), zastoupenému S. Laitinen a M. Capostagno, jako zmocněnkyněmi, přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM je Stroschein Gesundkost GmbH, se sídlem v Hamburku (Německo), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. června 2003 (věc R 121/2002-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi Wassen International Ltd a Stroschein Gesundkost GmbH, Soud (třetí senát), ve složení M. Jaeger, předseda, V. Tiili a O. Czúcz, soudci; vedoucí soudní kanceláře: B. Pastor, náměstkyně vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 14. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 264, 1.11.2003.


text:
 26.1.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 26/43
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 3. prosince 2014 – DG v. ENISA
 (Věc F-109/13) (1)
 („Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Ukončení smlouvy - Neexistence odůvodnění - Nedodržení hodnotícího postupu - Zjevně nesprávné posouzení“)
 (2015/C 026/56)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: DG (zástupkyně: L. Levi a A. Tymen, advokátky)
 Žalovaná: Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (zástupci: původně P. Empadinhas, zmocněnec, C. Meidanis, advokát, poté P. Empadinhas a S. Purser, zmocněnci, C. Meidanis, advokát)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí o ukončení pracovního poměru žalobkyně, na uložení povinnosti ji opětovně začlenit a zaplatit jí finanční dávky, které měla obdržet od ukončení její pracovní smlouvy s odečtením případného ušlého příjmu za toto období, zvýšené o úroky vypočtené na základě sazby stanovené ECB zvýšené o tři body, a návrh na náhradu nemajetkové újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 DG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Agenturou Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací.
 (1) Úř. věst. C 15, 18.1.2014, s. 21.


text:
 28.4.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 129/17
 Rozsudek Tribunálu ze dne 12. března 2014 – El Corte Inglés v. OHIM – Technisynthese (BTS)
 (Věc T-592/10) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství BTS - Starší obrazové ochranné známky Společenství a starší národní obrazové ochranné známky TBS - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 2014/C 129/20
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: původně M. López Camba a J. L. Rivas Zurdo, poté J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela a I. Munilla Muñoz, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Technisynthese SARL (Saint-Pierre-Montlimart, Francie)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. září 2010 (věc R 1380/2009-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Technisynthese SARL a El Corte Inglés, SA.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 El Corte Inglés, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


text:
 8.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 379/12
 Usnesení Soudního dvora ze dne 18. září 2012 — Omnicare, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Astellas Pharma GmbH
 (Věc C-588/11 P) (1)
 (Opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Přihláška k zápisu slovního označení „OMNICARE“ - Námitky - Rozhodnutí odvolacího senátu zamítající přihlášku k zápisu - Žaloba - Rozsudek Tribunálu zamítající tuto žalobu - Zpětvzetí námitek - Kasační opravný prostředek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
 2012/C 379/20
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Omnicare, Inc. (zástupce: M. Edenborough QC)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec), Astellas Pharma GmbH (zástupkyně: M. L. Polo Carreño, abogada)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) ze dne 9. září 2011, Omnicare v. OHIM — Astellas Pharma (OMNICARE) (T-290/09), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelem slovní ochranné známky „OMNICARE“ pro služby zařazené ve třídě 42 proti rozhodnutí R 402/2008-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 14. května 2009, kterým bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byly zamítnuty námitky podané majitelkou národní ochranné známky „OMNICARE“ pro služby zařazené do tříd 35, 41 a 42 — Výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Pojem „skutečné užívání starší ochranné známky“ — Ochranná známka užívaná pro bezplatně poskytované služby
 Výrok
 1)
 Není namístě rozhodnout o kasačním opravném prostředku podaném společností Omnicare, Inc.
 2)
 Společnosti Omnicare, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) v rámci tohoto řízení a řízení o předběžných opatřeních.
 3)
 Společnosti Omnicare, Inc. a Astellas Pharma GmbH ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


