text:
 20.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 86/26
 Rozsudek Tribunálu ze dne 9. února 2017 – Mast-Jägermeister v. EUIPO (Poháry)
 (Věc T-16/16) (1)
 („(Průmyslový) vzor Společenství - Přihláška (průmyslových) vzorů Společenství představujících poháry - Pojem ‚vyobrazení, které lze reprodukovat‘ - Nepřesné vyobrazení, pokud jde rozsah požadované ochrany - Odmítnutí odstranit nedostatky - Nepřiznání dne podání - Články 36 a 46 nařízení (ES) č. 6/2002 - Článek 4 odst. 1 písm. e) a čl. 10 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 2245/2002“)
 (2017/C 086/34)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Mast-Jägermeister SE (Wolfenbüttel, Německo) (zástupci: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus a J. Engberding, advokáti)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. listopadu 2015 (věc R 1842/2015-3), týkajícímu se přihlášek pohárů jako zapsaných (průmyslových) vzorů Společenství.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Mast-Jägermeister SE se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 90, 7.3.2016.


text:
 26.4.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 107/41
 Kasační opravný prostředek podaný dne 6. března 2008 Luigim Marcucciem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 14. prosince 2007 ve věci F-21/07, Marcuccio v. Komise
 (Věc T-114/08 P)
 (2008/C 107/69)
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 V každém případě:
 —
 zrušit napadené usnesení v plném rozsahu a bezvýjimečně;
 —
 určit, že žaloba v prvním stupni byla navrhovatelem podána intra dies;
 —
 určit, že žaloba v prvním stupni byla přípustná v plném rozsahu.
 Primárně:
 —
 vyhovět návrhovým žádáním obsaženým v žalobě v prvním stupni v plném rozsahu a bezvýjimečně;
 —
 uložit odpůrkyni náhradu veškerých nákladů řízení, které navrhovatel vynaložil jak v řízení v prvním stupni, tak v tomto řízení o kasačním opravném prostředku.
 Podpůrně:
 —
 vrátit projednávanou věc Soudu pro veřejnou službu, v jiném složení, aby rozhodl ve věci samé.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatel se dovolává následujících důvodů kasačního opravného prostředku:
 1.
 Absolutní nedostatek odůvodnění v souvislosti se záměnou pojmu „škoda“ a konceptu vzniku události, která byla příčinou vzniku škody uvedené v druhém pododstavci článku 288 (bývalý článek 215) Smlouvy o ES.
 2.
 Porušení článku 288 Smlouvy o ES, čl. 46 prvního pododstavce statutu Soudního dvora, článku 90 služebního řádu úředníků Evropských společenství (dále jen „služební řád“), zásad právní jistoty, práva na soudní ochranu a práva na spravedlivý proces.
 3.
 Nesprávný a nepřiměřený výklad a použití pojmu „počáteční den“ nebo dies a quo pro určení přiměřené lhůty pro podání žaloby podle článku 288 Smlouvy o ES.
 4.
 Absolutní nedostatek odůvodnění mimo jiné z důvodu neprovedení šetření, jakož i porušení článku 90 služebního řádu a souvisejících obecných právních zásad v souvislosti s analýzou dne, od kterého počíná běžet lhůta pro podání žaloby podle článku 288 Smlouvy o ES.
 5.
 Absolutní nedostatek odůvodnění s ohledem na údajné opožděné podání žaloby navrhovatelem podle článku 288 Smlouvy o ES.
 6.
 Porušení článků 235 a 288 Smlouvy o ES, týkajících se pravomoci soudu Společenství v oblasti žaloby na náhradu škody, a neodůvodněné, svévolné a nelogické odchýlení od relevantní judikatury.
 7.
 Porušení pravidel spravedlivého procesu, se zvláštním odkazem na pravidla stanovená Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 30.1.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 24/19
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Najwyższy (Polská republika) dne 28. října 2009 — Polska Telefonia Cyfrowa Sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
 (Věc C-410/09)
 2010/C 24/33
 Jednací jazyk: polština
 Předkládající soud
 Sąd Najwyższy
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: Polska Telefonia Cyfrowa Sp. z o.o.
 Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
 Předběžná otázka
 Umožňuje článek 58 Aktu o podmínkách přistoupení (Úř. věst. 2003, L 236, s. 33), odvolávat se vůči jednotlivcům usazeným v členském státě na pokyny Evropské komise (Úř. věst. 2002, C 165, s. 6), které měl vnitrostátní regulační orgán podle čl. 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33) v co nejvyšší míře zohlednit při analýze relevantních trhů, pokud tyto pokyny nebyly vyhlášeny v Úředním věstníku Evropské unie v jazyce tohoto členského státu a tento jazyk je úředním jazykem Evropské unie?


text:
 21.12.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 429/23
 Usnesení Tribunálu ze dne 26. října 2015 – Lidl Stiftung v. OHIM – Vinotasia (VITASIA)
 (Věc T-124/10) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
 (2015/C 429/30)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: A. Marx a M. Schaeffer, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: G. Schneider a D. Botis, zmocněnci)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Vinotasia GmbH (Koblenc, Německo) (zástupce: M. Gail, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. ledna 2010 (věc R 1054/2008-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Vinotasia GmbH a Lidl Stiftung & Co. KG
 Výrok
 1.
 O žalobě již není třeba rozhodnout.
 2.
 Lidl Stiftung & Co. KG a Vinotasia GmbH ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí polovinu nákladů řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).
 (1) Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


text:
 25.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 58/8
 Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2012 — Kitzinger v. OHIM — Mitteldeutscher Rundfunk a Zweites Deutsches Fernsehen (KICO)
 (Věc T-249/10) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství KICO - Národní obrazová ochranná známka a dřívější slovní ochranná známka Společenství KIKA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
 2012/C 58/13
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Kitzinger & Co. (GmbH & Co. KG) (Hamburk, Německo) (zástupce: S. Kitzinger, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)
 Další účastníci řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastníci před Tribunálem: Mitteldeutscher Rundfunk (Lipsko, Německo) a Zweites Deutsches Fernsehen (Mohuč, Německo) (zástupci: B. Krause a F. Cordt, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. března 2010 (věc R 1388/2008-4) týkající se námitkového řízení mezi Mitteldeutscher Rundfunk a Zweites Deutsches Fernsehen na straně jedné a Kitzinger & Co. (GmbH & Co. KG) na straně druhé.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Kitzinger & Co. (GmbH & Co. KG) se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


text:
 20.7.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 207/17
 Kasační opravný prostředek podaný dne 29. dubna 2013 Hotel Concordial srl, dříve Hotel Concordia Snc proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve spojených věcech T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Alberto Quattro Fontatne a další v. Komise
 (Věc C-231/13 P)
 2013/C 207/29
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Hotel Concordial srl, dříve Hotel Concordia Snc (zástupci: A. Bianchini a F. Busetto, advokáti)
 Další účastníci řízení: Evropská komise, Comitato „Venezia vuole vivere“
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit napadené usnesení Tribunálu,
 —
 přijmout návrhová žádání formulovaná v prvním stupni a v důsledku toho
 —
 zrušit, případně a v mezích zájmu navrhovatelky, rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podporách poskytnutých podnikům na území Benátek a Chioggia stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, kterými se zavádějí úlevy na sociálních příspěvcích,
 —
 podpůrně zrušit toto rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá povinnost vrátit přiznané úlevy zvýšené o úroky za dotčená období,
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu kasačního opravného prostředku se uvádí těchto devět důvodů kasačního opravného prostředku:
 První důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu nepřijetí závěru, že dotčená opatření nepřiznávala žádnou výhodu svým příjemcům, jelikož měla kompenzační povahu.
 Druhý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu nevyloučení nebo v každém případě neposouzení schopnosti dotčených opatření ovlivnit hospodářskou soutěž a obchod v rámci Společenství.
 Třetí důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylek uvedených v čl. 87 odst. 2 písm. b) ES [nyní čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU] a čl. 87 odst. 3 písm. b) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU].
 Čtvrtý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylky uvedené v čl. 87 odst. 3 písm. c) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU].
 Pátý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylek uvedených v čl. 87 odst. 3 písm. d) a e) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. d) a e) SFEU].
 Šestý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylky uvedené v čl. 86 odst. 2 ES (nyní čl. 106 odst. 2 SFEU).
 Sedmý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení povahy podpory jako existující podpory a následného porušení čl. 88 odst. 3 ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU) a článku 15 nařízení č. 659/1999 (1).
 Osmý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, pokud jde o pořadí navrácení.
 Devátý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, pokud jde o použití úroků.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1).


text:
 20.11.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 284/22
 Žaloba podaná dne 30. srpna 2004 Georg Neumann GmbH, Berlin proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc T-358/04)
 (2004/C 284/44)
 Jednací jazyk: němčina
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 30. srpna 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Georg Neumann GmbH, Berlin, se sídlem Berlín (Německo), zastoupenou R. Böhmem, advokátem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. června 2004 (věc R 919/2002-2);
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovaná ochranná známka Společenství:
 Trojrozměrná ochranná známka ve tvaru mikrofonového krytu pro výrobky zařazené do třídy 9 (mikrofony) – přihláška č. 493 643
 Rozhodnutí napadené před odvolacím senátem:
 Zamítnutí zápisu průzkumovou referentkou
 Rozhodnutí odvolacího senátu:
 Zamítnutí odvolání
 Žalobní důvody:
 —
 Napadené rozhodnutí porušuje čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94.
 —
 Přihlašovaná ochranná známka má rozlišovací způsobilost.


