text:
 1.5.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 113/72
 Žaloba podaná dne 3. března 2010 — Portugalsko v. Komise
 (Věc T-111/10)
 2010/C 113/106
 Jednací jazyk: portugalština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: N. Mimoso Ruiz a P. Moura Pinheiro, advokáti, L. Inez Fernandes, zmocněnec)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání žalobkyně
 Portugalská republika podala dne 3. března 2010 proti Evropské komisi na základě článku 263 SFEU žalobu na neplatnost rozhodnutí Komise K(2009) 10624 ze dne 21. prosince 2009 o snížení podpory poskytnuté z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro operační program „Modernizace hospodářské struktury“ CCI: 1994 PT 16 1 PO 004 (ex-FEDER ref 94.12.09.004) v části týkající se uzavřených investičních fondů turistických nemovitostí (IFTN).
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Investiční fond nemovitostí — vytvořený orgány na období od 1. ledna 1994 do 31. prosince 1999 poté, co Evropská komise schválila rámec podpory Společenství (RPS II) pro intervence strukturálních fondů v regionech spadajících do Cíle 1 — byl určen k plnění úkolů Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR).
 Nařízení (EHS) č. 4254/88, změněné a doplněné nařízením (EHS) č. 2083/93 (1) o prováděcích ustanoveních nařízení (EHS) č. 2052/88, stanoví ohledně intervencí EFRR, že tento fond se podílí na rozvoji vnitřního potenciálu regionů prostřednictvím opatření, jež ulehčují malým a středním podnikům vstup na kapitálový trh. Stejně jako poskytování záruk a nabývání majetkových účastí, tedy činnosti uvedené jako příklad v nařízení (EHS) č. 2083/93, také investiční fond nemovitostí představuje mechanismus financování, který slouží k podpoře a rozvoji činnosti malých a středních podniků.
 Účelem IFTN je zejména financovat malé a střední podniky činné v Portugalsku v odvětví cestovního ruchu, jež obecně vlastní významné nemovitosti a mají problém získat finanční zdroje, které nejsou na trhu dostupné.
 Činnost IFTN v dotčeném období přispěla k podpoře rozvoje a modernizace nabídky cestovního ruchu v Portugalsku, a to prostřednictvím nákupu zařízení sloužícího v cestovním ruchu, jež byla následně pronajata malým a středním podnikům.
 Činnost IFTN je striktně v souladu s rozhodnutím Komise K(94) 464 o schválení operačního programu „modernizace hospodářské struktury“ a podprogramu 4 „cestovní ruch a kulturní bohatství“ v rámci RPS II. Toto rozhodnutí stanovilo vytvoření turistických investičních fondů, jejichž hlavním účelem je zejména finanční ozdravení, modernizace a předimenzování hotelových jednotek.
 Evropská komise nerespektovala právo na obhajobu, když poprvé až v napadeném rozhodnutí vznesla otázku týkající se selhání trhu při financování malých a středních podniků podporovaných prostřednictvím IFTN, a kritizovala vnitrostátní orgány za to, že údajně vhodně nepřezkoumali hospodářskou schopnost daných podniků a omezily se na refinancování jejich pasiv.
 Napadené rozhodnutí porušilo zásadu ochrany legitimního očekávání, když určilo, že projekt IFTN nesplňuje požadované náležitosti ohledně spolufinancování EFRR, protože Evropská komise během prezentace programu vzbudila v [představitelích] portugalských orgánů pevné a legitimní předsvědčení, že financování IFTN nebude zpochybněno, a tím spíše, že právní rámec Společenství, který nebyl v daném období vůbec jasný, pokud jde o podmínky přípustnosti, neumožňoval prokázat existenci zjevně nesprávného posouzení v souvislosti s právoplatností finančního nástroje.
 (1) Nařízení (EHS) č. 2083/93 ze dne 20. července 1993, kterým se mění nařízení (EHS) č. 4254/88 o prováděcích ustanoveních nařízení (EHS) č. 2052/88 týkajících se Evropského fondu regionálního rozvoje (Úř. věst. L 193, s. 34) (ES, DA, DE, EI, EN, FR, IT, NL, PT).


text:
 6.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 70/24
 Žaloba podaná dne 11. ledna 2017 – Constantinescu v. Parlament
 (Věc T-17/17)
 (2017/C 070/34)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Radu Constantinescu (Kreuzweiler, Německo) (zástupci: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 rozhodl, že projednávaná žaloba je přípustná a opodstatněná;
 a v důsledku toho:
 —
 zrušil rozhodnutí Úřadu pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku ze dne 27. května 2016, který se týká zápisu dítěte žalobce do zařízení mimoškolní péče v Bertrange, Mamer, a proto i odmítnutí přijetí uvedeného dítěte do zařízení mimoškolní péče na Kirchbergu;
 —
 zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 7. října 2016, kterým se odmítá stížnost žalobce ze dne 6. června 2016 podaná proti uvedenému rozhodnutí;
 —
 přiznal náhradu škody z důvodu hmotné a morální újmy;
 —
 uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vychází z porušení článku 21 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a článku 1d služebního řádu úředníků Evropské unie, z porušení zásady zákazu diskriminace a z porušení pravidel týkajících se důkazního břemene. V této souvislosti vytýká žalobce žalovanému, že byť udělil výjimky jiným rodinám, žalobci výjimka udělena nebyla, aniž by bylo rozdílné zacházení odůvodněno objektivními okolnostmi.
 2.
 Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, porušení zásady řádné správy, povinnosti péče a článku 41 Listiny, jimiž je stiženo napadené rozhodnutí.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 9.6.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 129/10
 Žaloba podaná dne 3. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
 (Věc C-190/07)
 (2007/C 129/18)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: C. Cattabriga, zmocněnec)
 Žalovaná: Italská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2004/117/ES (1) ze dne 22. prosince 2004, kterou se mění směrnice Rady 66/401/EHS, 66/402/EHS, 2002/54/ES, 2002/55/ES a 2002/57/ES, pokud jde o zkoušky pod úředním dohledem a rovnocennost osiva vyprodukovaného ve třetích zemích, nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto ustanoveních neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 8 uvedené směrnice;
 —
 uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice 2004/117/ES uplynula dne 1. října 2005.
 (1) Úř. věst. 2005, L 14, s. 18.


text:
 16.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 14/7
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH v. Ruhrlandklinik gGmbH
 (Věc C-216/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2008/104/ES - Agenturní zaměstnávání - Působnost - Pojem ‚zaměstnanec‘ - Pojem ‚hospodářská činnost‘ - Ošetřovatelé bez pracovní smlouvy, které přiděluje ke zdravotnickému zařízení neziskové sdružení“)
 (2017/C 014/09)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Bundesarbeitsgericht
 Účastnice původního řízení
 Navrhovatelka: Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH
 Odpůrkyně: Ruhrlandklinik gGmbH
 Výrok
 Článek 1 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/104/ES ze dne 19. listopadu 2008 o agenturním zaměstnávání musí být vykládán v tom smyslu, že do působnosti této směrnice spadá situace, kdy neziskové sdružení přidělí uživateli za finanční náhradu jednoho ze svých členů, aby u něj jako v hlavním poměru a pod jeho vedením vykonával za odměnu práci, pokud je uvedenému členovi z tohoto důvodu v dotyčném členském státě poskytována ochrana, což musí ověřit předkládající soud, i když tento člen nemá podle vnitrostátního práva postavení zaměstnance, protože s uvedeným sdružením neuzavřel pracovní smlouvu.
 (1) Úř. věst. C 270, 17. 8. 2015.


text:
 22.1.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 19/15
 Žaloba podaná dne 22. listopadu 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
 (Věc C-483/04)
 (2005/C 19/30)
 Jednací jazyk: italština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. listopadu 2004 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Knutem Simonssonem a Enricem Traversou.
 Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 konstatoval, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/6/ES (1) ze dne 18. února 2002 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států Společenství nebo odplouvajících z nich, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 7 této směrnice;
 —
 uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty:
 Lhůta stanovená pro provedení směrnice uplynula dne 9. září 2003.
 (1) Úř. věst. L 67, 9.3.2002, s. 31.


text:
 31.10.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 402/28
 Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – PT Musim Mas v. Rada
 (Věc T-80/14) (1)
 („Dumping - Dovoz bionafty pocházející z Indonésie - Konečný výběr prozatímního antidumpingového cla - Konečné antidumpingové clo - Právo na obhajobu - Článek 2 odst. 5 nařízení (ES) č. 1225/2009 - Běžná hodnota - Výrobní náklady“)
 (2016/C 402/30)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Indonésie) (zástupci: J. García Gallardo Gil Fournier, A. Verdegay Mena, advokáti a C. Humpe, solicitor)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně S. Boelaert, poté H. Marcos Fraile, zmocněnci, ve spolupráci s R. Bierwagen a C. Hipp, advokáti)
 Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: J. F. Brakeland, M. França a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci) a European Biodiesel Board (EBB) (Brusel, Belgie) (zástupci: O. Prost a M. S. Dibling, advokáti)
 Předmět věci
 Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1194/2013 ze dne 19. listopadu 2013 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie (Úř. věst. 2013, L 315, s. 2).
 Výrok rozsudku
 1)
 Články 1 a 2 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1194/2013 ze dne 19. listopadu 2013 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie se zrušují v rozsahu, v němž se týkají společnosti PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas).
 2)
 Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností PT Musim Mas.
 3)
 Evropská komise a European Biodiesel Board (EBB) ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 102, 7.4.2014.