text:
 13.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 108/28
 Žaloba podaná dne 7. Ledna 2013 — Group Nivelles v. OHIM — Easy Sanitairy Solutions (Odtoková trubka u sprchy)
 (Věc T-15/13)
 2013/C 108/72
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: nizozemština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Group Nivelles (Gingelom, Belgie) (zástupce: H. Jonkhout, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Easy Sanitairy Solutions BV (Losser, Nizozemsko)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. října 2012 ve věci 2004/2010-3 a potvrdil dne 1. října 2010 oznámené rozhodnutí zrušovacího oddělení OHIM ze dne 23. září 2010 ve věci ICD 000 007 024 — popřípadě po opravě odůvodnění.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: (Průmyslový) vzor odtokové trubky u sprchy — (průmyslový) vzor Společenství č. 107834-0025
 Majitelka (průmyslového) vzoru Společenství: Easy Sanitairy Solutions BV
 Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství: Žalobkyně
 Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Články 4 až 9 nařízení č. 6/2002
 Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Prohlášení (průmyslového) vzoru Společenství za neplatný
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení
 Dovolávané žalobní důvody: Rozhodnutí odvolacího senátu je založeno na nesprávném odůvodnění a na věcně nesprávném srovnávacím kritériu.


text:
 7.12.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 406/31
 Rozsudek Tribunálu ze dne 22. října 2015 – Hewlett Packard Development Company v. OHIM (ELITEDISPLAY)
 (Věc T-563/14) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ELITEDISPLAY - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2015/C 406/31)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Hewlett Packard Development Company LP (Houston, Texas, Spojené státy) (zástupci: T. Raab a H. Lauf, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. května 2014 (věc R 1539/2013-2) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení ELITEDISPLAY jako ochranné známky Společenství.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Hewlett Packard Development Company LP se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 351, 5. 10. 2014.


text:
 6.10.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 351/13
 Kasační opravný prostředek podaný dne 16. července 2014 Desislavou Kolarovou proti usnesení vydanému dne 30. dubna 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-88/13, Kolarova v. REA
 (Věc T-533/14 P)
 2014/C 351/14
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Desislava Kolarova (Brusel, Belgie) (zástupce: F. Frabetti, advokát)
 Další účastnice řízení: Výkonná agentura pro výzkum (REA)
 Návrhová žádání
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. dubna 2014 ve věci F-88/13, Desislava Kolarova v. Výkonná agentura pro výzkum, jejímž předmětem bylo zrušení rozhodnutí PMO.1, oznámeného dne 28. listopadu 2012, kterým byla zamítnuta žádost navrhovatelky ze dne 20. července 2012 týkající se toho, aby byla její matka, Anna Borisova PETROVA, považována v období od 1. listopadu 2012 do 31. října 2013 za vyživované dítě na základě čl.2 odst. 4 přílohy VII služebního řádu,
 —
 prohlásil žalobu ze dne 17. září 2013 za přípustnou a vyhověl návrhovým žádáním navrhovatelky vzneseným v prvním stupni,
 —
 v důsledku toho vrátil věc Soudu pro veřejnou službu,
 —
 rozhodl o nákladech řízení a uložil REA nebo Komisi jejich náhradu.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatelka tři důvody kasačního opravného prostředku.
 1.
 První důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení práva a omezení práva navrhovatelky na obhajobu, jelikož Soud pro veřejnou službu (dále jen „Soud“) nesprávně pokládal věc za dostatečně objasněnou na základě písemností předložených účastníky, a v důsledku toho měl nesprávně za to, že není namístě zahajovat ústní část řízení.
 2.
 Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, jelikož Soud měl nesprávně za to, že argument navrhovatelky, podle něhož taková dohoda, jakou je dohoda o zajištění služeb, „nezbavuje pověřenou osobu odpovědnosti“, zjevně nezohledňuje znění čl. 2 odst. 2 a článku 91a služebního řádu.
 3.
 Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení práva navrhovatelky na účinný přístup ke spravedlnosti.