text:
 8.6.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 164/14
 Rozsudek Tribunálu ze dne 25. dubna 2013 — Inuit Tapiriit Kanatami a další v. Komise
 (Věc T-526/10) (1)
 (Obchodování s produkty z tuleňů - Nařízení (ES) č. 1007/2009 - Prováděcí pravidla - Nařízení (EU) č. 737/2010 - Zákaz uvádění uvedených produktů na trh - Výjimka pro inuitská společenství - Námitka protiprávnosti - Právní základ - Subsidiarita - Proporcionalita - Zneužití pravomoci)
 2013/C 164/25
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Inuit Tapiriit Kanatami (Ottawa, Kanada), Nativak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Kanada), Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association (Pangnirtung, Kanada), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq, Kanada), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq, Kanada), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq, Kanada), David Kuptana (Ulukhaktok, Kanada), Karliin Aariak (Iqaluit, Kanada), Canadian Seal Marketing Group (Quebec QC, Kanada), Ta Ma Su Seal Products Inc. (Cap-aux-Meules, Kanada), Fur Institute of Canada (Ottawa, Kanada), NuTan Furs Inc. (Catalina, Kanada), GC Rieber Skinn AS (Bergen, Norsko), Inuit Circumpolar Conference Greeneland (ICC) (Nuuk, Grónsko), Johannes Egede (Nuuk, Grónsko), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk, Grónsko), William E. Scott & Son (Edinburg, Spojené království), Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine (Cap-aux-Meules, Kanada), Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Limited Șirketi (Istanbul, Turecko), Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society Limited (Fleur de Lys, Kanada) (zástupci: J. Bouckaert a H. Viaene, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. White, P. Oliver a K. Mifsud-Bonnici, zmocněnci)
 Předmět věci
 Zrušení nařízení Komise (EU) č. 737/2010 ze dne 10. srpna 2010, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1007/2009 o obchodování s produkty z tuleňů (Úř. věst. L 216, s. 1).
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC Greenland), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles de la Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi a Northeast Coast Sealers’ Co Operative Society, Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské komisi.
 3)
 Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 13, 15.1.2011.


text:
 23.10.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 357/26
 Žaloba podaná dne 4. září 2017 – Demp v. EUIPO (znázornění šedé a žluté barvy)
 (Věc T-595/17)
 (2017/C 357/35)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Demp BV (Vianen, Nizozemsko) (zástupce: C. Gehweiler, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Sporná ochranná známka: Barevná ochranná známka (znázornění šedé a žluté barvy) – Přihláška č. 15 439 987
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. července 2017, ve věci R 1624/2016-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a článku 4 nařízení č. 207/2009.


text:
 4.7.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 243/20
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španělsko) dne 20. dubna 2016 – Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A. v. Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
 (Věc C-221/16)
 (2016/C 243/21)
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda
 Účastnice původního řízení
 Navrhovatelka: Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A.
 Odpůrkyně: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
 Předběžné otázky
 1)
 Mají být vytvořené „režimy podpory“ definované v čl. 2 písm. k) směrnice 2009/28/ES, a mezi nimi investiční pomoc spočívající v daňových úlevách, osvobození od daně a vrácení daně, jako nástroje zaměřené na dosažení cílů týkajících se spotřeby energií z obnovitelných zdrojů stanovených ve zmíněné směrnici 2009/28/ES chápány tak, že zmíněné pobídky nebo opatření mají povinný charakter a jsou pro členské státy závazné, s přímým účinkem pro jednotlivce, kteří se jich mohou dovolávat a domáhat se jich před všemi typy soudních a správních veřejných orgánů?
 2)
 Má být výčet „režimů podpory“ zmíněný v předchozí otázce jako je investiční pomoc spočívající v daňových úlevách, osvobození od daně a vrácení daně při použití formulace „mimo jiné“ chápán tak, že mezi tyto pobídky patří právě proto i [možnost] nezdanění, to znamená zákaz jakéhokoli typu zvláštního a jednotlivého poplatku, doplňujícího obecné daně, které dopadají na hospodářskou činnost a výrobu elektřiny pocházející z obnovitelných zdrojů? V rámci téhož odstavce se rovněž formuluje následující otázka: Má se [rovněž] chápat tak, že do tohoto výše uvedeného obecného zákazu vztahujícího se k souběhu, dvojímu zdanění či překrývání několika obecných nebo zvláštních daní, které mají vliv na různé etapy činností při výrobě energie z obnovitelných zdrojů, a dopadají na stejné zdanitelné plnění zpoplatněné zákonem o větrné energii, jehož se přezkum týká?
 3)
 V případě, že odpověď na předchozí otázku bude záporná a zdanění energie pocházející z obnovitelných zdrojů bude přijatelné, má být pojem „zvláštní důvody“ pro účely ustanovení čl. 1 odst. 2 směrnice 2008/118/ES vykládán tak, že účel, v němž spočívá, musí být odůvodněn výhradně tímto zvláštním důvodem, a že kromě toho daň, jež zatěžuje energie z obnovitelných zdrojů, musí mít z pohledu své struktury skutečně nefiskální povahu, a nikoli účel čistě rozpočtový nebo určený k získání peněžních prostředků?
 4)
 Má se podle článku 4 směrnice 2003/96/ES, který se vztahuje k úrovním zdanění, jež členské státy mají uplatňovat na energetické produkty a elektřinu, přičemž minimálními [úrovněmi] se podle směrnice rozumí celková výše přímých i nepřímých daní, které se uplatňují na tyto produkty v době jejich propuštění na spotřební trh, rozumět této úpravě tak, že tato výše má vést k vyloučení z úrovní zdanění požadovaných směrnicí takových vnitrostátních daní, které nemají skutečně nefiskální povahu jak z pohledu jejich struktury, tak z hlediska svého zvláštního účelu, vykládaného podle odpovědi na předchozí otázku?
 5)
 Představuje pojem správní poplatek použitý v čl. 13 odst. 1 písm. e) směrnice 2009/28/ES autonomní pojem unijního práva, který má být vykládán v širším smyslu jako synonymum a souhrnný pojem pro daň obecně?
 6)
 Pro případ, že by odpověď na předchozí bude otázku kladná, předkládáme následující otázku: správní poplatky, které musí platit spotřebitelé, o nichž hovoří zmiňovaný čl. odst. 1 písm. e), mohou zahrnovat takové poplatky nebo finanční povinnosti, které v tomto případě mají kompenzovat škody způsobené dopadem [těchto energií] na životní prostředí a daň tak má přispět k nápravě a pokrytí nákladů na odstranění škod nebo negativní zátěže spojené s těmito dopady, ale ne takové poplatky či plnění, která váznou na čistých zdrojích energie a plní především účel rozpočtový nebo určený k získání peněžních prostředků?


text:
 30.9.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 237/13
 Žaloba podaná dne 17. srpna 2006 – PTV v. OHIM (map&guide travelbook)
 (Věc T-219/06)
 (2006/C 237/23)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: PTV Planung Transport Verkehr AG (Karlsruhe, Německo) (zástupce: F. Nielsen, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 8. června 2006 (jednací číslo odvolacího řízení: R 1174/2005-1);
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „map&guide travelbook“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16 a 42
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Přihlašovaná známka má rozlišovací způsobilost ve smyslu článku 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (ES) (1).
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


text:
 12.1.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 9/24
 Usnesení Soudního dvora ze dne 12. července 2012 — Muhamad Mugraby v. Rada Evropské unie, Evropská komise
 (Věc C-581/11 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Žaloba pro nečinnost - Porušení základních práv a asociační dohody uzavřené mezi Evropským společenstvím a Libanonskou republikou - Opomenutí Rady a Komise přijmout opatření proti Libanonské republice - Žaloba na náhradu škody - Zjevně neopodstatněný a zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek)
 2013/C 9/39
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Muhamad Mugraby (zástupce: S. Delhaye, advokát)
 Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a M.-M. Joséphidès, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: S. Boelaert a F. Castillo de la Torre, zmocněnci),
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) ze dne 6. září 2011, Mugraby v. Rada a Komise (T-292/09), kterým byla jednak odmítnuta žaloba na nečinnost, kterou se žalobce domáhal určení toho, že Rada a Komise se protiprávně zdržely rozhodnutí o návrhu žalobce týkajícího se přijetí opatření vůči Libanonu, který údajně porušil jeho základní práva, jakož i Asociační dohodu uzavřenou mezi Společenstvím a Libanonskou republikou, a jednak odmítnuta žaloba na náhradu újmy údajně vzniklé žalobci v důsledku nečinnosti těchto orgánů Společenství
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se odmítá.
 2)
 Muhamadu Mugrabimu se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


text:
 5.7.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 171/29
 Žaloba podaná dne 23. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
 (Věc C-223/08)
 (2008/C 171/45)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: C. Huvelin, zmocněnkyně)
 Žalované: Lucemburské velkovévodství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2006/100/ES ze dne 20. listopadu 2006, kterou se z důvodu přistoupení Bulharska a Rumunska upravují některé směrnice v oblasti volného pohybu osob (1), a v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 2 této směrnice;
 —
 uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice 2006/100/ES uplynula k datu přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii, tj. 1. ledna 2007. Ke dni podání žaloby žalované nepřijalo žádné prováděcí opatření nebo o něm Komisi neuvědomilo.
 (1) Úř. věst. L 363, s. 141.