text:
 6.2.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 38/33
 Usnesení místopředsedy Tribunálu ze dne 16. prosince 2016 – Casasnovas Bernad v. Komise
 (Věc T-826/16 R)
 („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Vypovězení pracovní smlouvy uzavřené na dobu neurčitou - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
 (2017/C 038/46)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Luis Javier Casasnovas Bernad (Santo Domingo, Dominikánská republika) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis Kayser a G. Berscheid, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise ze dne 27. září 2016 o vypovězení pracovní smlouvy žalobce.
 Výrok
 1)
 Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 10.5.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 165/18
 Žaloba podaná dne 23. března 2016 – Deutsche Post v. EUIPO – bpost (BEPOST)
 (Věc T-118/16)
 (2016/C 165/20)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Deutsche Post AG (Bonn, Německo) (zástupci: K. Hamacher, Rechtsanwalt, G. Müllejans, Rechtsanwältin)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: bpost NV (Brusel, Belgie)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Unie „BEPOST“ – Přihláška č. 8 897 829
 Řízení před EUIPO: Námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. ledna 2016 ve věci R 3107/2014-1
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení čl. 8 odst. 4 a odst. 5 nařízení č. 207/2009.


text:
 13.6.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 211/25
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 26. února 2016 – Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 (Věc C-114/16)
 (2016/C 211/31)
 Jednací jazyk: maďarština
 Předkládající soud
 Kúria
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelka: Damien Zöldség, Gyümölcs Kereskedelmi és Tanácsadó Kft.
 Odpůrce: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 Předběžné otázky
 Je třeba ustanovení článků 167, 168, 178 a 179 směrnice o DPH (1) vykládat v tom smyslu, že daňová správa je povinna uznat při příležitosti daňové kontroly nárok osoby povinné k dani na odpočet v případě, že osoba povinná k dani má k dispozici faktury, jež jsou v souladu s touto směrnicí, a během kontroly žádá, aby jí byl přiznán nárok na odpočet, přestože v daňovém přiznání daň na vstupu této osoby uvedena není?
 (1) Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


text:
 9.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/3
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Německo) – Davitas GmbH v. Stadt Aschaffenburg
 (Věc C-448/14) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Nové potraviny a nové složky potravin - Nařízení (ES) č. 258/97 - Článek 1 odst. 2 písm. c) - Pojem ‚potraviny a složky potravin s novou primární molekulární strukturou‘“)
 (2017/C 006/03)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Davitas GmbH
 Žalovaný: Stadt Aschaffenburg
 za přítomnosti: Landesanwaltschaft Bayern
 Výrok
 Článek 1 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 258/97 ze dne 27. ledna 1997 o nových potravinách a nových složkách potravin, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 596/2009 ze dne 18. června 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že výraz „nová primární molekulární struktura“ se vztahuje k potravinám nebo složkám potravin, které nebyly před 15. květnem 1997 na území Evropské unie používány k lidské spotřebě.
 (1) Úř. věst. C 448, 15.12.2014.


text:
 25.6.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 186/36
 Žaloba podaná dne 18. dubna 2011 — ZZ v. Evropská komise
 (Věc F-49/11)
 2011/C 186/68
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupce: B. Rohde-Liebenau, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí Evropské komise zamítajícího žádost žalobce o odstranění některých dokumentů z jeho zdravotní dokumentace a návrh na náhradu škody.
 Návrhové žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 17. ledna 2011 (č. R/588jlO),
 —
 uložit Komisi nahradit žalobci zdravotní výdaje ve výši 363,23 eur,
 —
 uložit Komisi, aby lékaři určenému žalobcem poskytla přístup k celému žalobcovu osobnímu spisu, včetně zdravotní dokumentace,
 —
 nebo podpůrně zaslat osobní spis právnímu zástupci žalobce v tomto řízení,
 —
 nebo podpůrně poskytnout přístup ke kopiím všech dokumentů z osobního spisu,
 —
 nebo podpůrně poskytnout přístup k celému spisu elektronicky,
 —
 uložit Komisi, aby prohlásila, že neexistují žádná paralelní ani dodatečná osobní nebo zdravotní dokumentace;
 —
 nebo podpůrně uložit Komisi povinnost odstranit veškerou takovou dodatečnou dokumentaci a existující kopie takové dokumentace,
 —
 nebo podpůrně uložit Komisi vložit jejich úplný obsah do řásného osobního spisu žalobce (nebo jeho zdravotní dokumentace),
 —
 uložit Komisi nahradit škodu, kterou utrpěl z důvodu porušení jeho základních práv, cti a dobrého jména ve výši, kterou bude Soud pro veřejnou službu považovat za přiměřenou vzhledem k zásadám ekvity a své judikatuře, nikoli však méně než ve výši čistého ročního platu žalobce v době jeho řádné služby pro žalovanou bezprostředně před událostí, k níž došlo v roce 2000,
 —
 uložit Komisi zaplatit žalobci částku 717 863,04 eur, která odpovídá osminásobku jeho ročního základního platu vypočítaného na základě měsíčních platů, které mu byly vyplaceny 12 měsíců před úrazem, v souladu s čl. 73 odst. 2 písm. b) služebního řádu,
 —
 nebo podpůrně část této částky, kterou bude Soud pro veřejnou službu považovat za přiměřenou,
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


text:
 14.10.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 249/14
 Žaloba podaná dne 14. srpna 2006 – Italská republika v. Komise
 (Věc T-222/06)
 (2006/C 249/34)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Italská republika (zástupce: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit přípis Komise Evropských společenství č. 04673 ze dne 6.6.2006, Generální ředitelství regionální politiky – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, v Maďarsku, v Itálii, na Maltě a v Nizozemsku – jehož předmětem jsou platby jiné než požadované částky Komisí. Ref. Program DOCUP Piemonte (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 007),
 —
 zrušit všechny akty s ním související a předpokládané a uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné se žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-345/04, Italská republika proti Komisi (1).
 (1) Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 55.


text:
 15.6.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 171/37
 Žaloba podaná dne 23. dubna 2013 — SCA Hygiène Products v. Komise
 (Věc T-232/13)
 2013/C 171/72
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: SCA Hygiène Products (Tremblay en France, Francie) (zástupci: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 na základě článku 263 SFEU s okamžitým účinkem zrušil směrnici Komise 2013/2/EU ze dne 7. února 2013, kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES o obalech a obalových odpadech, v rozsahu, v němž zařazuje navíjecí role, trubice a válce, kromě těch, které slouží k průmyslovému využití, na seznam názorných příkladů obalů;
 —
 uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů, které jsou v zásadě totožné s žalobními důvody ve věci T-202/13, Group’Hygiène v. Komise.


text:
 25.1.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 24/32
 Žaloba podaná dne 21. listopadu 2013 — Alma — The Soul of Italian Wine v. OHIM — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
 (Věc T-605/13)
 2014/C 24/59
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Alma — The Soul of Italian Wine LLLP (Bal Harbor, Spojené státy) (zástupce: F. Terrano, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Španělsko)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. září 2013 ve věci R 18/2013-2,
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE“ — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 784 539
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Namítaná ochranná známka nebo označení: ochranné známky Společenství č. 462 523 a 6 373 971 a španělské ochranné známky č. 152 231, 715 524 a 2 796 505
 Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám v plném rozsahu
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v celém rozsahu
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství


text:
 11.6.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 143/33
 ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ
 ze dne 5. dubna 2005
 ve věci T-376/03, Michel Hendrickx proti Radě Evropské unie (1)
 (Úředník - Vnitřní výběrové řízení - Nepřipuštění k ústním testům - Požadavek konkrétních jazykových znalostí - Zásada rovného zacházení - Přístup k dokumentům Rady - Povinnost odůvodnění)
 (2005/C 143/62)
 Jednací jazyk: francouzština
 Ve věci T-376/03, Michel Hendrickx, úředník Rady Evropské unie, bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupený J.-N. Louisem, S. Orlandiem, A. Coolenem a E. Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Radě Evropské unie (zmocněnci: M. Sims a F. Anton), jejímž předmětem je návrh na, jednak, zrušení rozhodnutí zkušební komise Conseil/A/270 o udělení žalobci vylučující známky za písemný test A.3 a jeho nepřipuštění k ústním testům a, jednak, uložení Radě zaplacení symbolického jednoho eura jako odškodnění za způsobenou morální újmu, Soud (první senát), ve složení J. D. Cooke, předseda, R. García-Valdecasas a I. Labucka, soudci, vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 5. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 21, 24.1.2004