text:
 23.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 65/50
 Žaloba podaná dne 22. prosince 2014 – Airpressure Bodyforming v. OHIM (Slim legs by airpressure bodyforming)
 (Věc T-842/14)
 (2015/C 065/68)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Airpressure Bodyforming GmbH (Berchtesgaden, Německo) (zástupkyně: S. Merz, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Sporná ochranná známka: ochranná známka Společenství „Slim legs by airpressure bodyforming“ – přihláška č. 1 2 5 33 709
 Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. října 2014, ve věci R 1570/2014-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 3.7.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 179/15
 Kasační opravný prostředek podaný dne 1. dubna 2010 společností Nokia Oyj proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 20. ledna 2010 ve věci T-460/07, Nokia Oyj v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc C-154/10 P)
 2010/C 179/25
 Jednací jazyk: finština
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Nokia Oyj (zástupce: C. Rehaag, asianajaja)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Medion AG
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek T-460/07;
 —
 uložit OHIM náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek se domáhá zrušení rozsudku Tribunálu ve věci T-460/07 z důvodu, že v něm Tribunál nesprávně rozhodl, že mezi ochrannými známkami LIFE a LIFE BLOG existuje nebezpečí záměny, a tudíž nesprávně použil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (1). Porušil tak právo Unie.
 Tribunál sice ohledně podobnosti známek konstatoval, že předmětem srovnání jsou ochranné známky LIFE a LIFE BLOG, dále však postupoval způsobem, který je s tímto konstatováním jednoznačně v rozporu, když za účelem odůvodnění podobnosti obou ochranných známek posoudil pouze tu část celkové ochranné známky „LIFE BLOG“, která sestává ze slova „LIFE“.
 V této souvislosti Tribunál nesprávně přezkoumal, kteří spotřebitelé náleželi k dotčeným okruhům veřejnosti a jakým způsobem vnímali ochranné známky spotřebitelé, a tím porušil zásady uznané v judikatuře Soudního dvora.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


text:
 17.9.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 229/14
 ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ
 ze dne 13. července 2005
 ve věci T-40/03, Julián Murúa Entrena proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek „Julián Murúa Entrena“ - Námitky majitele španělské a mezinárodní slovní ochranné známky MURÚA - Zamítnutí zápisu - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Příjmení)
 (2005/C 229/27)
 Jednací jazyk: španělština
 Ve věci T-40/03, Julián Murúa Entrena, s bydlištěm v Elciego (Španělsko), zastoupený I. Temiñem Cenicerosem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: I. de Medrano Caballero a G. Schneider), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupujícím jako vedlejší účastník řízení před Soudem, je Bodegas Murúa, SA, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. prosince 2002 (věc R 599/1999-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Bodegas Murúa, SA a Juliánem Murúou Entrenou, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, P. Mengozzi a I. Wieszniewska-Białecka, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 13. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Žalobci se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 101, 26.4.2003


text:
 28.4.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 95/32
 Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2007 Eurostrategies SPRL proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 1. prosince 2006 ve věci T-203/06, Eurostrategies sprl v. Komise Evropských společenství
 (Věc C-122/07 P)
 (2007/C 95/60)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Eurostrategies SPRL (zástupci: R. A. Lang a S. Crosby, solicitors)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr
 —
 zrušil usnesení Soudu prvního stupně ze dne 1. prosince 2006 ve věci T-203/06 pouze v části, která se týká odůvodnění;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatelka má za to, že
 1.
 Soud prvního stupně (SPS) porušil zásadu rovnosti zbraní, tak jak je zakotvena v čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských právech a Smlouvu o EU tím, že odmítl vyslechnout navrhovatelku ohledně toho, zda navrhovatelka obdržela údajnou „předběžnou odpověď“, která by, pokud by ji obdržela, prodloužila lhůtu Komise o patnáct dní, a nebylo by tak nutné podávat žalobu k Soudu.
 Dále SPS nevyslechl navrhovatelku ohledně druhého dopisu, o kterém Komise tvrdí, že byl zaslán e-mailem, ale který byl ve skutečnosti zaslán faxem.
 2.
 SPS porušil nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (1) ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise tím, že shledal, že Komise měla nárok na 15 denní prodloužení lhůty podle čl. 8 odst. 2 nařízení, bez toho, aby bylo prokázáno splnění požadovaných podmínek takového prodloužení. Jednou z požadovaných podmínek je, že „žadatel je vyrozuměn“. Jediným důkazem předloženým Komisí bylo však to, že e-mail byl odeslán, a nikoli to, že byl doručen. Navrhovatelka tvrdí, že e-mail nemá žádný právní účinek, pokud si ho adresát nepřečte. K vyrozumění tak nedošlo, a tudíž podmínky čl. 8 odst. 2 nařízení č. 1049/2001 nebyly splněny.
 3.
 SPS porušil kogentní procesní pravidlo tím, že při přijímání svého rozhodnutí neprovedl důkladné zvážení. Navrhovatelka cituje čl. 47 odst. 1 a čl. 67 odst. 3 jednacího řádu Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 2. května 1991 jako příklady potřeby provést důkladné zvážení.
 4.
 SPS se dopustil zjevně nesprávného posouzení tím, že překroutil jasný smysl důkazu před ním předloženého; důkazy v žádném případě neprokazují, že navrhovatelka byla Komisí vyrozuměna o její žádosti o 15 denní prodloužení.
 5.
 Podpůrně k žalobnímu důvodu 4, SPS porušil právo Společenství tím, že shledal, že právní účinek e-mailu vzniká jeho zasláním a nikoli doručením.
 (1) Úř. věst. L 145, s. 43.