text:
 23.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 65/43
 Žaloba podaná dne 20. prosince 2014 – Delta Group agroalimentare v. Komise
 (Věc T-820/14)
 (2015/C 065/59)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Itálie) (zástupce: V. Migliorini, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 určil nicotnost a v každém případě zrušil: i) dopis Ref. SM/FUN S/2622874 ze dne 28. července 2014 (zaslaný Jerzym Plewou, generálním ředitelem pro zemědělství a rozvoj venkova, Felice Assenzovi, generálnímu řediteli pro mezinárodní záležitosti a Evropskou unii při Italském ministerstvu zemědělství a lesnictví), se kterým se žalobkyně seznámila v rámci přístupu k aktům dne 19. listopadu 2014, v rozsahu, v němž tento dopis zamítá návrh Itálie týkající se podpůrných opatření 6 až 9 požadovaných podle článku 220 nařízení (EU) č. 1308/2013, zejména opatření týkajících se jatek k utracení zvířat při provádění zdravotních opatření určených k prevenci rozšíření ptačí chřipky a opatření ohledně s tím spojených hospodářských škod; ii) Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1071/2014 ze dne 10. října 2014 o výjimečných podpůrných opatřeních pro odvětví vajec a drůbežího masa v Itálii, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 11. října 2014, v rozsahu v němž vyjímá z podpůrných opatření přijatých podle článku 220 nařízení (EU) č. 1308/2013 jatka k utracení zvířat při provádění zdravotních opatření určených k prevenci rozšíření ptačí chřipky a s tím spojených hospodářských škod;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 40 odst. 2 SFEU a zejména z porušení zásady zákazu diskriminace, spolu se zjevně nesprávným posouzením a zneužitím pravomoci
 —
 V této souvislosti se uvádí, že opatření v oblasti biologické bezpečnosti, která způsobila škody na nosnicích z Imola, Lugo, Mordano a Occhiobello, spadající pod podpůrná opatření podle nařízení č. 1071/2014, poškodila rovněž žalobkyni, protože ta měla přijmout tato zvířata na jatka a prodat je dále dalším zákazníkům, přičemž vyloučení podniků, které měly obdržet dotčená zvířata k prodeji, z podpůrných opatření a zahrnutí pouze podniků, které zvířata chovaly, je protiprávní diskriminací v rozporu s čl. 40 odst. 2 SFEU mezi hospodářskými subjekty v daném odvětví. Krom toho čl. 40 odst. 2 SFEU stanoví výslovně „subvencování výroby i odbytu různých produktů“.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 220 nařízení (EU) č. 1308/2013.
 —
 V této souvislosti se uvádí, že čl. 220 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví podpůrná opatření v zájmu trhu, aby se zohlednila omezení obchodu, která mohou vyplynout z použití opatření, jejichž cílem je zabránit šíření nákaz zvířat. Škoda týkající se omezení obchodu tedy představuje právě škodu, která má být nahrazena v rámci opatření podle článku 220 nařízení (EU) č. 1308/2013 a nelze být považována za nepřímou škodu ve vztahu ke škodě, která se týká fáze předcházející obchodu (škoda při chovu)
 3.
 Třetí žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí a zejména článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011
 —
 V této souvislosti se uvádí, že rozhodnutí Komise obsažené v napadeném dopise, které zamítá návrh Itálie na zahrnutí hospodářských podniků a hospodářských škod do podpůrných opatření, aniž by bylo přijato předchozí stanovisko Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů, porušuje podstatné formální náležitosti, které stanoví článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011, který je použitelný na základě odkazu v článku 229 nařízení (EU) č. 1308/2013, na který zase odkazuje článek 220 tohoto nařízení.


text:
 15.12.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 448/35
 Žaloba podaná dne 24. října 2014 – Gazprom Neft v. Rada
 (Věc T-735/14)
 (2014/C 448/44)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Gazprom Neft OAO (Sankt-Petěrburg, Rusko) (zástupci: L. Van den Hende a S. Cogman, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil článek 4 rozhodnutí Rady Evropské unie 2014/512/SZBP ze dne 31. července 2014;
 —
 zrušil článek 3 a odstavce 3 a 4 článku 4 nařízení Rady (EU) č. 833/2014 ze dne 31. července 2014; a
 —
 uložil Radě náhradu nákladů řízení, které žalobkyně vynaloží v tomto řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z porušení článku 296 SFEU.
 —
 Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí SZBP a napadené nařízení nejsou dostatečně odůvodněny a porušují tedy článek 296 SFEU.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z nevhodného právního základu napadených ustanovení.
 —
 Žalobkyně tvrdí, že článek 215 SFEU je nevhodným právním základem sporných ustanovení napadeného nařízení, jelikož neexistují dostatečné vazby mezi žalobkyní a i) ruskou vládou a ii) zjevným cílem, jehož má být sankcemi dosaženo. Tyto zásady by měly být relevantní také pro použití článku 29 SEU jakožto právního základu pro omezující opatření přijatá proti třetím zemím.
 3.
 Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality a základních práv
 —
 Žalobkyně uvádí, že sporná ustanovení nejsou v souladu se zásadou proporcionality a základními právy. Sporná ustanovení představují nepřiměřený zásah do svobody podnikání žalobkyně a jejího práva na vlastnictví, jelikož nejsou vhodná (a tedy ani nezbytná) k dosažení jejich cílů a v každém případě ukládají zátěž, která výrazně převažuje nad jakýmkoli možným užitkem.


text:
 20.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 114/27
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbetsdomstolen (Švédsko) dne 19. února 2013 — Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet v. Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)
 (Věc C-83/13)
 2013/C 114/42
 Jednací jazyk: švédština
 Předkládající soud
 Arbetsdomstolen
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet
 Žalovaní: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)
 Předběžná otázka
 Použije se pravidlo v Dohodě o EHP o volném pohybu služeb, konkrétně služeb námořní dopravy — kterému odpovídá pravidlo ve Smlouvě o ES — na společnost se sídlem ve státě ESVO, pokud jde o její činnost ve formě dopravních služeb do členského státu ES nebo státu ESVO, používá-li plavidlo, které je zapsáno v rejstříku jiné země mimo ES/EHP a které je provozováno pod vlajkou této jiné země?


text:
 8.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 379/5
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upravno sodišče Republike Slovenije — Slovinsko) — Pelati d.o.o. v. Slovinská republika
 (Věc C-603/10) (1)
 (Sbližování právních předpisů - Směrnice 90/434/EHS - Společný systém zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států - Článek 11 odst. 1 písm. a) - Vnitrostátní právní úprava podmiňující poskytnutí daňových zvýhodnění získáním povolení - Povinnost podat žádost o povolení nejpozději 30 dnů před uskutečněním plánované operace)
 2012/C 379/08
 Jednací jazyk: slovinština
 Předkládající soud
 Upravno sodišče Republike Slovenije
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Pelati d.o.o.
 Žalovaná: Slovinská republika
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Upravno sodišče Republike Slovenije — Výklad směrnice Rady 90/434/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 142) — Článek 11 odst. 1 písm. a) — Daňová zvýhodnění týkající se rozdělení — Vnitrostátní právní předpisy stanovící lhůtu pro podání žádostí o přiznání uvedených zvýhodnění — Odmítnutí přiznat daňová zvýhodnění z důvodu překročení lhůty — Slučitelnost odmítnutí s dotčenou směrnicí
 Výrok
 Článek 11 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 90/434/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států musí být vykládán tak, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, která podmiňuje přiznání daňových zvýhodnění v souvislosti s rozdělením společnosti podle ustanovení této směrnice tím, že ve stanovené lhůtě musí být podána žádost týkající se této operace. Je však věcí předkládajícího soudu, aby ověřil, zda jsou pravidla upravující uplatňování této lhůty, a konkrétně určení počátku jejího běhu, dostatečně přesná, jasná a předvídatelná, aby se osoby povinné k dani mohly seznámit se svými právy a ujistit se, že posledně uvedené osoby mohou získat daňová zvýhodnění stanovená ustanoveními této směrnice.
 (1) Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


text:
 10.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 343/12
 Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2012 — IG Communications v. OHIM — Citigroup a Citibank (CITIGATE)
 (Věc T-301/09) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CITIGATE - Starší slovní a obrazové národní ochranné známky a ochranné známky Společenství obsahující prvek „citi“ - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Skupina ochranných známek - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Prospěch neprávem získaný z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009)
 2012/C 343/17
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: IG Communications Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: M. Edenborough, QC, a R. Beard, solicitor)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)
 Další účastníci řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastníci řízení před Tribunálem: Citigroup, Inc. (New York, New York, Spojené státy); a Citibank, NA (New York) (zástupci: původně V. von Bomhard, A. Renck, advokáti, a H. O’Neill, solicitor, poté V. von Bomhard a A. Renck)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. dubna 2009 (věc R 821/2005-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Citigroup, Inc. a Citibank, NA na straně jedné a IG Communications Ltd na straně druhé.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti IG Communications Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 244, 10.10.2009.