text:
 2.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 103/6
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Ítélőtábla — Maďarská republika) — Donat Cornelius Ebert v. Budapesti Ügyvédi Kamara
 (Věc C-359/09) (1)
 (Advokáti - Směrnice 89/48/EHS - Uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy - Směrnice 98/5/ES - Trvalý výkon povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace - Používání profesního označení hostitelského členského státu - Podmínky - Zápis do seznamu stavovské organizace advokátů v hostitelském členském státě)
 2011/C 103/08
 Jednací jazyk: maďařština
 Předkládající soud
 Fővárosi Ítélőtábla
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Donat Cornelius Ebert
 Žalovaná: Budapesti Ügyvédi Kamara
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Fővárosi Ítélőtábla — Výklad směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. 1989, L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/5/ES ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace (Úř. věst. L 77, s. 36; Zvl. vyd. 06/03, s. 83) — Právní úprava členského státu, která vyhrazuje možnost vykonávat povolání advokáta pod profesním označením tohoto státu pouze advokátům, kteří v tomto státě byli zapsáni do stavovské organizace advokátů
 Výrok
 1)
 Směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001 (Úř. věst. L 206, s. 1; Zvl. vyd. 05/04, s. 138, dále jen „směrnice 89/48“), ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/5/ES ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace, nebrání tomu, aby vnitrostátní právní předpisy zaváděly pro účely výkonu činnosti advokáta pod profesním označením advokáta hostitelského členského státu povinné členství v takové organizaci, jako je advokátní komora.
 2)
 Směrnice 89/48 a 98/5 se navzájem doplňují tak, že pro advokáty z členských států zavádějí dva způsoby přístupu k povolání advokáta v hostitelském členském státě pod profesním označením tohoto státu.
 (1) Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


text:
 3.4.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 104/40
 Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Construlink v. EUIPO – Wit-Software (GATEWIT)
 (Věc T-351/14) (1)
 („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GATEWIT - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie wit software - Starší národní obchodní firma Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2017/C 104/56)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Construlink – Tecnologias de Informação, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: M. Lopes Rocha a A. Bertrand, advokáti)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a D. Hanf, zmocněnci)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: F. Teixeira Baptista a C. Tomás Pedro, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. března 2014 (věc R 1059/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel a společností Construlink – Tecnologias de Informação.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnost Construlink – Tecnologias de Informação, SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady tohoto řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a náklady řízení před odvolacím senátem vynaložené společností Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA.
 (1) Úř. věst. C 261, 11.8.2014.


text:
 5.3.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 57/7
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (druhého senátu)
 ze dne 20. ledna 2005
 ve věci C-74/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret): SmithKline Beecham plc proti Lægemiddelstyrelsen (1)
 (Léčivé přípravky - Registrace - Zkrácený postup - Produkty v zásadě podobné - Účinná látka v různých formách solí - Doplňující dokumentace)
 (2005/C 57/12)
 Jednací jazyk: dánština
 Ve věci C-74/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Østre Landsret (Dánsko) ze dne 14. února 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 19. února 2003, v řízení: SmithKline Beecham plc proti Lægemiddelstyrelsen, za přítomnosti: Synthon BV a Genthon BV, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann (zpravodaj), J.-P. Puissochet, N. Colneric a J. N. Cunha Rodrigues, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 20. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1.
 Článek 4 třetí pododstavec bod 8 písm. a) iii) směrnice Rady 65/65/EHS ze dne 26. ledna 1965, o sbližování právních a správních předpisů týkajících se léčivých přípravků, ve znění směrnic Rady 87/21/EHS ze dne 22. prosince 1986, 89/341/EHS ze dne 3. května 1989 a 93/39/EHS ze dne 14. června 1993, musí být vykládán v tom smyslu, že nevylučuje, aby žádost o registraci léčivého přípravku mohla být projednána v rámci zkráceného postupu upraveného v tomto ustanovení, obsahuje-li tento léčivý přípravek stejnou léčebně účinnou část jako referenční léčivý přípravek, ale sloučenou s jinou solí.
 2.
 Na podporu žádosti předložené na základě čl. 4 třetího pododstavce bodu 8 písm. a) iii) směrnice 65/65 v platném znění žadatel může z vlastního podnětu nebo na žádost příslušného orgánu členského státu předložit doplňující dokumentaci ve formě některých farmakologických nebo toxikologických zkoušek nebo klinických hodnocení, aby prokázal, že jeho léčivý přípravek je v zásadě podobný referenčnímu léčivému přípravku.
 (1) Úř. věst. C 101, 26.4.2003.


text:
 11.1.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 7/33
 Žaloba podaná dne 11. listopadu 2015 – Frame v. OHIM – Bianca-Moden (BiancalunA)
 (Věc T-628/15)
 (2016/C 007/45)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Itálie) (zástupci: M. Borghese, R. Giordano, E. Montelione, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Německo)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Přihlašovatelka: žalobkyně.
 Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „BiancalunA“ – Přihláška č. 11 246 204.
 Řízení před OHIM: námitkové řízení.
 Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. srpna 2015, ve věci R 2720/2014-5.
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí, a/nebo
 —
 věc vrátil OHIM, aby bylo při zohlednění výsledků důkazů o užívání předložených společností Bianca Moden GmbH & Co. KG řádně přezkoumáno nebezpečí záměny,
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení před odvolacím senátem a tohoto řízení,
 —
 podpůrně změnil napadené rozhodnutí tak, aby byly zapsány následující výrobky třídy 25: spodní prádlo, pyžama, trička, slipy, spodky.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Nesprávný výklad nařízení č. 207/2009 výběrem jen jednoho dřívějšího práva,
 —
 nesprávný výklad nařízení č. 207/2009 při posouzení nebezpečí záměny mezi porovnávanými označeními.


text:
 31.8.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 252/23
 Kasační opravný prostředek podaný dne 1. července 2013 Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 25. dubna 2013 ve věci T-284/11, Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc C-374/13 P)
 2013/C 252/38
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
 Návrhová žádání
 Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil rozhodnutí Tribunálu ze dne 25. dubna 2013 ve věci T-284/11, a v důsledku toho vyhověl přihlášce ochranné známky Společenství „METROINVEST“ č. 7 112 113 pro služby zařazené do třídy 36.
 —
 uložil dalším účastníkům řízení náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatelka uplatňuje jediný důvod kasačního opravného prostředku, a to
 —
 porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009
 (1)
 Tento důvod kasačního opravného prostředku má však následující čtyři části:
 —
 Nesprávné posouzení, kterého se Tribunál a OHIM dopustily při porovnávaní označení.
 —
 Tribunál nezohlednil použitelnou judikaturu týkající se celkového posouzení nebezpečí záměny.
 —
 Nesoudržnost s ostatními rozhodnutími Úřadu, která se týkala stejných prvků a souvisejících ochranných známek.
 —
 Nerušená koexistence s ostatními ochrannými známkami, které obsahují slovo METRO, v různých třídách a také ve třídě 36.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


text:
 8.4.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 86/17
 Žaloba podaná dne 8. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
 (Věc C-82/06)
 (2006/C 86/32)
 Jednací jazyk: italština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 8. února 2006 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou D. Recchia a M. Konstantinidisem, jako zmocněnci.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:
 1.
 určil, že Italská republika tím, že nevypracovala ani neoznámila
 —
 plán pro nakládání s odpady v souladu s čl. 7 odst. 1 směrnice 75/442/EHS (1) ve znění pozdějších předpisů, pro provincii Rimini,
 —
 plán pro nakládání s odpady obsahující místa nebo zařízení pro nakládání s odpady a s nebezpečnými odpady v souladu s čl. 7 odst. 1 čtvrtou odrážkou směrnice 75/442/EHS ve znění pozdějších předpisů, pro region Latium,
 —
 plán pro nakládání s odpady v souladu s článkem 6 směrnice 91/689/EHS (2) pro regiony Friuli Venezia-Giulia a Puglia a pro autonomní provincii Bolzano Alto-Adige, jakož i pro provincii Rimini,
 nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 1 směrnice 75/442/EHS o odpadech, ve znění pozdějších předpisů a článku 6 směrnice 91/689/EHS o nebezpečných odpadech;
 2.
 uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty:
 Členské státy mají podle článku 7 směrnice o odpadech, ve znění pozdějších předpisů a článku 6 směrnice o nebezpečných odpadech povinnost vypracovat a oznámit Komisi plány pro nakládání s odpady.
 Současná situace v Itálii je taková, že vypracování a oznámení plánů pro nakládání s odpady není úplné. Do dnešního dne Komise ještě neobdržela oznámení o všech plánech ve smyslu dvou výše uvedených směrnic.
 (1) Úř. věst. L 194, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23.
 (2) Úř. věst. L 377, s. 20; Zvl. vyd. 15/02, s. 78.