text:
 14.5.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 145/23
 Rozsudek Tribunálu ze dne 31. března 2011 — Itálie v. EHSV
 (Věc T-117/08) (1)
 (Jazykový režim - Oznámení o volném pracovním místě generálního tajemníka EHSV - Zveřejnění ve třech úředních jazycích - Informace týkající se oznámení o volném pracovním místě - Zveřejnění ve všech úředních jazycích - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Články 12 ES a 290 ES - Článek 12 PŘOZ - Nařízení č. 1)
 2011/C 145/37
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Italská republika (zástupci: R. Adam, zmocněnec, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello Stato)
 Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) (zástupci: původně M. Bermejo Garde, poté M. Arsène, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)
 Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Španělské království (zástupce: F. Díez Moreno, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení jednak oznámení o volném pracovním místě č. 73/07 na pozici generálního tajemníka sekretariátu EHSV, jež bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 28. prosince 2008 v německém, anglickém a francouzském znění (Úř. věst. C 316 A, s. 1), a dále změny uvedeného oznámení o volném pracovním místě, jež byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 30. ledna 2008 v německém, anglickém a francouzském znění (Úř. věst. C 25 A, s. 19).
 Výrok rozsudku
 1)
 Oznámení o volném pracovním místě č. 73/07 na pozici generálního tajemníka sekretariátu Evropského hospodářského a sociálního výboru (EHSV), jež bylo zveřejněno dne 28. prosince 2007, v pozměněném znění ze dne 30. ledna 2008, se zrušuje.
 2)
 Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 116, 9.5.2008.


text:
 7.3.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 90/8
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de grande instance de Perpignan (Francie) dne 14. prosince 2015 – Procureur de la République v. Noria Distribution SARL
 (Věc C-672/15)
 (2016/C 090/11)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Tribunal de grande instance de Perpignan
 Účastníci původního řízení
 Obžalobce: Procureur de la République
 Obžalovaná: Noria Distribution SARL
 Předběžné otázky
 1)
 Brání směrnice 2002/46/ES (1) a zásady Společenství týkající se volného pohybu zboží a vzájemného uznávání přijetí takového vnitrostátního předpisu, jako je vyhláška ze dne 9. května 2006, který nepřipouští žádný postup vzájemného uznávání v případě doplňků stravy založených na vitamínech a minerálech, které pocházejí z jiného členského státu, čímž vylučuje uplatnění zjednodušeného postupu u výrobků založených na živinách, jež byly v souladu právními předpisy uvedeny na trh v jiném členském státě a jejichž mezní hodnoty překračují hodnoty stanovené vyhláškou ze dne 9. května 2006?
 2)
 Umožňují směrnice 2002/46, zejména její článek 5, avšak také zásady vyplývající z judikatury Společenství, jež se týkají ustanovení o volném pohybu zboží, stanovit maximální denní dávky vitamínů a minerálů úměrně k doporučovaným denním dávkám tak, že se stanoví hodnota rovná trojnásobku doporučovaných denních dávek v případě živin, které představují nejméně rizika, hodnota rovná doporučovaným denním dávkám v případě živin, u nichž může dojít k překročení maximálního bezpečného limitu a hodnota nižší než doporučované denní dávky nebo dokonce nulová hodnota v případě živin, s nimiž je spojeno nejvyšší riziko?
 3)
 Umožňují směrnice 2002/46, avšak rovněž zásady vyplývající z judikatury Společenství, jež se týkají ustanovení o volném pohybu zboží, stanovit dávkování jen na základě vnitrostátních vědeckých stanovisek, i když nejnovější mezinárodní vědecká stanoviska docházejí k závěru o užívání vyšších dávek za stejných podmínek užívání?
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES ze dne 10. června 2002 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňků stravy (Úř. věst. L 183, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 490).