text:
 14.3.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 98/22
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de A Coruña (Španělsko) dne 4. ledna 2016 – Abanca Corporación Bancaria S.A. v. María Isabel Vázquez Rosende
 (Věc C-1/16)
 (2016/C 098/29)
 Jednací jazyk: španělština
 Předkládající soud
 Audiencia Provincial de A Coruña
 Účastnice původního řízení
 Navrhovatelka: Abanca Corporación Bancaria S.A.
 Odpůrkyně: María Isabel Vázquez Rosende
 Předběžné otázky
 1)
 Lze články 6 a 7 směrnice Rady ze dne 5. dubna 2013 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách vykládat v tom smyslu, že účinky navrácení plynoucí z prohlášení neplatnosti v důsledku zneužívající povahy klauzule o minimálním úroku obsažené v úvěrové smlouvě se nepřenáší zpět k datu uzavření smlouvy, ale k pozdějšímu datu?
 2)
 Je kritérium dobré víry zúčastněných kruhů, které slouží jako základ pro omezení zpětné účinnosti plynoucí ze zneužívající klauzule zneužívající klauzule autonomním pojmem unijního práva, který musí být všemi členskými státy vykládán jednotně?
 3)
 V případě kladné odpovědi na předchozí otázku, jaké předpoklady musí v případě kladné odpovědi být splněny pro určení existence dobré víry zúčastněných kruhů?
 4)
 V každém případě, je v souladu s články 6 a 7 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 2013 výklad pojmu dobrá víra zúčastněných kruhů v tom smyslu, že prodávající či poskytovatel, [který] při přípravě smlouvy způsobil nedostatek transparentnosti určující zneužívající povahu klauzule, mohl jednat v dobré víře?
 5)
 Je v souladu s články 6 a 7 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 2013 výklad pojmu dobrá víra zúčastněných kruhů v tom smyslu, že dobrou víru prodejce nebo poskytovatele lze posuzovat abstraktně, nebo je naopak třeba ji posuzovat se zřetelem na jednání prodejce či poskytovatele v souvislosti s uzavřením smlouvy?
 6)
 Je riziko závažných obtíží, které slouží jako základ pro omezení zpětné účinnosti plynoucí ze zneužívající klauzule autonomním pojmem unijního práva, který musí být všemi členskými státy vykládán jednotně?
 7)
 V případě kladné odpovědi na předchozí otázku, jaká kritéria musí být zohledněna?
 8)
 V každém případě, je v souladu s články 6 a 7 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 2013, aby riziko závažných obtíží bylo posuzováno pouze s přihlédnutím k riziku pro prodávajícího či poskytovatele, nebo takové s přihlédnutím k obtížím, které vzniknou spotřebiteli v důsledku nevrácení všech částek zaplacených na základě uvedené klauzule o minimálním úroku?
 9)
 Je v souladu s články 6 a 7 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 2013, aby bylo riziko vážného narušení hospodářského veřejného pořádku posuzováno s přihlédnutím k hospodářským účinkům případného uplatnění individuálních nároků ze strany velkého množství spotřebitelů?


text:
 7.8.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 256/40
 Žaloba podaná dne 23. června 2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (Лидер)
 (Věc T-386/17)
 (2017/C 256/46)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Německo) (zástupce: A. Lingenfelser, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „Лидер“ – Přihláška č. 15 466 791
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. dubna 2017, ve věci R 2066/2016-1
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


text:
 13.10.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 361/7
 Rozsudek Tribunálu ze dne 3. září 2014 – Unibail Management v. OHIM (Zobrazení dvou čar a pěti hvězd)
 (Věc T-687/13) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství zobrazující dvě čáry a pět hvězd - Absolutní důvod pro zamítnutí - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) a článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 - Neprovedení konkrétního posouzení - Povinnost uvést odůvodnění“)
 2014/C 361/08
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Unibail Management (Paříž, Francie) (zástupci: L. Bénard, A. Rudoni a O. Klimis, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2013 (věc R 299/2013-2) týkajícímu se přihlášky k zápisu označení zobrazujícího dvě čáry a pět hvězd jako ochranné známky Společenství
 Výrok
 1)
 Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 3. září 2013 (věc R 299/2013-2) se zrušuje v rozsahu, v němž zamítá odvolání Unibail Management pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 35, 36, 38, 41 a 42.
 2)
 OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 52, 22.2.2014.


text:
 24.11.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 283/1
 (2007/C 283/01)
 Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie
 Úř. věst. C 269, 10.11.2007
 Dřívější publikace
 Úř. věst. C 247, 20.10.2007
 Úř. věst. C 235, 6.10.2007
 Úř. věst. C 223, 22.9.2007
 Úř. věst. C 211, 8.9.2007
 Úř. věst. C 183, 4.8.2007
 Úř. věst. C 170, 21.7.2007
 Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 27.3.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 80/25
 Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 4. února 2010 — Portugalsko v. Transnáutica a Komise
 (Věc T-385/05 TO R)
 („Předběžné opatření - Celní unie - Námitka třetí osoby - Rozsudek Tribunálu - Návrh odložení výkonu - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)
 2010/C 80/44
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Třetí osoba podávající námitku: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, A. C. Santos, J. Gomes a P. Rocha, zmocněnci)
 Ostatní účastníci řízení: Transnáutica Transportes e Navegação, SA (Matosinhos, Portugalsko) (zástupci: C. Fernández Vicién a D. Ortigão Ramos, advokáti); a Evropská komise (zástupci: R. Lyal a L. Bouyon, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na odložení výkonu rozsudku Soudu ze dne 23. září 2009, Transnáutica v. Komise (T-385/05, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) v rámci řízení o námitce třetí osoby.
 Výrok
 1)
 Návrh na předběžné opatření se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 14.4.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 109/33
 Žaloba podaná dne 1. března 2012 — Španělsko v. Komise
 (Věc T-96/12)
 2012/C 109/66
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Španělské království (zástupkyně: N. Díaz Abad, zmocněnkyně)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 prohlásil, že Komise nesplnila svou povinnost vyplatit španělským orgánům splatné zůstatky do dvou měsíců po předložení dokumentů vyjmenovaných v čl. D odst. 2 písm. d) přílohy II nařízení č. 1164/1994;
 —
 podpůrně zrušil dopis ze dne 22. prosince 2011 obsahující odpověď Komise na dřívější žádost, kterou byl tento orgán požádán o vyplacení zůstatku pomoci přiznané Španělsku pro programové období 2000-2006, odpovídajícího procesu uzavření projektů spolufinancovaných Fondem soudržnosti, a uložil Komisi povinnost vyplatit dlužné částky a
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 V projednávaném řízení namítá Španělské království nečinnost spočívající v nesplnění povinnosti, kterou má podle něj žalovaný orgán, a sice povinnosti vyplatit zůstatek pomoci přiznané Španělsku pro programové období 2000-2006, odpovídající procesu uzavření projektů spolufinancovaných Fondem soudržnosti.
 Pro případ, že by Tribunál dospěl k závěru, že dopis ze dne 22. prosince 2011 obsahující odpověď Komise na dřívější žádost Španělského království představuje ukončení namítané nečinnosti, podává žalobce podpůrně žalobu na zrušení tohoto dopisu.
 Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.
 1.
 Porušení čl. D odst. 5 přílohy II nařízení č. 1164/94 (1), jelikož Komise nevyplatila do dvou měsíců konečné zůstatky projektů uvedené v žádosti, aniž přitom došlo k přerušení nebo zastavení běhu této lhůty.
 2.
 Porušení zásady právní jistoty, jelikož Komise porušila jasnou právní normu s konkrétními právním důsledky.
 3.
 Porušení čl. 18 odst. 3 nařízení č. 1386/2002 (2), jelikož Komise nepřijala příslušné rozhodnutí ve lhůtě tří měsíců od data, kdy se konalo slyšení španělských orgánů.
 4.
 Porušení článku 12 nařízení č. 1164/94, jelikož Komise překročila své pravomoci, které jí přiznává uvedený článek v oblasti finanční kontroly.
 5.
 Porušení článku 15 nařízení č. 1386/2002, jelikož nebyl naplněn zákonný předpoklad k tomu, aby Komise mohla požádat o provedení další kontroly.
 6.
 Porušení článku H přílohy II nařízení č. 1164/94, jelikož Komise postupovala podle uvedeného článku, aniž byly dány předpoklady k takovému postupu.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 1164/94 ze dne 16. května 1994 o zřízení Fondu soudržnosti (Úř. věst. L 130, s. 1; Zvl. vyd. 14/01, s. 9).
 (2) Nařízení Komise (ES) č. 1386/2002 ze dne 29. července 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1164/94, pokud jde o řídicí a kontrolní systémy pro pomoc poskytovanou z Fondu soudržnosti a o postup provádění finančních oprav (Úř. věst. L 201, s. 5; Zvl. vyd. 14/01, s. 162).