text:
 19.12.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 312/15
 Žaloba podaná 23. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Česká republika
 (Věc C-378/09)
 2009/C 312/24
 Jednací jazyk: čeština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Šimerdová, J.-B. Laignelot, zmocněnci)
 Žalovaná: Česká republika
 Návrhové žádání žalobkyně
 —
 určit, že tím, že Česká republika nesprávně provedla do své národní právní úpravy ustanovení článku 10a odstavec 1, 2 a 3 směrnice Rady ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (85/337/EHS) (1), ve znění směrnice Rady 97/11/ES (2) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES (3), nesplnila Česká republika povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 10a, odstavců 1, 2 a 3 této směrnice;
 —
 uložit České republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula 25. června 2005.
 (1) Úř. věst. L 175, s. 40, zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 15 Svazek 01 s. 248
 (2) Směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997, kterou se mění směrnice 85/337/EHS o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí; Úř. věst. L 73, s. 5, zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 15 Svazek 03 s. 151
 (3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, pokud jde o účast veřejnosti a přístup k právní ochraně; Úř. věst. L 156, s. 17, zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 15 Svazek 07 s. 466


text:
 8.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 48/84
 Žaloba podaná dne 29. listopadu 2015 – Marcas Costa Brava v. OHIM – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
 (Věc T-689/15)
 (2016/C 048/92)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španělsko) (zástupci: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švýcarsko)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství v červené a bílé barvě obsahující slovní prvky „Cremcaffé by Julius Meinl“ – Ochranná známka Společenství č. 11 406 899
 Řízení před OHIM: Námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. září 2015 ve věci R 2491/2014-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 určil, že užívání ochranné známky Společenství č. 2 423 705 ve třídě 30 bylo prokázáno a že přihláška ochranné známky č. 11 406 899 je neslučitelná s ochrannou známkou Společenství č. 2 423 705; a
 —
 uložil OHIM a případným dalším účastníkům řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Nesprávný výklad čl. 15 odst. 1, čl. 15 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 9.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 325/29
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Roca Sanitario v. Komise
 (Věc T-408/10) (1)
 (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh se zařízeními a pevnými součástmi koupelen - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Koordinace zvýšení cen a výměna citlivých obchodních informací - Přičitatelnost protiprávního jednání - Pokuty - Pokyny pro výpočet výše pokut z roku 2006 - Závažnost protiprávního jednání - Koeficienty - Polehčující okolnosti - Snížení výše pokuty - Významná přidaná hodnota)
 2013/C 325/48
 Jednací jazyk: španělština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Folguera Crespo a M. Merola, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis a F. Castilla Contreras, poté M. Castillo de la Torre, A. Antoniadis a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2010) 4185 final ze dne 23. června 2010 týkajícího se řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — zařízení a pevné součásti koupelen) a podpůrně návrh na snížení výše pokuty uložené žalobkyni v tomto rozhodnutí.
 Výrok rozsudku
 1)
 Výše pokuty uložené společně a nerozdílně společnosti Roca Sanitario, SA, v čl. 2 odst. 4 písm. b) rozhodnutí Komise C(2010) 4185 final ze dne 23. června 2010, týkajícího se řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — zařízení a pevné součásti koupelen), je 6 298 000 eur.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí třetinu nákladů řízení vynaložených společností Roca Sanitario.
 4)
 Společnost Roca Sanitario ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 301, 6.11.2010


text:
 11.3.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 60/19
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour de cassation (Francie) ze dne 13. prosince 2005 ve věci Société Elisa (Européenne et luxembourgeoise d'investissements (SA) proti Directeur général des impôts, Direction des services généraux et de l'informatique a Ministère public
 (Věc C-451/05)
 (2006/C 60/38)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Cour de cassation (Francie) ze dne 13. prosince 2005 ve věci Société Elisa (Européenne et luxembourgeoise d'investissements (SA) proti Directeur général des impôts, Direction des services généraux et de l'informatique a Ministère public, který došel kanceláři Soudního dvora dne 19. prosince 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
 Cour de cassation (Francie) žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:
 1)
 Brání články 52 a následující a články 73b a následující Smlouvy o ES právní úpravě, jako je právní úprava obsažená v článcích 990d a následujících Code général des impôts, kterým je právnickým osobám se sídlem skutečné správy ve Francii poskytnuta možnost osvobození od daně z prodejní hodnoty nemovitostí vlastněných ve Francii, a dle kterého tato možnost u právnických osob se sídlem skutečné správy na území jiného státu, i když se jedná o členský stát Evropské unie, závisí na existenci úmluvy o správní pomoci mezi Francií a tímto státem za účelem boje proti podvodům a daňovým únikům nebo na skutečnosti, že použitím smlouvy obsahující ustanovení o zákazu diskriminace z důvodu státní příslušnosti, tyto právnické osoby nesmí podléhat většímu zdanění než takovému, kterému podléhají právnické osoby se svým sídlem skutečné správy ve Francii?
 2)
 Je daň, jako je sporná daň, daní z majetku ve smyslu článku 1 směrnice Rady ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých a nepřímých daní (1)?
 3)
 Brání, v případě kladné odpovědi, povinnosti uložené členským státům v oblasti vzájemné daňové pomoci výše uvedenou směrnicí ze dne 19. prosince 1977 uplatnění členskými státy, na základě bilaterální úmluvy o daňové správní pomoci, povinnostem téže povahy vylučujícím kategorii osob povinných k dani jako jsou lucemburské holdingové společnosti?
 4)
 Ukládají články 52 a následující a články 73b a následující Smlouvy o ES členskému státu, který uzavřel s jinou zemí, členem či nečlenem Evropské unie, úmluvu obsahující ustanovení o zákazu diskriminace v daňové oblasti poskytnout právnické osobě se sídlem skutečné správy na území jiného členského státu, pokud tato právnická osoba vlastní jednu nebo více nemovitostí na území prvního členského státu, a pokud druhý členský stát není s prvním propojen odpovídajícím ujednáním, tytéž výhody, jako jsou výhody zakotvené v tomto ustanovení?
 (1) Směrnice Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní (Úř. věst. L 336, s. 15).


text:
 30.8.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 223/11
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Dâmbovița – Rumunsko) – Ministerul Administrației și Internelor – Direcția Generală de Pașapoarte București v. Gheorghe Jipa
 (Věc C-33/07) (1)
 (Občanství Unie - Článek 18 ES - Směrnice 2004/38/ES - Právo občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států)
 (2008/C 223/16)
 Jednací jazyk: rumunština
 Předkládající soud
 Tribunalul Dâmbovița
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Ministerul Administrației și Internelor – Direcția Generală de Pașapoarte București
 Žalovaný: Gheorghe Jipa
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunalul Dâmbovița –Výklad článku 18 Smlouvy o ES a článku 27 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77, Zvl. vyd. 05/05, s. 46, a oprava v Úř. věst. L 229, s. 35)
 Výrok
 Článek 18 ES a článek 27 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, nebrání vnitrostátní právní úpravě umožňující omezit právo občana členského státu odebrat se na území jiného členského státu, zejména z důvodu, že z něho již byl dříve navrácen, jelikož se tam nacházel v situaci „nezákonného pobytu“, pokud jednak osobní chování tohoto občana představuje skutečné, aktuální a dostatečně závažné ohrožení některého základního zájmu společnosti, a jednak je zamýšlené omezující opatření způsobilé zaručit uskutečnění cíle, který sleduje, a nepřekračuje meze toho, co je k dosažení tohoto cíle nezbytné. Předkládajícímu soudu přísluší přezkoumat, zda ve věci, která mu byla předložena, tomu tak je.
 (1) Úř. věst. C 140, 23.6.2006.


text:
 10.11.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 269/69
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. září 2007 – Botos v. Komise
 (Věc F-10/07) (1)
 („Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Nemocenské pojištění - Náhrada léčebných nákladů - Závažné onemocnění - Řídící výbor - Lékařský posudek“)
 (2007/C 269/124)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Patricia Botos (Meise, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: J. Currall a K. Herrmann, zmocněnci)
 Předmět věci
 Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 30. října 2006, kterým byla zamítnuta stížnost předložená žalobkyní proti šesti správním rozhodnutím týkajícím se zejména uznání její nemoci jako vážné pro účely stanovení míry proplácení výdajů na zdravotní péči stanovené v čl. 72 odst. 1 služebního řádu úředníků.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 23. ledna 2006 a 30. října 2006 se zrušují v rozsahu, ve kterém odmítají nahradit P. Botos náklady na vyšetření provedená RED Laboratories a Ategis v běžné procentní části společného režimu nemocenského pojištění orgánů Evropských společenství.
 2)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 3)
 P. Botos ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.
 4)
 Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení a třetinu nákladů vynaložených P. Botos.
 (1) Úř. věst. C 69, 24.3.2007, s. 31.


text:
 25.3.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 74/19
 Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. ledna 2006 – Dimos Ano Liosion a další v. Komise
 (Věc T-85/05) (1)
 („Nepřípustnost - Osoby, jimž nejsou akty Společenství určeny - Přímé dotčení“)
 (2006/C 74/38)
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Dimos Ano Liosion (Řecko), Theodora Goula, Argyris Argyropoulos, Ioannis Manis, Eleni Ntalipi, Vasilis Papagrigoriou a Giorgos Fragkalexis (Ano Liossia, Řecko) (zástupce: G. Kalavros, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Triantafyllou a L. Flynn, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise E (2004) 5522 ze dne 21. prosince 2004 ohledně poskytnutí finanční pomoci z Fondu soudržnosti na výstavbu projektu s názvem „Výstavba první fáze druhé skládky v západní Atice, v areálu ‚Skalistiri‘ ve městě Fyli“
 Výrok usnesení
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Žalobci ponesou náklady řízení, včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních.
 (1) Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


text:
 8.3.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 64/36
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. ledna 2008 – Demp v. OHIM – BAU HOW (BAU HOW)
 (Věc T-106/06) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BAU HOW - Starší obrazové ochranné známky BAUHAUS - Relativní důvod zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. a) a b) a článek 73 nařízení (ES) č. 40/94“)
 (2008/C 64/57)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Demp BV, dříve Demp Holding BV (Maastricht, Nizozemsko) (zástupci: R.-D. Härer, C. Schultze, J. Ossing a C. Weber, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: BAU HOW GmbH (Hattersheim/Okriftel, Německo)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 31. ledna 2006 (věc R 92/2004-4) týkajícího se námitkového řízení mezi Demp BV a BAU HOW GmbH.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Demp BV se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 143, 17.6.2006.