text:
 26.10.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 313/13
 Kasační opravný prostředek podaný dne 16. září 2013 GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 3. července 2013 ve věci T-78/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 (Věc C-496/13 P)
 2013/C 313/24
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (zástupci: I. Memmler, S. Schulz, advokátky)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Villiger Söhne GmbH
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2013 ve věci T-78/12, jakož i rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM R2109/2010-1 ze dne 1. prosince 2011,
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek předkládá jako jediný důvod kasačního opravného prostředku nesprávný výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 207/2009 (1), jakož i nedodržení pravidel dokazování při použití tohoto ustanovení
 Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatelka uvádí tyto důvody:
 Tribunál při porovnávání označení nesprávně použil teorii o celkovém posouzení, protože porovnával paušálně prvky „LIBERTAD“ a „LlBERTE“ a nepřihlížel při tom ke všem ostatním prvkům daných ochranných známek.
 Tribunál měl zejména za předpokladu správného použití teorie o celkovém posouzení přiznat větší význam některým jiným prvkům kolidujících ochranných známek, a to především barevné kombinaci napadené ochranné známky a namítané ochranné známky, a označení „LA“ namítané ochranné známky, jakož i označení „brunes“ napadené ochranné známky.
 Tribunál taktéž nesprávně použil zásady týkající se pojmové podobnosti stanovené Soudním dvorem Evropské unie, jelikož dostatečně nezohlednil rozdílné jazyky ochranných známek.
 Dále Tribunál porušil pravidla dokazování stanovená v jednacím řádu, jelikož se bez důkazů opíral o domněnky týkající se výslovnosti ochranné známky „LA LlBERTAD“ a založil na nich své rozhodnutí.
 Tím dospěl Tribunál celkově k nesprávnému výsledku.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 78, s. 1.


text:
 15.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 59/31
 Žaloba podaná dne 3. prosince 2015 – Cham a Bena Properties v. Rada
 (Věc T-708/15)
 (2016/C 059/34)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Cham Holding Co. SA (Damašek, Sýrie) a Bena Properties Co. SA (Damašek) (zástupce: E. Ruchat, advokát)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:
 —
 prohlásil, že žaloba žalobkyň je přípustná a opodstatněná;
 —
 v důsledku toho uložil Evropské unii, aby nahradila újmu, která žalobkyním vznikla, a to ve výši, kterou Tribunál stanoví v souladu se zásadou spravedlnosti;
 —
 nařídil jmenování znalce za účelem zjištění celkového rozsahu újmy, která žalobkyním vznikla;
 —
 uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně uplatňují na podporu žaloby tři hlavní žalobní důvody a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí z újmy, jež žalobkyním vznikla a za kterou nese odpovědnost Rada Evropské unie.
 1.
 První žalobní důvod vychází z protiprávnosti aktů přijatých Radou, jelikož Rada nedostála své povinnosti obezřetnosti a povinnosti postupovat s řádnou péčí, a to tím, že svá rozhodnutí zařadit žalobkyně na seznam založila na nejednoznačných a nekonkrétních důvodech bez ohledu na judikaturu, která jí ukládá, aby svá rozhodnutí konkrétně odůvodnila, a tím, že nedodržela svoji povinnost vyslechnout žalobkyně předtím, než je ponechá na seznamech sankcí. Omezující opatření přijatá vůči žalobkyním jsou kromě toho neodůvodněná a nepřiměřená a porušují jejich právo na dobrou pověst a právo vlastnit majetek.
 2.
 Druhý žalobní důvod vychází z nemajetkové újmy, která žalobkyním vznikla tím, že jejich zařazení na seznamy sankcí poškodilo jejich dobrou pověst.
 3.
 Třetí žalobní důvod vychází z majetkové újmy, která žalobkyním vznikla tím, že byly zařazeny na seznamy osob a subjektů, na které se vztahují omezující opatření, jelikož na základě této skutečnosti žalobkyně přišly o mnoho smluv a zdrojů příjmu.
 4.
 Čtvrtý žalobní důvod, který je uplatněn podpůrně, vychází z objektivní odpovědnosti Evropské unie za újmu způsobenou žalobkyním v důsledku jejich zařazení na seznamy osob a subjektů, na které se vztahují sankce vůči Sýrii.