text:
 10.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 395/50
 Žaloba podaná dne 26. června 2014 – Green Source Poland v. Komise
 (Věc T-512/14)
 (2014/C 395/63)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Green Source Poland sp. z o.o. (Varšava, Polsko) (zástupci: M. Merola a L. Armati, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Projednávanou žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 2289 final ze dne 7. dubna 2014, v němž Komise odmítá poskytnout finanční příspěvek z Evropského fondu pro regionální rozvoj na navrhovaný velký projekt „Nákup a realizace inovativních výrobních technologií pro biosložky na výrobu biopaliv“, který je součástí operačního programu „Inovativní ekonomika“ pro strukturální pomoc v rámci konvergenčního cíle v Polsku.
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.
 1.
 První žalobní důvod vychází z toho, že Komise překročila své pravomoci podle článku 41 nařízení č. 1083/2006 (1) a porušila zásady právní jistoty a proporcionality, když přiznala de facto závazný účinek návrhu směrnice, který ještě nebyl schválen, tedy návrhu směrnice o nepřímých změnách využívání půdy (2). Žalobkyně tvrdí, že odmítnutí ve skutečnosti nevychází z toho, že projekt nedosahoval vysoké úrovně inovativnosti jako výrobní zařízení první generace na výrobu biopaliv z potravinářských plodin, ale z toho, že projekt nebyl v souladu s návrhem směrnice o nepřímých změnách využívání půdy, který podporuje druhou generaci biopaliv vyráběných z jiných než potravinářských plodin. Komise tedy při odmítnutí poskytnout příspěvek z Evropského fondu pro regionální rozvoj vycházela z budoucích právních předpisů.
 2.
 Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění a ze zjevně nesprávného posouzení, neboť Komise měla za to, že návrh směrnice o nepřímých změnách využívání půdy oslabuje životaschopnost navrhovaného zařízení. Žalobkyně tvrdí, že Komise měla nesprávně za to, že dlouhodobá hospodářská životaschopnost zařízení po roce 2020 by byla diskutabilní, a to na základě spekulací, že po roce 2020 bude finanční podpora poskytována jen na biopaliva vyráběná z jiných než potravinářských plodin.
 3.
 Třetí žalobní důvod vychází ze zneužití řízení a porušení zásady proporcionality, neboť Komise postupně uplatňovala rozporuplné a umělé důvody za účelem odepření příspěvku z Evropského fondu pro regionální rozvoj.
 4.
 Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článku 41 nařízení č. 1083/2006, neboť Komise šla ve svém posouzení nad rámec kritérií stanovených v příslušeném operačním programu, když dospěla k závěru, že je třeba podporovat pouze „nejmodernější řešení“ a „nejinovativnější a nejnovější řešení“. Operační program však pouze odkazuje na nová a moderní řešení, což je třeba vykládat ve světle stávající míry rozvoje průmyslu a obchodu v Polsku a celkového cíle podpory rozvoje dotyčného regionu.
 5.
 Pátý žalobní důvod vychází z porušení článku 41 nařízení č. 1083/2006 a z porušení zásady řádné správy a náležité péče a povinnosti uvést odůvodnění.
 6.
 Šestý žalobní důvod vychází ze zneužití řízení a porušení zásad přiměřené lhůty a řádné správy, jakož i porušení čl. 41 odst. 2 nařízení č. 1083/2006, který stanoví lhůtu tří měsíců pro přijetí rozhodnutí o velkých projektech. Žalobkyně tvrdí, že Komise nepřetržitě vyzývala Polsko, aby stáhlo svoji žádost, a opakovala stejné otázky nebo doplňovala nové a nesouvisející otázky, čímž protáhla řízení na více než rok a půl, a snížila tak šance na realizaci navrhovaného projektu.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, s. 25).
 (2) Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty a směrnice 2009/28/ES o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů, COM(2012) 595 final.


text:
 19.7.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 183/10
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Niedersächsisches Finanzgericht (Německo) dne 16. dubna 2008 – Monika Vollkommer v. Finanzamt Hannover-Land I
 (Věc C-156/08)
 (2008/C 183/18)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Niedersächsisches Finanzgericht
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Monika Vollkommer
 Žalovaný: Finanzamt Hannover-Land I
 Předběžná otázka
 Je vybírání německé daně z převodů nemovitého majetku uložené na budoucí stavební práce prostřednictvím jejich začlenění do vyměřovacího základu daně z převodů nemovitého majetku při nabytí dosud nezastavěného pozemku (tak zvaný jednotný předmět plnění skládající se ze stavebních prací, jakož i nabytí pozemku) v rozporu s evropským zákazem několikanásobného zatížení daní z obratu článku 401 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) (dříve: čl. 33 odst. 1 směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 (2)), pokud stavební práce zatížené daní z převodů nemovitého majetku zároveň podléhají jako samostatná plnění německé dani z obratu?
 (1) Úř. věst. L 347, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23.


text:
 25.1.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 24/9
 Kasační opravný prostředek podaný dne 15. listopadu 2013 Intra-Presse proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-437/11, Golden Balls Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc C-582/13 P)
 2014/C 24/16
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Intra-Presse (zástupci: P. Péters, advokát, T. de Haan, advokát, M. Laborde, advokát)
 Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory); Golden Balls Ltd
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 16. září 2013 ve věci T-437/11,
 —
 vrátit věc Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí o žalobě společnosti Intra-Presse, podané na základě čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (1),
 —
 nařídit, aby o nákladech řízení bylo rozhodnuto později.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) tvrdí, že napadený rozsudek by měl být zrušen na základě těchto důvodů kasačního opravného prostředku:
 Zaprvé Tribunál porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 při definování relevantní veřejnosti a při posouzení stupně pojmové podobnosti mezi ochrannými známkami přidáním požadavku „intelektuálního procesu překladu“, „zahájení překladem“ nebo „předchozího překladu“. Zadruhé Tribunál porušil čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 neprovedením celkového posouzení a nepřezkoumáním významu dobrého jména starší ochranné známky navrhovatelky a existence případné souvislosti.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


text:
 10.10.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 371/26
 Žaloba podaná dne 23. srpna 2016 – Verein Deutsche Sprache v. Komise
 (Věc T-468/16)
 (2016/C 371/29)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Verein Deutsche Sprache eV (Dortmund, Německo) (zástupce: Rechtsanwalt W. Ehrhardt)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 prohlásil za neplatné usnesení generálního sekretáře přijaté jménem Komise podle článku 4 prováděcích ustanovení k nařízení (ES) č. 1049/2001 ze dne 10. června 2016;
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod: Porušení čl. 10 odst. 3 SEU, čl. 11 odst. 2 SEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie (dále jen: Listina) – Absence otevřeného a transparentního dialogu
 —
 Žalobce tvrdí, že usnesení nezohledňuje jeho nepochybný úmysl vyjádřený v žádosti o přístup k dokumentům, kterým je získat celkový náhled na proces, jenž vedl k rozhodnutí o přestavbě tiskového centra v budově Berlaymont patřící Komisi a k omezení počtu jazyků na angličtinu a francouzštinu. Bylo předloženo jen několik dokumentů, které obsahovaly především formality, avšak neposkytovaly informace o autorech a důvodech rozhodnutí.
 Komise se v napadeném usnesení nezabývá zdroji dokumentů uvedenými žalobcem, ponechává si pro sebe důvody pro zamítnutí přístupu a porušuje tak povinnosti plynoucí z čl. 10 odst. 3 SEU a dalších právních předpisů Evropské unie přijímat rozhodnutí otevřeně a co nejblíže občanům a uvádět pro tato rozhodnutí důvody.
 —
 Dále žalobce tvrdí, že Komise porušila svou povinnost plynoucí z čl. 11 odst. 2 SEU, vést se zastupujícími spolky otevřený a transparentní dialog, jelikož nezohlednila obavy spolku, neposkytla dokumenty a neuvedla dostatečné informace o důvodech odepření jejich poskytnutí.
 2.
 Druhý žalobní důvod: Porušení čl. 15 odst. 3 prvního pododstavce SFEU, článku 42 Listiny, jakož i čl. 2 odst. 1 a 3 a čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) – Částečné odepření přístupu k dokumentům
 —
 V rámci druhého žalobního důvodu žalobce tvrdí, že nezohlednění podstatných částí žádosti porušuje zásadu transparentnosti Evropské unie.
 —
 Žalobce dále uvádí, že Komise ve svém usnesení chybně rozhodla, že určitý dokument nelze zpřístupnit z důvodů ochrany údajů, aniž tento dokument blíže označila a obsahově popsala a aniž toto rozhodnutí dostatečně odůvodnila.
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).