text:
 12.8.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 190/21
 Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. května 2006 – Falcon Sporting Goods v. OHIM (BIN LADIN)
 (Věc T-488/04) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Zamítnutí zápisu - Zpětvzetí přihlášky - Bezpředmětné rozhodnutí ve věci“)
 (2006/C 190/38)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Falcon Sporting Goods AG (Zug, Švýcarsko) (zástupce: J. Weigell, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. září 2004 (věc R 177/2004-2) týkajícímu se zamítnutí zápisu slovní ochranné známky „BIN LADIN“
 Výrok usnesení
 1)
 Je nadále bezpředmětné rozhodovat o žalobě.
 2)
 Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 57, 5.3.2005


text:
 28.8.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 217/25
 Žaloba podaná dne 7. června 2004 Indorata-Servicos e Gestao Lda proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 (Věc T-204/04)
 (2004/C 217/46)
 Jednací jazyk: němčina
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 7. června 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Indorata-Servicos e Gestao Lda, zastoupenou Th. Wallentinem, advokátem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí, kterým byla zamítnuta přihláška ochranné známky Společenství, a uložil Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu, aby zapsal a zveřejnil označení „HAIRTRANSFER“ jako ochrannou známku Společenství i pro ostatní výrobky a služby, jež jsou předmětem řízení.
 Žalobní důvody a hlavní tvrzení
 Přihlašovaná ochranná známka Společenství:
 Slovní ochranná známka „HAIRTRANSFER“– přihláška č. 2 619 039
 Výrobky nebo služby:
 Výrobky a služby tříd 8, 22, 41 a 44 (mimo jiné elektrické a neelektrické strojky na stříhání vlasů, umělé a pravé vlasy, vzdělávání, zejména organizování a vedení seminářů průběžného vzdělávání, dále péče o zdraví a krásu, zejména péče a ošetřování vlasů)
 Rozhodnutí napadené před
 Odmítnutí zápisu průzkumovou referentkou odvolacím senátem:
 Rozhodnutí odvolacího senátu:
 Zamítnutí odvolání
 Žalobní důvody:
 Přihlašovaná ochranná známka má rozlišovací způsobilost ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94;
 Přihlašovaná ochranná známka není výlučně popisná ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94.


text:
 7.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 212/47
 Žaloba podaná dne 20. května 2014 – ZZ a ZZ v. Komise
 (Věc F-47/14)
 2014/C 212/62
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobci: ZZ a ZZ (zástupce: S. Orlandi, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí o převodu nároků žalobců na důchod do unijního důchodového systému, která uplatňují nová obecná prováděcí ustanovení (OPU) k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu úředníků, a uložení povinnosti Komisi, aby žalobcům nahradila újmu, která jim byla způsobena z důvodu opožděného vyřízení jejich žádostí o převod jejich nároků na důchod na základě použití OPU k článku 11 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011, namísto OPU ze dne 28. dubna 2014.
 Návrhová žádání žalobců
 —
 Prohlásit článek 9 obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu za protiprávní a nepoužitelný;
 —
 zrušit rozhodnutí z 15. a 24. října 2013 o bonifikaci nároků na důchod nabytých žalobci před nástupem do služebního poměru v rámci jejich převodu do důchodového systému orgánů Evropské unie na základě obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;
 —
 uložit Komisi, aby žalobcům nahradila újmu, která jim byla způsobena z důvodu opožděného vyřízení jejich žádostí o převod jejich nároků na důchod na základě použití OPU k článku 11 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011, namísto OPU ze dne 28. dubna 2014;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


text:
 20.4.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 123/9
 Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená dne 24. října 2016 soudem Frostating lagmannsrett ve věci Fosen-Linjen AS v. AtB AS
 (Věc E-16/16)
 (2017/C 123/10)
 Dopisem ze dne 24. října 2016, který podatelna Soudního dvora ESVO obdržela dne 31. října 2016, požádal Frostating lagmannsrett (odvolací soud Frostating) Soudní dvůr o poradní stanovisko ve věci Fosen-Linjen AS v. AtB AS ohledně následujících otázek:
 1.
 Vylučují ustanovení čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 89/665/EHS nebo jiná ustanovení uvedené směrnice uplatnění vnitrostátních pravidel pro přiznání náhrady škody v případě, kdy je přiznání náhrady škody v důsledku neuplatnění práva EHP v oblasti veřejných zakázek ze strany veřejného zadavatele podmíněno:
 a)
 existencí zavinění a nutností, aby se jednání veřejného zadavatele výrazně odchýlilo od přijatelného postupu?
 b)
 existencí významné chyby, pokud je zavinění ze strany veřejného zadavatele pouze částí širšího celkového posouzení?
 c)
 skutečností, že se veřejný zadavatel dopustil významné, závažné a zjevné chyby?
 2.
 Měla by být ustanovení čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 89/665/EHS nebo jiná ustanovení uvedené směrnice vykládána v tom smyslu, že porušení určitého ustanovení práva EHP v oblasti zadávání veřejných zakázek, podle kterého veřejný zadavatel nemá volnost rozhodování, představuje samo o sobě dostatečně kvalifikované porušení, které může za určitých podmínek zakládat právo na přiznání škody?
 3.
 Vylučují ustanovení čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 89/665/EHS nebo jiná ustanovení uvedené směrnice uplatnění vnitrostátních pravidel pro přiznání náhrady škody v případě, kdy je přiznání náhrady škody v důsledku neuplatnění práva EHP v oblasti veřejných zakázek ze strany veřejného zadavatele podmíněno tím, že dodavatel, který věc předkládá a žádá o náhradu škody, předloží jasný, tj. převažující důkaz, že [dotyčnému dodavateli] měla být daná zakázka zadána, pokud by se veřejný zadavatel nedopustil předmětné chyby?
 4.
 Vylučují ustanovení čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 89/665/EHS nebo jiná ustanovení uvedené směrnice uplatnění vnitrostátních pravidel, na jejichž základě se veřejný zadavatel může zbavit odpovědnosti za škody, jestliže prohlásí, že dané nabídkové řízení mělo být v každém případě zrušeno v důsledku pochybení z jeho strany jiného, než je chyba, jíž se dovolává žalobce, pokud na takové pochybení nebylo upozorněno během nabídkového řízení? Pokud se na takové pochybení může veřejný zadavatel odvolat, vylučuje směrnice 89/665/EHS uplatnění vnitrostátního pravidla, na jehož základě musí dodavatel, který věc předložil, prokázat neexistenci takového pochybení?
 5.
 Jaké požadavky ukládá zásada rovného zacházení práva EHP veřejnému zadavateli v souvislosti s účinným ověřováním informací týkajících se kritérií pro zadání zakázky, jež jsou uvedeny v nabídkách? Je požadavek na účinné ověřování splněn, pokud veřejný zadavatel může potvrdit, že charakteristiky uvedené v nabídce byly zřejmě udány spolehlivým způsobem, na základě nabídkové dokumentace? Jak přesně musí být veřejný zadavatel schopen ověřit charakteristiky předmětu zakázky uvedené v nabídce? Pokud se uchazeč zaváže ke spotřebě v určité výši pro předmět zakázky a tento údaj je součástí hodnocení nabídek, je ověřovací povinnost veřejného zadavatele splněna, pokud veřejný zadavatel může potvrdit, že se jedná o spolehlivý údaj s určitou mírou nejistoty, například v rozmezí ±20 procent?
 Pokud má veřejný zadavatel ověřit údaje poskytnuté uchazečem v souvislosti s určitým kritériem pro zadání zakázky, může být požadavek na účinné ověřování nabídek podle zásady rovného zacházení veřejným zadavatelem splněn s přihlédnutím k dokumentům poskytnutým v nabídce na jiném místě?


text:
 23.7.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 182/40
 Žaloba podaná dne 2. května 2005 Joëlem De Bry proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-188/05)
 (2005/C 182/75)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 2. května 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Joëlem De Bry, s bydlištěm ve Woluwé-St-Lambert (Belgie), zastoupeným Sébastienem Orlandim, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
 Žalobce navrhuje, aby Soud:
 1.
 zrušil rozhodnutí Komise, týkající se vyhotovení posudku žalobce o vývoji služebního postupu 2003,
 2.
 uložil žalované zaplatit jedno symbolické euro, které může být v průběhu řízení zvýšeno a náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu své žaloby žalobce nejprve uplatňuje objektivní střet zájmů hodnotitele stejné platové třídy jako on.
 Mimoto tvrdí, že k nesprávnému posouzení došlo při posuzování jeho zásluh a uplatňuje nesoudržnost mezi komentáři a známkami, které mu byly uděleny.
 Konečně žalobce uplatňuje porušení obecných prováděcích ustanovení článku 43 služebního řádu a záměrů a cílů sledovaných zavedením nového systému zaměřeného na vývoj služebního postupu, porušení povinnosti odůvodnění, práv obhajoby a článku 26 služebního řádu.