text:
 29.8.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 205/16
 Usnesení Soudního dvora ze dne 5. května 2009 — WWF-UK v. Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství
 (Věc C-355/08) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES) č. 2371/2002 - Konzultace opatření, jimiž se řídí přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností, s regionálními poradními sbory - Nařízení (ES) č. 41/2007 - Stanovení celkových přípustných odlovů pro rybolov tresky obecné na rok 2007 - Členové regionálního poradního sboru, kteří vydali menšinové stanovisko lišící se od zprávy vydané tímto sborem o celkových přípustných odlovech - Žaloba na neplatnost nařízení č. 41/2007 podaná jedním z těchto členů - Nepřípustnost - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
 2009/C 205/28
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: WWF-UK Ltd (zástupci: P. Sands a J. Simor, Barristers, R. Stein, Solicitor)
 Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci:. Moore, zmocněnec, A. De Gregorio Merino), Komise Evropských společenství (zástupci: P. Oliver, zmocněnec)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (osmého senátu) ze dne 2. června 2008, WWF-UK v. Rada (T-91/07), ve kterém Soud prohlásil za nepřípustný návrh na částečné zrušení nařízení Rady (ES) č. 41/2007 ze dne 21. prosince 2006, kterým se na rok 2007 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro některé populace ryb a skupiny populací ryb platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovu (Úř.věst. L 15, s. 1), v rozsahu, ve kterém na rok 2007 stanoví „celkové přípustné odlovy“ (TAC) pro rybolov tresky obecné v oblastech, na které se vztahuje nařízení Rady ES č. 423/2004 (Úř.věst. L 70, s. 8) — Požadavek osobního dotčení napadeným aktem
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 WWF UK Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 Komise Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 260, 11.10.2008.


text:
 30.6.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 194/26
 Žaloba podaná dne 2. května 2012 — PAN Europe v. Komise
 (Věc T-192/12)
 2012/C 194/43
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgie) (zástupce: J. Rutteman, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 určil, že rozhodnutí Komise ze dne 9. března 2012, kterým byla žádost o vnitřní přezkum podaná žalobkyní shledána nepřípustnou, porušuje nařízení (ES) č. 1367/2006/ES (1) a Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí („Aarhuská úmluva“);
 —
 zrušil rozhodnutí Komise ze dne 9. března 2012;
 —
 uložil Komisi, aby se přesto zabývala meritem žádosti o vnitřní přezkum, a to ve lhůtě, kterou Soudní dvůr stanoví;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.
 1)
 První žalobní důvod vycházející z toho, že se žalobkyně dopustila nesprávného právního posouzení, když shledala, že žalobkyně nesplnila podmínky přípustnosti stanovené v článku 11 nařízení (ES) č. 1367/2006, jelikož žalobkyně existovala již dva roky před tím, nežli podala žádost o vnitřní přezkum.
 2)
 Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná pochybila, když uvedla, že prováděcí nařízení (EU) č. 1143/2012 (2) nemůže být považováno za správní akt ve smyslu článku 10 nařízení (ES) č. 1367/2006, které je definováno v čl. 2 odst. 1 písm. g) uvedeného nařízení, jelikož rozhodnutí o schválení prochlorazu je dostatečně individuálně určené ve svých účinících a obsahu, aby bylo správním aktem ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 1367/2006.
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, 25.9.2006, s. 13).
 (2) Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1143/2011 ze dne 10. listopadu 2011, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh schvaluje účinná látka prochloraz, a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 a rozhodnutí Komise 2008/934/ES (Úř. věst. L 293, 11.11.2011, s. 26).


text:
 7.6.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 142/34
 Žaloba podaná dne 11. dubna 2008 – Loufrani v. OHIM
 (Věc T-139/08)
 (2008/C 142/62)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Franklin Loufrani (Londýn, Spojené království) (zástupce: A. Deutsch, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhové žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 7. února 2008 ve věci (R 0958/2007-4); a
 —
 uložit OHIM náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „half-smiley“ pro výrobky ve třídách 14, 18, a 25 – přihláška č. 893 580
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí žádosti pro všechny výrobky
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož ochranná známka dosahuje minimálního stupně rozlišitelnosti požadovaného k tomu, aby byla zapsána.