text:
 6.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 303/16
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgie) dne 19. července 2012 — Euronics Belgium CVBA v. Kamera Express BV a Kamera Express Belgium BVBA
 (Věc C-343/12)
 2012/C 303/28
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Rechtbank van Koophandel te Gent
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Euronics Belgium CVBA
 Žalované: Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA
 Předběžná otázka
 Je článek 101 zákona o obchodních praktikách a o ochraně spotřebitele, jehož účelem je mimo jiné ochrana zájmů spotřebitele — a který má následující znění: „Článek 101 odst. 1. Podnikům je zakázáno nabízet ke koupi nebo prodávat zboží se ztrátou.
 Za prodej se ztrátou se považuje každý prodej za cenu, která neodpovídá alespoň té ceně, za kterou podnik zboží nakoupil nebo kterou by podnik musel zaplatit za opětovné pořízení, po odečtení případných slev, které byly poskytnuty a skutečně obdrženy. Při určení, zda se jedná o prodej se ztrátou, se nezohlední slevy, které jsou ze strany podniku poskytovány — výlučně či nevýlučně — za jiné závazky, než za koupi zboží“ — v rozporu se směrnicí 2005/29/ES (1), protože zakazuje prodej se ztrátou, zatímco tato směrnice takovouto prodejní praktiku patrně nezakazuje a belgický zákon je možná přísnější než to, co stanoví směrnice 2005/29/ES a co je podle jejího článku 4 zakázáno?
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22).


text:
 26.9.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 350/5
 Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 28. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg – Německo) – Robert Fuchs AG v. Hauptzollamt Lörrach
 (Věc C-80/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Společný celní sazebník - Režim dočasného použití s osvobozením od cla - Nařízení (EHS) č. 2454/93 - Podmínky stanovené pro úplné osvobození od dovozního cla - Dopravní prostředky určené k letovému provozu, které jsou registrovány mimo celní území Unie a které jsou používány osobou se sídlem mimo toto území - Článek 555 odst. 1 písm. a) - Obchodní použití - Pojem - Použití vrtulníků leteckou školou k letovému výcviku za úplatu, které jsou pilotovány instruktorem a žákem - Vyloučení“)
 (2016/C 350/06)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Finanzgericht Baden-Württemberg
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Robert Fuchs AG
 Žalovaný: Hauptzollamt Lörrach
 Výrok
 Článek 555 odst. 1 písm. a) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2286/2003 ze dne 18. prosince 2003, musí být vykládán v tom smyslu, že výcvikové lety vrtulníkem za úhradu, při nichž se na palubě vrtulníku nachází pilot-žák a letecký instruktor, nelze považovat za obchodní použití dopravního prostředku ve smyslu tohoto ustanovení.
 (1) Úř. věst. C 155, 11.5.2015.


text:
 9.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 274/33
 Žaloba podaná dne 3. srpna 2010 — Mantzouratos v. Palament
 (Věc F-64/10)
 ()
 2010/C 274/51
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Andreas Mantzouratos (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu nepovýšit navrhovatele do platové třídy AD 13 z titulu povyšování za rok 2009, jakož i rozhodnutí povýšit do této třídy úředníky, kteří získali méně bodů za zásluhy než žalobce
 Návrhové žádání žalobce
 —
 Zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu nepovýšit navrhovatele do platové třídy AD 13 z titulu povyšování za rok 2009, jakož i rozhodnutí povýšit do této třídy úředníky, kteří získali méně zásluh (bodů za zásluhy) než žalobce
 —
 uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.


text:
 26.5.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 117/8
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 5. března 2007 – Společnosti Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerranée, Arcelor Packaging International, Ugine & Alz France, Industeel Loire, Creusot Métal, Imphy Alloys a Arcelor v. předseda vlády, ministr hospodářství, financí a průmyslu a ministr životního prostředí a trvale udržitelného rozvoje
 (Věc C-127/07)
 (2007/C 117/12)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Conseil d'État
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerranée, Arcelor Packaging International, Ugine & Alz France, Industeel Loire, Creusot Métal, Imphy Alloys, Arcelor
 Žalovaní: Předseda vlády, ministr hospodářství, financí a průmyslu a ministr životního prostředí a trvale udržitelného rozvoje
 Předběžná otázka
 Je platná směrnice [2003/87/ES] (1) ze dne 13. října 2003 s ohledem na zásadu rovnosti, v rozsahu, v němž se podle ní systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů vztahuje na zařízení ocelářského odvětví a nikoli na průmyslová odvětví hliníku a umělých hmot.
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631).


text:
 27.8.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 252/55
 Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. června 2011 — Gross a další v. Soudní dvůr
 (Věc F-106/10) (1)
 (Veřejná služba - Roční úprava odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
 2011/C 252/122
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobci: Ivo Gross (Lucemburk, Lucembursko) a další (zástupce: J. Kayser, advokát)
 Žalovaný: Soudní dvůr Evropské unie (zástupce: A. V. Placco, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí, z nichž vycházejí opravené výplatní pásky žalobců pro období od července do prosince 2009 a výplatní pásky vydané od 1. ledna 2010 v rámci roční úpravy odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců na základě nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009
 Výrok usnesení
 1)
 Není třeba rozhodovat o žalobě F-106/10 Gross a další v. Soudní dvůr.
 2)
 Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady.
 (1) Úř. věst. C 72, 5.3.2011, s. 34.


text:
 23.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 65/39
 Žaloba podaná dne 4. prosince 2014 – Ogrodnik v. OHIM – Aviário Tropical (Tropical)
 (Věc T-804/14)
 (2015/C 065/54)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Polsko) (zástupci: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Aviário Tropical, SA (Loures, Portugalsko)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Majitel sporné ochranné známky: Žalobce
 Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka v černé a bílé barvě obsahující slovní prvek „Tropical“ – Ochranná známka Společenství č. 3 4 35 773
 Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. září 2014, ve věci R 1948/2013-4
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil OHIM a další účastnici v řízení před odvolacím senátem v případě, že přistoupí k řízení jako vedlejší účastník, náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný) žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. a) a článku 75 nařízení č. 207/2009.


text:
 8.3.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 71/8
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 12. prosince 2013 — Verder LabTec GmbH & Co. KG v. Finanzamt Hilden
 (Věc C-657/13)
 (2014/C 71/13)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Finanzgericht Düsseldorf
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Verder LabTec GmbH & Co. KG
 Žalovaný: Finanzamt Hilden
 Předběžné otázky
 Je slučitelné se svobodou usazování článku 49 Smlouvy o fungování Evropské unie, jestliže vnitrostátní právní úprava stanoví pro případ převodu majetku z vnitrostátní na zahraniční provozovnu téhož podniku, že se jedná o vynětí majetku pro jiné účely než podnikání, přičemž v důsledku toho dochází k odhalení skrytých rezerv a vzniku zisku z vynětí, přičemž další vnitrostátní právní úprava umožňuje zisk z vynětí rovnoměrně rozdělit na pět nebo deset účetních období?


text:
 26.4.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 107/9
 Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. března 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
 (Věc C-340/07) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/73/ES - Rovné zacházení pro muže a ženy - Přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání - Pracovní podmínky - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
 (2008/C 107/14)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet a M. van Beek, zmocněnci)
 Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí právních a správních předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 76/207/EHS o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, ve stanovené lhůtě (Úř. věst. L 269, s. 15; Zvl. vyd. 05/04, s. 255)
 Výrok
 1)
 Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 76/207/EHS o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, ve stanovené lhůtě, porušilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 2 odst. 1 prvního pododstavce této směrnice.
 2)
 Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


text:
 9.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/43
 Žaloba podaná dne 2. listopadu 2016 – Euro Castor Green v. EUIPO – Netlon France (Clonící mříž)
 (Věc T-756/16)
 (2017/C 006/54)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Euro Castor Green (Bagnolet, Francie) (zástupkyně: B. Lafont, advokátka)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Netlon France (Saint Saulve, Francie)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: žalobkyně
 Sporný (průmyslový) vzor: (průmyslový) vzor Společenství č. 001 197 966–0001
 Napadené rozhodnutí: rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. srpna 2016 ve věci R 754/2014-3
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 určil, že žaloba i její přílohy jsou přípustné,
 —
 napadené rozhodnutí zrušil,
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 nařízení č. 6/2002,
 —
 porušení článku 5 nařízení č. 6/2002,
 —
 porušení čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002,
 —
 porušení článku 6 nařízení č. 6/2002,
 —
 porušení čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002.