text:
 15.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 45/47
 Žaloba podaná dne 23. prosince 2013 — ZZ v. Komise
 (Věc F-126/13)
 2014/C 45/89
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: ZZ (zástupce: É. Boigelot, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí PMO (úřad pro správu a vyplácení individuálních nároků) zaplatit rodinné přídavky matce dcery žalobce se zpětným účinkem od 1. října 2012.
 Návrhová žádání žalobce
 —
 Zrušit rozhodnutí ze dne 21. května 2013, kterým PMO informuje žalobce o svém rozhodnutí zaplatit rodinné přídavky zahrnující příspěvek na domácnost, příspěvek na vyživované dítě a příspěvek na vzdělání přímo matce jeho nezletilé dcery, a to zpětně ode dne 1. října 2012;
 —
 zrušit rozhodnutí přijaté dne 23. září 2013, kterým se zamítá odvolání žalobce;
 —
 uložit Komisi zaplatit žalobci veškeré částky dlužné jako rodinné přídavky, které protiprávně nebyly vyplaceny ode dne 1. října 2012 až do dne provedení rozsudku, zvýšené o úroky vypočítané podle sazby 4 % ročně od 1. října 2012 až do úplného splacení;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


text:
 17.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 355/19
 Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — Ballast Nedam Infra v. Komise
 (Věc T-362/06) (1)
 (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Nizozemský trh se silničním bitumenem - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Pokuty - Důkaz protiprávního jednání - Závažnost protiprávního jednání - Přičitatelnost protiprávního jednání - Právo na obhajobu - Předložení nových žalobních důvodů v průběhu řízení - Soudní přezkum v plné jurisdikci)
 2012/C 355/37
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Ballast Nedam Infra BV (Nieuwegein, Nizozemsko) (zástupci: původně A. Bosman a J. van de Hel, poté A. Bosman a E. Oude Elferink, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, A. Nijenhuis a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci, původně ve spolupráci s F. Wijckmansem, F. Tuytschaeverem a L. Gyselenem, poté F. Wijckmansem a F. Tuytschaeverem, advokáty)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2006) 4090 final ze dne 13. září 2006 v řízení podle článku 81 [ES] [věc COMP/F/38.456 — Bitumen — (Nizozemsko)] v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a podpůrně jednak návrh na částečné zrušení uvedeného rozhodnutí a snížení pokuty, která jí byla uložena, a dále návrh na částečné zrušení téhož rozhodnutí v rozsahu, v němž stanoví dobu trvání protiprávního jednání, která se jí týká, a návrh na snížení pokuty, která jí byla uložena.
 Výrok rozsudku
 1)
 Článek 1 písm. a) rozhodnutí Komise ze dne 13. září 2006 C(2006) 4090 final, v řízení podle článku 81 [ES] [věc COMP/F/38.456 — Bitumen — (Nizozemsko) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká účasti společnosti Ballast Nedam Infra BV na protiprávním jednání od 21. června 1996 do 30. září 2000.
 2)
 Výše pokuty uložená společně a nerozdílně společnosti Ballast Nedam Infra v článku 2 písm. a) rozhodnutí uvedeného v bodě 1) výše činí 3,45 milionů eur.
 3)
 Účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 20, 27.1.2007.


text:
 14.3.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 98/15
 Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. ledna 2016 – Kurt Hesse v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Hubert Ampferl, jako pověřený likvidátor společnosti Lutter & Partner GmbH, dříve Lutter & Partner GmbH, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG
 (Věc C-50/15 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 - Slovní ochranná známka Carrera - Námitky majitele národní slovní ochranné známky CARRERA a slovní ochranné známky Společenství CARRERA - Nebezpečí záměny - Dobré jméno, které získala starší ochranná známka“)
 (2016/C 098/18)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Kurt Hesse (zástupce: M. Krogmann, Rechtsanwalt)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec), Hubert Ampferl, jako pověřený likvidátor společnosti Lutter & Partner GmbH, dříve Lutter & Partner GmbH, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (zástupce: E. Stolz, Rechtsanwalt)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Kurtovi Hesseovi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 138, 27.4.2015.


text:
 13.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 78/8
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshofs (Rakousko) dne 17. listopadu 2016 – Firma Hans Bühler KG
 (Věc C-580/16)
 (2017/C 078/12)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Verwaltungsgerichtshof
 Účastnice původního řízení
 Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku „Revision“: Firma Hans Bühler KG
 Předběžné otázky
 1)
 Musí být čl. 141 písm. c) směrnice 2006/112, který podle ustanovení článku 42 (ve spojení s článkem 197) směrnice 2006/112 umožňuje, že se nepoužije čl. 41 odst. 1 směrnice 2006/112, vykládán v tom smyslu, že podmínka, která je v něm uvedena, není splněna tehdy, když osoba povinná k dani je usazena a pro účely DPH identifikována v členském státě, z něhož je zboží odesláno nebo přepraveno, i když tato osoba pro pořízení určitého zboží uvnitř Společenství používá identifikační číslo pro účely DPH jiného členského státu?
 2)
 Musí být články 42 a 265 ve spojení s článkem 263 směrnice 2006/112 vykládány v tom smyslu, že čl. 41 odst. 1 směrnice 2006/112 se nepoužije pouze tehdy, když je souhrnné hlášení podáno ve stanovené lhůtě?


text:
 14.4.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 109/32
 Žaloba podaná dne 20. února 2012 — Charron Inox a Almet v. Rada
 (Věc T-88/12)
 2012/C 109/65
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Charron Inox (Marseille, Francie) a Almet (Satolas-et-Bonce, Francie) (zástupce: P.-O. Koubi-Flotte, advokát)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhové žádání
 Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:
 —
 zrušil nařízení Rady (EU) č. 1331/2011 ze dne 14. prosince 2011, jelikož je založeno na nedostatečných hospodářských zjištěních;
 —
 podpůrně, zrušil článek 2 nařízení Rady (EU) 1331/2011 ze dne 14. prosince 2011 o konečném výběru prozatímního antidumpingového cla, které již bylo vybráno, jelikož tento výběr je zásahem do zásady ochrany legitimního očekávání;
 —
 ještě podpůrněji, uznal mimosmluvní odpovědnost Unie, která potvrdila okamžitý výběr, který měl být s ohledem na danou oblast oznámen dotyčným hospodářským subjektům v přiměřených lhůtách dostatečných k tomu, aby jim umožnily ho s dostatečnou právní jistotou zohlednit při rozhodování o ekonomických záležitostech;
 —
 každopádně nařídit vrátit žalujícím společnostem následující částky nebo jim zaplatit náhradu škody v této výši:
 —
 újma společnosti CHARRON INOX na základě zaplacení sporného antidumpingového cla: 89 402,15 eur;
 —
 újma společnosti ALMET — LE METAL CENTRE na základě zaplacení sporného antidumpingového cla: 375 493 eur;
 —
 společná újma společností CHARRON INOX a ALMET — LE METAL CENTRE na základě zaplacení sporného antidumpingového cla: 58 594 eur; obě společnosti, CHARRON INOX a ALMET — LE METAL CENTRE si tuto částku mezi sebe rozdělí na základě vzájemné domluvy;
 —
 újma společnosti CHARRON INOX vzniklá z nutnosti dražšího odběru od indických dodavatelů: 57 883,18 eur;
 —
 újma společnosti ALMET — LE METAL CENTRE vzniklá z nutnosti dražšího odběru od indických dodavatelů: 66 578,14 eur.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobní důvody a hlavní argumenty uplatňované žalobkyněmi na podporu své žaloby proti nařízení, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (1), jsou v zásadě totožné nebo podobné se žalobními důvody a hlavními argumenty uplatňovanými ve věci T-445/11, Charron Inox a Almet v. Komise (2), týkající se nařízení o uložení prozatímního antidumpingového cla na jejich dovoz (3).
 (1) Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1331/2011 ze dne 14. prosince 2011, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 336, s. 6).
 (2) Úř. věst. 2011, C 290, s. 18.
 (3) Nařízení Komise (EU) č. 627/2011 ze dne 27. června 2011 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 169, s. 1).


text:
 4.8.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 183/34
 Žaloba podaná dne 31. května 2007 – Anheuser-Busch v. OHIM – Budějovický Budvar (BUDWEISER)
 (Věc T-191/07)
 (2007/C 183/67)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Anheuser-Busch, Inc. (St. Louis, Spojené státy) (zástupkyně: V. von Bomhard, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem: Budějovický Budvar, národní podnik
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí R 299/2006-2 druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. března 2007;
 —
 podpůrně zrušit rozhodnutí R 299/2006-2 druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. března 2007 v rozsahu, v němž se týká výrobků „nealkoholické nápoje“;
 —
 uložit náhradu nákladů řízení žalovanému a dalšímu účastníku řízení před Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu v případě, že vstoupí do řízení jako vedlejší účastník.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně.
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „BUDWEISER“ pro výrobky zařazené do třídy 32 (přihláška č. 24 646).
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Budějovický Budvar, národní podnik.
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní slovní ochranná známka „BUDWEISER“ pro výrobky zařazené do třídy 32, mezinárodní obrazová ochranná známka „Budweiser Budvar“ pro výrobky zařazené do tříd 31 a 32, jakož i mezinárodní obrazová ochranná známka „Budweiser Budvar“ pro výrobky zařazené do třídy 32.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám a zamítnutí přihlášky.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení práva být vyslechnut, nesprávné použití čl. 74 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 (1), jakož i porušení čl. 43 odst. 2 téhož nařízení; podpůrně porušení článku 73 tohoto nařízení kvůli nedostatečnosti odůvodnění.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


text:
 5.7.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 171/11
 Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Itálie) – Termoraggi SpA v. Comune di Monza
 (Věc C-323/07) (1)
 (Veřejné zakázky - Veřejná zakázka na dodávky a služby - Zadání zakázky bez nabídkového řízení - Zadání zakázky územně správním celkem podniku, jehož kapitál tento územně správní celek vlastní)
 (2008/C 171/19)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Termoraggi SpA
 Žalovaná: Comune di Monza
 Za přítomnosti: Acqua Gas Azienda Municipale (AGAM)
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Výklad čl. 6 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322) – Působnost – Vnitrostátní právní úprava, přidělující komunálnímu podniku správu topných zařízení určitých komunálních nemovitostí mimo postupy zadávání veřejných zakázek stanovené směrnicí.
 Výrok
 Směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky a směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce se nepoužijí na zakázku zadanou územně správním celkem osobě od něj právně odlišné, za předpokladu, že územně správní celek vykonává nad dotčenou osobou kontrolu obdobnou kontrole, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami, a že tato osoba uskutečňuje většinu své činnosti s jedním nebo více územně správními celky, které v ní mají účast organizačními složkami, a jednak takový podnik uskutečňuje většinu svých činností s těmito veřejnými orgány.
 Článek 6 směrnice 92/50 se použije, pouze pokud existují právní nebo správní předpisy, které uchazeči propůjčují výlučné právo týkající se předmětu zadané zakázky.
 (1) Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


text:
 24.3.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 89/27
 Žaloba podaná dne 17. ledna 2012 — Alfacam a další v. Parlament
 (Věc T-21/12)
 2012/C 89/45
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Alfacam (Lint, Belgie); Via Storia (Schiltigheim, Francie); DB Video Productions (Aartselaar, Belgie); IEC (Rennes, Francie); a European Broadcast Partners (EUBROPA) (Aartselaar) (zástupce: B. Pierart, advokát)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Návrhové žádání
 Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. listopadu 2011, kterým se akciové společnosti založené podle belgického práva WATCH TV S.A. zadává zakázka EP/DGCOMM/AV/11/11 část 1, poskytování služeb v oblasti videa, rozhlasu a multimédií — Služby, které se mají poskytnout Evropskému parlamentu v Bruselu;
 —
 v důsledku toho zrušil rozhodnutí přijaté Evropským parlamentem, který nevybral nabídku čtyř prvních žalobkyň jednajících v rámci sdružení ad hoc EUROPEAN BROADCAST PARTNERS, která byla zařazena na druhé místo pro zakázku EP/DGCOMM/AV/11/11 část 1, poskytování služeb v oblasti videa, rozhlasu a multimédií — Služby, které se mají poskytnout Evropskému parlamentu v Bruselu;
 —
 uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů tohoto řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolávají jediného žalobního důvodu vycházejícího z porušení článku 94 finančního nařízení (1) v rozsahu, v němž nabídka úspěšného uchazeče obsahovala nesprávná prohlášení, takže uchazeč měl být vyloučen z udělení zakázky.
 (1) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).


text:
 28.10.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 261/16
 Žaloba podaná dne 14. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
 (Věc C-376/06)
 (2006/C 261/30)
 Jednací jazyk: portugalština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Caeiros a J.-B. Laignelot, zmocněnci)
 Žalovaná: Portugalská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES (1) ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 13 uvedené směrnice;
 —
 podpůrně určit, že Portugalská republika tím, že o těchto předpisech neuvědomila neprodleně Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 13 výše uvedené směrnice 2001/42/ES;
 —
 uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta stanovená k provedení směrnice uplynula dne 21. července 2004.
 (1) Úř. věst. L 197, s. 30; Zvl. vyd. 15/06, s. 157.


text:
 9.10.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 251/20
 Žaloba podaná dne 28. června 2004 Polskou republikou proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-257/04)
 (2004/C 251/38)
 Jednací jazyk: polština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. června 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Polskou republikou, zastoupenou Jarosławem Pietrasem, jako zmocněncem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil článek 3 a čl. 4 odst. 3 osmou odrážku nařízení Komise (ES) č. 1972/2003 ze dne 10. listopadu 2003 o přechodných opatřeních, která mají být přijata, pokud jde o obchod se zemědělskými produkty v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (Úř. věst. L 293, s. 3), změněného nařízením Komise (ES) č. 230/2004 ze dne 10. února 2004 (Úř. věst. L 39, s. 13) a nařízením Komise (ES) č. 735/2004 ze dne 20. dubna 2004 (Úř. věst. L 114, s. 13),
 —
 uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní tvrzení
 Pokud jde o článek 3 nařízení č. 1972/2003, žalobkyně se dovolává následujících žalobních důvodů:
 —
 porušení zásady volného pohybu zboží zavedením poplatků ve výši celní sazby erga omnes, které jsou vyšší než celní sazby závazné v období před přistoupením Polska do Evropské unie,
 —
 nedostatek pravomoci Komise a porušení článku 22, čl. 41 prvního pododstavce a části 5 přílohy IV Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Slovinské republiky a Slovenské republiky a úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (1), a to přijetím opatření, která změnila podmínky zakotvené v tomto Aktu týkající se zavedení pravidel celní unie na Polskou republiku,
 —
 porušení zásady nediskriminace z důvodu státní příslušnosti, a to přijetím opatření, která předpokládají odlišné zacházení se subjekty pocházejícími z Polska než se subjekty pocházejícími ze Společenství patnácti, které se přitom nacházejí v obdobné situaci,
 —
 porušení podstatných procesních náležitostí, a to nedostatečným odůvodněním přijatých opatření,
 —
 porušení zásady ochrany legitimního očekávání, a to zavedením způsobu nakládání, jenž je v rozporu s podmínkami zakotvenými ve výše zmíněném Aktu o přistoupení, s produkty, které byly dne 1. května 2004 dočasně skladovány, podléhaly celním režimům nebo se nacházely v tranzitu v rozšířeném Společenství, a především zavedením vyšších poplatků než celní sazby závazné v období před přistoupením Polska do Evropské unie.
 Pokud jde o čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1972/2003, žalobkyně se dovolává nedostatku pravomoci Komise a porušení čl. 41 prvního pododstavce výše zmiňovaného Aktu o přistoupení, porušení zásady proporcionality a porušení zásady nediskriminace z důvodu státní příslušnosti – jelikož výše poplatku zakotvená v napadeném ustanovení překračuje rozdíl mezi celní sazbou Společenství a polskou celní sazbou ke dni 30. dubnu 2004.
 Pokud jde o čl. 4 odst. 5 osmou odrážku nařízení č. 1972/2003, žalobkyně se dovolává nedostatku pravomoci Komise a porušení čl. 41 prvního pododstavce výše zmiňovaného Aktu o přistoupení a porušení zásady proporcionality – jelikož napadené ustanovení se týká produktů, pro které byla ke dni 30. dubnu 2004 sazba polského dovozního cla vyšší nebo se rovnala sazbě Společenství, a také produktů, u kterých nebyly ke dni 1. květnu 2004 zjištěny na vnitrostátní úrovni přebytečné zásoby.
 Pokud jde o všechna napadená ustanovení nařízení 1972/2003, žalobkyně se dovolává zneužití pravomoci Komisí tím, že přijala opatření, jejichž skutečným cílem není zjednodušení zavedení pravidel společné zemědělské politiky pro Polsko, nýbrž ochrana trhu Společenství patnácti před konkurencí polských zemědělských producentů.
 (1) Úř. věst. 2003, L 236, s. 33.


text:
 8.1.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/25
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour de cassation de Belgique (prvním senátem) ze dne 7. října 2004 ve věci Belgický stát proti Recolta Recycling s. p. r. l.
 (Věc C-440/04)
 (2005/C 6/48)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Cour de cassation de Belgique (prvním senátem) ze dne 7. října 2004 ve věci Belgický stát proti Recolta Recycling s.p.r.l., které došlo kanceláři Soudního dvora dne 19. října 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
 Cour de cassation de Belgique (první senát) žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:
 1)
 Jestliže má být zboží dodáno osobě povinné k dani, která v dobré víře uzavřela smlouvu, aniž by věděla o podvodu, kterého se dopustil prodávající, brání zásada daňové neutrality daně z přidané hodnoty tomu, aby zrušení kupní smlouvy na základě pravidla vnitrostátního občanského práva, které prohlašuje smlouvu jako úkon učiněný v rozporu s veřejným pořádkem za absolutně neplatnou z důvodu protiprávnosti na straně prodávajícího, vedlo ke ztrátě práva osoby povinné k dani na odpočet daně?
 2)
 Bude odpověď odlišná, jestliže absolutní neplatnost vyplývá z daňového podvodu, který se týká samotné daně z přidané hodnoty?