text:
 5.5.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 135/42
 Žaloba podaná dne 15. ledna 2014 – St'art a další v. Komise
 (Věc T-36/14)
 2014/C 135/54
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobci: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgie); Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdam, Nizozemí); a Angel Capital Innovations Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: L. Dehin a C. Brüls, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobci navrhují, aby Tribunál:
 —
 prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou a v důsledku toho zrušil napadené akty:
 —
 buď rozhodnutí Evropské komise neznámého data o ukončení projektu „Factor SI.2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011“ a následném ukončení výplaty dotace udělené konzorciu, které tvoří žalobci;
 —
 nebo rozhodnutí jej potvrzující, přijaté dne 29. listopadu 2013;
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zástupce a žalobců.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, porušení práva na rovné zacházení, a jakož i porušení obecné zásady dobré víry při plnění dohod a smluvních podmínek v rozsahu, v němž odůvodnění Komise bylo nepřiměřené a nebyla splněna žádná z podmínek rozvázání smlouvy. Žalobci tvrdí, že skutečnost, že cíle, které měly být dosaženy prostřednictvím projektu, byly dosaženy jinými opatřeními, čímž došlo k zániku účelu projektu, není platným důvodem pro rozvázání smlouvy o dotaci.
 2.
 Druhý žalobní důvod vychází z překročení a zneužití pravomoci, jakož i porušení práva na řádnou správu, zásady kontradiktornosti a obecné zásady „patere legem quam ipse ficisti“, neboť Komise nepředložila žádné skutečnosti, na základě nichž by bylo možné určit, zda přezkoumala tvrzení konsorcia, jehož jsou žalobci součástí, a dále seznámit se s důvody, pro které tato tvrzení odmítla.


text:
 14.1.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 10/19
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. listopadu 2005 – Focus Magazin Verlag v. OHIM
 (Věc T-275/03) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Hi-FOCuS - Starší slovní národní ochranná známka FOCUS - Rozsah přezkumu odvolacího senátu - Posouzení skutečností předložených odvolacímu senátu“)
 (2006/C 10/38)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Focus Magazin Verlag GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: U. Gürtler, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. von Mühlendahl, B. Müller a G. Schneider, zmocněnci)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: ECI Telecom Ltd (Petah Tikva, Izrael)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. dubna 2003 (věc R 913/2001-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi Focus Magazin Verlag GmbH a ECI Telecom Ltd,
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. dubna 2003 (věc R 913/2001-4) se zrušuje.
 2)
 Žalovanému se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 251, 18.10.2003


text:
 1.7.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 154/10
 Žaloba podaná dne 18. dubna 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
 (Věc C-186/06)
 (2006/C 154/21)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Recchia, A. Alcover San Pedro, zmocněnci)
 Žalovaný: Španělské království
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Španělské království v souvislosti s plánem zavlažování zavlažované oblasti Kanálu Segarra-Garrigues nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 2 a 3 a z čl. 4 odst. 1 a 4 směrnice Rady 79/409/EHS (1) o ochraně volně žijících ptáků;
 —
 uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Členské státy nemohou využít toho, že nevymezily oblasti v souladu se směrnicí k tomu, aby v nich prováděly takovou činnost, která ohrožuje cíle směrnice; pokud členský stát jako v tomto případě nevymezil zvláště chráněné oblasti (ZCHO) tam, kde tak měl učinit, požadovaná úroveň ochrany v oblastech významných pro ptáky je úroveň stanovená v čl. 4 odst. 4 směrnice.
 Komise se tedy domnívá, že Španělské království tím, že stanovilo a provedlo kroky vedoucí k povolení plánu zavlažování týkajícího se Kanálu Segarra-Garrigues, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 2 a 3 a čl. 4 odst. 1 a 4 směrnice.
 (1) Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98.


text:
 29.6.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 189/5
 Kasační opravný prostředek podaný dne 15. dubna 2013 nfon AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 29. ledna 2013 ve věci T-283/11, Fon Wireless Ltd. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc C-193/13 P)
 2013/C 189/09
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: nfon AG (zástupkyně: V. von Bomhard, Rechtsanwältin)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Fon Wireless Ltd.
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 Navrhovatelka se domáhá,
 1)
 zrušení napadeného rozsudku Tribunálu,
 2)
 podpůrně zrušení rozsudku v rozsahu, ve kterém rozhodl kladně o existenci nebezpečí záměny na základě starší ochranné známky Společenství č. 4719738 „fon“ (obraz),
 3)
 uložit náhradu nákladů řízení žalobkyni v prvním stupni.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Předložené kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Tribunálu ze dne 29. ledna 2013 ve věci T-283/11, kterým Tribunál změnil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. března 2011 (věc R 1017/2009-4) k námitkovému řízení mezi společnostmi Fon Wireless Ltd. a nfon AG v tom smyslu, že odvolání podané společností nfon AG odvolacímu senátu bylo zamítnuto.
 Navrhovatelka uplatňuje jako jediný důvod kasačního opravného prostředku porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (1). Přezkum nebezpečí záměny podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 musí být podle jejího názoru provedeno na základě celkového posouzení s přihlédnutím k relevantním okolnostem jednotlivého případu. Vytýká se porušení tohoto požadavku ze tří hledisek, právně nesprávné určení rozhodných prvků ochranných známek stojících proti sobě při srovnání znaků, nesprávný automatismus při posuzování nebezpečí záměny a neexistence celkového posouzení nebezpečí záměny na základě nedostatečného zohlednění malé rozlišovací schopnosti částice „fon“.
 (1) Úř. věst. L 78, s. 1.


text:
 3.3.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 65/8
 Kasační opravný prostředek podaný dne 27. prosince 2011 GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 12. října 2011 ve věci T-149/11, GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH v. Evropský parlament a Rada Evropské unie
 (Věc C-682/11 P)
 2012/C 65/16
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH (zástupce: J. Schmidt, Rechtsanwalt)
 Další účastníci řízení: Evropský parlament, Rada Evropské unie
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 1)
 zrušit na základě návrhových žádání uvedených v prvním stupni usnesení Tribunálu (šestého senátu) ze dne 12. října 2011 ve věci T-149/11.
 2)
 uložit Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatelka kritizuje rozhodnutí Tribunálu odmítnout její žalobu jako nepřípustnou z důvodu neexistence přímého dotčení.
 Navrhovatelka se považuje za přímo dotčenou sporným nařízením (1). Vyplývá to z okolnosti, že již při přijetí nařízení a před jeho vstupem v platnost bylo jasné, že členské státy, kterým je určeno, budou využívat posuzovací pravomoc, kterou jim nařízení přiznává, fakticky jen v jednom smyslu. Možnost, že se dotčené členské státy nebo jejich orgány rozhodnou jednat jiným způsobem je tedy čistě teoretická.
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh (Úř. věst. L 339, s. 1)


text:
 14.12.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 414/30
 Rozsudek Tribunálu ze dne 22. října 2015 – Volkswagen v. OHIM (CHOICE)
 (Věc T-431/14) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CHOICE - Ochranná známka sestávající z reklamního sloganu - Absolutní důvod pro zamítnutí - Neexistence rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2015/C 414/39)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Volkswagen AG (Wolfsburg, Německo) (zástupce: U. Sander, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. dubna 2014 (věc R 2019/2013-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení CHOICE jako ochranné známky Společenství.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnost Volkswagen AG ponese náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 282, 25.8.2014.


text:
 2.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 103/8
 Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd v. Office of Communications, British Telecommunications plc
 (Věc C-16/10) (1)
 (Sbližování právních předpisů - Telekomunikace - Sítě a služby - Směrnice 2002/22/ES - Určení podniků pro poskytování univerzální služby - Uložení zvláštních povinností určenému podniku - Informační služba o účastnických číslech a účastnické seznamy)
 2011/C 103/11
 Jednací jazyk: angličtina
 Předkládající soud
 Court of Appeal (England Wales) (Civil Division)
 Účastníci původního řízení
 Odvolatelka: The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd
 Odpůrce: Office of Communications, British Telecommunications plc
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Appeal (England Wales) (Civil Division) — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 21; Zvl. vyd. 13/29, s. 337), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33; Zvl. vyd. 13/29, s. 349) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367) — Určení podniků pro poskytování univerzální služby — Zvláštní povinnosti, které mohou být uloženy určenému podniku
 Výrok
 Článek 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) opravňuje členské státy, aby v případě, že se rozhodnou určit jeden nebo několik podniků podle tohoto ustanovení k tomu, aby zajistily poskytování univerzální služby nebo jejích různých prvků podle článků 4 až 7 a čl. 9 odst. 2 této směrnice, uložily těmto podnikům pouze zvláštní povinnosti upravené ustanoveními uvedené směrnice, které se týkají poskytování uvedené služby nebo jejích prvků samotnými určenými podniky koncovým uživatelům.
 (1) Úř. věst. C 63, 13.3.2010.


text:
 25.8.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 199/21
 Žaloba podaná dne 8. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
 (Věc C-275/07)
 (2007/C 199/32)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Wilms a M. Velardo, zmocněnci)
 Žalovaná: Italská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 Určit, že Italská republika tím, že
 —
 odmítla zaplatit Komisi úroky z prodlení v celkové výši 847,06 eur za opožděné zaúčtování cel, a tím, že odmítla uvést do souladu vnitrostátní právní předpisy s právními předpisy Společenství v oblasti zaúčtování celních operací krytých celkovou zárukou, proti nimž nebyly vzneseny námitky, vyplývajících z tranzitu Společenství, a
 —
 odmítla zaplatit Komisi úroky z prodlení v celkové výši 3 322 eur za nedodržení lhůt stanovených právními předpisy Společenství pro zaúčtování cel do položky „A“ v rámci tranzitu ve smyslu úmluvy TIR,
 nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z nařízení (EHS, Euratom) Rady č. 1552/89 (1) ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (neoficiální překlad), a zejména z jeho čl. 6 odst. 2 písm. a) nahrazeného od 31. května 2000 nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 (2) ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství, a zejména z jeho čl. 6 odst. 3 písm. a);
 —
 uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Komise zpochybňuje dvě rozhodnutí Italské republiky. První rozhodnutí spočívá v odmítnutí zaplatit Komisi úroky z prodlení v celkové výši 847,06 eur za opožděné zaúčtování cel, jakož i v odmítnutí uvést do souladu vnitrostátní právní předpisy s právními předpisy Společenství v oblasti zaúčtování celních operací krytých celkovou zárukou, proti nimž nebyly vzneseny námitky, vyplývajících z tranzitu Společenství. Druhé spočívá v odmítnutí zaplatit Komisi úroky z prodlení v celkové výši 3 322 eur za nedodržení lhůt stanovených právními předpisy Společenství pro zaúčtování cel do položky „A“ v rámci tranzitu ve smyslu úmluvy TIR.
 Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že Italská republika kromě toho, že porušila články 8 a 11 nařízení č. 1552/89, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 2 písm. a) nahrazeného od 31. května 2000 nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství, a zejména z jeho čl. 6 odst. 3 písm. a).
 (1) Úř. věst. L 155, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 130, s. 1; Zvl. vyd. 01/03, s. 169.


text:
 22.1.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 19/14
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesverwaltungsgericht ze dne 3. srpna 2004 ve správním sporu Engin Torun proti městu Augsburg
 (Věc C-481/04)
 (2005/C 19/28)
 Jednací jazyk: němčina
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundesverwaltungsgericht ze dne 3. srpna 2004 ve správním sporu Engin Torun proti městu Augsburg, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 22. listopadu 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
 Bundesverwaltungsgericht žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:
 1)
 Ztrácí plnoleté dítě tureckého zaměstnance řádně pracujícího ve Spolkové republice Německo již více než tři roky, které ukončilo přípravu na budoucí povolání v oboru obrábění kovů výuční zkouškou, své právo pobytu odvozené od práva ucházet se o pracovní nabídku podle čl. 7 odst. 2 rozhodnutí Rady přidružení EHS-Turecko č. 1/80 (ARB 1/80) – kromě případu uvedeného v článku 14 ARB 1/80 a při opuštění hostitelského členského státu na nikoli bezvýznamnou dobu bez oprávněného důvodu – také tehdy, když
 a)
 bylo odsouzeno k úhrnnému trestu odnětí svobody v délce tři roky a tři měsíce za těžkou loupež a trestné činy v souvislosti s omamnými látkami, přičemž trest nebyl – ani dodatečně – uložen podmíněně, a úhrnný trest po započtení doby strávené ve vyšetřovací vazbě vykonalo?
 b)
 samo si hledalo zaměstnání jako zaměstnanec na řádném pracovním trhu Spolkové republiky Německo a tím podle čl. 6 odst. 1 druhé nebo třetí odrážky ARB 1/80 ve vlastní osobě získalo a později opět ztratilo právo pobytu odvozené od práva na přístup k zaměstnání?
 Došlo k takové ztrátě tím, že
 aa)
 ze svého posledního pracovního poměru dostalo od zaměstnavatele okamžitou výpověď kvůli drogové závislosti?
 bb)
 se opět nepřihlásilo jako nezaměstnaný u příslušného orgánu po více než tříměsíčním onemocnění ve lhůtě tří pracovních dnů mezi ukončením pracovní neschopnosti a vzetím do vazby kvůli spáchání trestného činu?
 cc)
 bylo odsouzeno k úhrnnému trestu odnětí svobody v délce tři roky a tři měsíce za těžkou loupež a trestné činy v souvislosti s omamnými látkami, přičemž trest nebyl – ani dodatečně – uložen podmíněně, a úhrnný trest po započtení doby strávené ve vyšetřovací vazbě vykonalo a během této doby nebylo k dispozici na řádném pracovním trhu, ale přibližně čtvrt roku po propuštění z věznice si znovu našlo zaměstnání u pracovní agentury, aniž by disponovalo vnitrostátním právem pobytu?
 2)
 V případě, že odpověď na první otázku je kladná: ztrácí turecký státní příslušník právo pobytu odvozené od práva na přístup k zaměstnání podle čl. 6 odst. 1 druhé nebo třetí odrážky ARB 1/80 za podmínek výše uvedených v písmeni b) první otázky?


text:
 6.8.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 232/11
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarsko) dne 18. dubna 2011 — Bericap Záródástechnikai Bt. v. Plastinnova 2000
 (Věc C-180/11)
 2011/C 232/20
 Jednací jazyk: maďarština
 Předkládající soud
 Fővárosi Bíróság
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Bericap Záródástechnikai Bt.
 Žalovaná: Plastinnova 2000 Kft.
 Další účastník řízení: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (dříve Magyar Szabadalmi Hivatal)
 Předběžné otázky
 1)
 Je v souladu s právem Unie, když v řízení o změně týkajícím se návrhu na výmaz užitného vzoru jsou opatření, řízení a nápravná opatření nastavena tak, že vnitrostátní soud není vázán návrhovými žádáními a dalšími prohlášeními účastníků s právními účinky a konkrétně, že vnitrostátní soud může z moci úřední provést důkaz, který považuje za nezbytný?
 2)
 Je v souladu s právem Unie, když v řízení o změně týkajícím se návrhu na výmaz užitného vzoru jsou opatření, řízení a nápravná opatření nastavena tak, že vnitrostátní soud není při přijetí rozhodnutí vázán správním rozhodnutím vydaným ve vztahu k návrhu na výmaz, ani skutkovými stavem určeným ve správním rozhodnutí, a konkrétně ani důvody pro výmaz uplatněnými během správního řízení nebo prohlášeními, posouzeními a důkazy provedenými během správního řízení?
 3)
 Je v souladu s právem Unie, když v řízení o změně týkajícím se nového návrhu na výmaz užitného vzoru jsou opatření, řízení a nápravná opatření nastavena tak, že vnitrostátní soud vyloučí z důkazů týkajících se nového návrhu — včetně důkazů o stavu techniky — ty důkazy, na které bylo již odkazováno v předchozím návrhu na výmaz užitného vzoru?


text:
 15.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 45/2
 Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. prosince 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie
 (Věc C-111/10) (1)
 (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Článek 108 odst. 1 a 2 SFEU - Podpora poskytovaná Litevskou republikou na nákup zemědělské půdy - Pravomoc Rady Evropské unie - Existující režim podpor - Vhodná opatření - Neoddělitelnost dvou režimů podpor - Změna okolností - Mimořádné okolnosti - Hospodářská krize - Zjevně nesprávné posouzení - Zásada proporcionality)
 2014/C 45/02
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, L. Flynn a B. Stromsky, jakož i A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: E. Sitbon a F. Florindo Gijón, zmocněnci)
 Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas a L. Liubertaitė, zmocněnci), Maďarsko (zástupci: G. Koós a M. Fehér, jakož i K. Szíjjártó, zmocněnci), Polská republika (zástupce: M. Szpunar, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba na neplatnost — Zrušení rozhodnutí Rady 2009/983/EU ze dne 16. prosince 2009 o poskytování státní podpory orgány Litevské republiky na nákup státem vlastněné zemědělské půdy v období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2013 (Úř. věst. L 338, s. 93) — Nedostatek pravomoci — Zneužití pravomoci — Porušení zásady loajální spolupráce mezi členskými státy a orgány — Zjevně nesprávné posouzení
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 Litevská republika, Maďarsko a Polská republika ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


text:
 28.4.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 96/25
 Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. března 2007 – Saiwa SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Barilla G. a R. Fratelli SpA
 (Věc C-245/06 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Nebezpečí záměny - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvky „SELEZIONE ORO “a „Barilla“ - Námitky majitelky národní a mezinárodní ochranné známky ORO jakož i národní ochranné známky ORO SAIWA - Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný)
 (2007/C 96/44)
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Saiwa SpA (zástupci: G. Sena, P. Tarchini, J.-P. Karsenty, M. Karsenty-Ricard, advokáti)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Montalto a L. Rampini, zmocněnci), Barilla G. a R. Fratelli SpA, dříve Barilla Alimentare SpA (zástupce: A. Vanzetti, avvocato)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 5. dubna 2006 ve věci T-344/03, Saiwa SpA v. OHIM, kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelkou národní a mezinárodní slovní ochranné známky „ORO “a národní slovní ochranné známky „ORO SAIWA “pro výrobky zařazené do třídy 30 proti rozhodnutí R 480/2002-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 18. července 2003, kterým se zamítá odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, kterým se zamítají námitky podané proti přihlášce k zápisu obrazové ochranné známky obsahující údaje „SELEZIONE ORO “a „Barilla “pro výrobky zařazené do třídy 30 – Podobnost mezi ochrannými známkami – Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Saiwa SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 Barilla G a R. Fratelli SpA ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 178, 29.7.2006.