text:
 22.10.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 311/19
 Kasační opravný prostředek podaný dne 28. července 2011 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 17. května 2011 ve věci T-1/08, Buczek Automotive v. Komise
 (Věc C-405/11 P)
 2011/C 311/32
 Jednací jazyk: polština
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: A. Stobiecka-Kuik a T. Maxian Rusche)
 Další účastnice řízení: Buczek Automotive Sp. z o.o., Polská republika
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2011 ve věci T-1/08, Buczek Automotive Sp. z o.o. v. Komise v rozsahu, v němž částečně zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 vydat konečné rozhodnutí o otázkách, které jsou předmětem tohoto kasačního opravného prostředku;
 —
 vrátit věc Tribunálu k opětovnému přezkumu pokud jde o ostatní výhrady uvedené v prvostupňovém řízení;
 —
 rozhodnout o nákladech řízení později.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Komise uvádí dva důvody kasačního opravného prostředku, a to porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, jakož i porušení čl. 107 odst. 1 SFEU ve spojení s článkem 296 SFEU a porušení Protokolu č. 8 Aktu o přistoupení z roku 2004 o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu (1) (dále jen „Protokol č. 8“).
 Zaprvé Tribunál porušil čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že posouzení kritéria soukromého věřitele uplatněného Komisí založil na nesprávném právním základě. Tribunál konstatoval, že Komise byla povinna provést další výpočty výhod různých způsobů výkonu rozhodnutí a měla porovnat délku trvání různých řízení o výkonu rozhodnutí týkajících se vymáhání veřejné pohledávky. Komise uvádí, že není povinna provádět podobný výpočet, ale pouze posoudit skutečnosti, které by soukromý věřitel zohlednil ve svém rozhodnutí.
 Dále porušil Tribunál čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že ohledně odmítnutí tvrzení založeného na chování soukromého věřitele uložil Komisi neoprávněně důkazní břemeno, tj. uložil jí povinnost předložit další důkazní materiál, zejména pokud jde o délku trvání jednotlivých řízení nebo o porovnání rozsahu vlivů jednotlivých způsobů nebo stádií účinného výkonu pohledávek.
 Zadruhé Tribunál porušil čl. 107 odst. 1 SFEU ve spojení s článkem 296 SFEU a Protokol č. 8, neboť se nesprávně domníval, že Komise nesplnila svou povinnost uvést podmínky, za jakých státní podpora ovlivňuje obchod mezi členskými státy nebo narušuje hospodářskou soutěž či hrozí jejím narušením. Tribunál vůbec nezohlednil, že podle primárního práva, konkrétně Protokolu č. 8, který je právním základem rozhodnutí, je třeba vycházet z předpokladu, že sporná státní podpora narušuje hospodářskou soutěž nebo hrozí její narušení a z toho důvodu by odůvodnění podmínek obchodu a hospodářské soutěže bylo v rozhodnutí nadbytečné.
 (1) Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie — Protokol č. 8 o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu (Úř. věst. 2003, L 236, s. 948).


text:
 8.1.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/33
 ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ
 ze dne 28. října 2004
 ve věci T-35/01, Shanghai Teraoka Electronic Co. Ltd proti Radě Evropské unie (1)
 (Dumping - Uložení konečného antidumpingového cla - Elektronické váhy pocházející z Číny - Statut podniku působícího v tržním hospodářství - Zjišťování újmy - Příčinná souvislost - Práva na obhajobu)
 (2005/C 6/64)
 Jednací jazyk: angličtina
 Ve věci T-35/01, Shanghai Teraoka Electronic Co. Ltd, se sídlem v Shanghai (Čína), zastoupená P. Waerem, advokátem, proti Radě Evropské unie (zmocněnci: S. Marquardt ve spolupráci původně s G. Berrischem a P. Nehlem, poté s G. Berrischem, advokáty), podporované Komisí Evropských společenství (zmocněnci: V. Kreuschitz, S. Meany a T. Scharf, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení článku 1 nařízení Rady (ES) č. 2605/2000 ze dne 27. listopadu 2000 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých elektronických vah pocházejících z Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Tchaj-wanu (Úř. věst. L 301, s. 42), Soud (čtvrtý rozšířený senát), ve složení V. Tiili, předsedkyně, J. Pirrung, P. Mengozzi, A. W. H. Meij a M. Vilaras, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Plingers, rada, vydal dne 28. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Žalobkyně ponese své náklady řízení a náklady řízení vzniklé žalované.
 3.
 Vedlejší účastník ponese své náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 118, 21.4.2001.


text:
 20.6.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 141/33
 Žaloba podaná dne 21. dubna 2009 — Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
 (Věc C-141/09)
 2009/C 141/59
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Dejmek a J. Sénéchal, zmocněnci)
 Žalované: Lucemburské velkovévodství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES ze dne 26. října 2005 o přeshraničních fúzích kapitálových společností (1), a zejména s jejími články 1 až 4, 5 až 8, článkem 13, jakož i článkem 16 a čl. 9 odst. 2, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 19 uvedené směrnice;
 —
 uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice 2005/56/ES uplynula dne 14. prosince 2007. Žalovaná strana přitom k datu předložení této žaloby dosud nepřijala veškerá opatření nezbytná k provedení směrnice, nebo je v každém případě neoznámila Komisi.
 (1) Úř. věst. L 310, s. 1.


text:
 27.8.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 252/33
 Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2011 — Slovinsko v. Komise
 (Věc T-197/09) (1)
 (EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Plodiny na orné půdě)
 2011/C 252/76
 Jednací jazyk: slovinština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Slovinská republika (zástupci: původně Ž. Cilenšek Bončina, zmocněnkyně, poté L. Bembič, zmocněnec, ve spolupráci s J. Sladičem, advokátem)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně T. van Rijn a K. Banks, poté F. Jimeno Fernández a M. Žebre, a konečně F. Jimeno Fernández a B. Rous, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2009/253/ES ze dne 19. března 2009 o vyloučení z financování Společenství některých výdajů vynaložených členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (Úř. věst. L 75, s. 15) v rozsahu, v němž se týká Slovinské republiky.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Slovinská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 (1) Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


text:
 29.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 78/8
 Kasační opravný prostředek podaný dne 23. prosince 2015 Českou republikou proti rozsudku Tribunálu (sedmý senát) vydanému dne 08. října 2015 ve spojených věcech T-659/13 a T-660/13 – Česká republika v. Komise
 (Věc C-696/15 P)
 (2016/C 078/09)
 Jednací jazyk: čeština
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller, zmocněnci)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhové žádání navrhovatelky
 Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil napadený rozsudek,
 —
 zrušil nařízení č. 885/2013 (1) a nařízení č. 886/2013 (2) v plném rozsahu a
 —
 uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.
 Podpůrně navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil napadený rozsudek,
 —
 zrušil čl. 3 odst. 1, čl. 8 a čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení č. 885/2013 a čl. 5 odst. 1, čl. 9 a čl. 10 odst. 1 písm. a) nařízení č. 886/2013 a
 —
 uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka tři důvody.
 První důvod vychází z porušení zásady právní jistoty. Tribunál se v napadeném rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že povinnosti vyplývající z nařízení č. 885/2013 a nařízení č. 886/2013 se nevztahují na členský stát, který se na svém území dosud nerozhodl zavést aplikace a služby inteligentních dopravních systémů, ačkoliv tento závěr z uvedených nařízení nijak nevyplývá.
 Druhý důvod vychází z porušení čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii ve spojení s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie. Tribunál se v napadeném rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že Komise má při přijímání aktů v přenesené pravomoci natolik široký prostor pro uvážení, že se nemusí držet v mezích konkrétních zmocňovacích ustanovení.
 Třetí důvod vychází z vad řízení před Tribunálem. Tribunál v napadeném rozsudku hrubě zkreslil některé argumenty uplatněné Českou republikou a s některými argumenty České republiky se vůbec nevypořádal. Tyto vady řízení přitom měly zásadní dopad na posouzení žalobních důvodů Tribunálem.
 (1) Úř. věst. L 247, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 247, s. 6.


text:
 9.7.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 204/22
 Rozsudek Tribunálu ze dne 24. května 2011 — Longevity Health Products v. OHIM — Tecnifar (E-PLEX)
 (Věc T-161/10) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství E-PLEX - Starší národní slovní ochranná známka EPILEX - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
 2011/C 204/40
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahamy) (zástupce: J. Korab, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Pethke, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Tecnifar — Industria Tecnica Farmaceutica, SA (Lisbon, Portugalsko)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. února 2010 (věc R 662/2009-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Tecnifar — Industria Tecnica Farmaceutica, SA a Longevity Health Products, Inc.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Longevity Health Products, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 148, 5.6.2010.