text:
 9.3.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 71/4
 Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 24. ledna 2013 — Falles Fagligt Forbund (3F), dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Evropská komise, Dánské království
 (Věc C-646/11 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Daňové úlevy - Námořníci zaměstnaní na lodích zapsaných v mezinárodním dánském rejstříku - Článek 88 odst. 3 ES - Fáze předběžného přezkoumání - Rozhodnutí Komise nevznášet námitky - Žaloba na neplatnost - Podmínky pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení - Pochybnosti ohledně slučitelnosti podpory se společným trhem - Lhůta pro provedení vyšetřovacího řízení)
 2013/C 71/07
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Falles Fagligt Forbund (3F), dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (zástupci: P. Torbøl, advokát, S. Aparicio Hill, advokátka a V. Edwards, solicitor)
 Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet, a P.J. Loewenthal, zmocněnci), Dánské království (zástupci: C. Vang a C. Thorning, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 27. září 2011 ve věci 3F v. Komise (T-30/03 RENV), jímž Tribunál zamítl žalobu na zrušení rozhodnutí Komise C(2002) 4370 final, ze dne 13. listopadu 2002, kterým byly daňové úlevy použitelné na námořníky zaměstnané na dánských lodích prohlášeny za státní podpory slučitelné se společným trhem (věc C-319/07 P vrácena po projednání kasačního opravného prostředku)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Falles Fagligt Forbund (3F) se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 Dánské království ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 65, 3.3.2012.


text:
 26.1.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 26/43
 Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2012 — Strobl v. Komise
 (Věc T-630/11 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Přijímání - Všeobecné výběrové řízení - Uchazeči zapsaní do seznamu vhodných uchazečů před vstupem nového služebního řádu v platnost - Oznámení o volném pracovním místě - Jmenování - Zařazení do platové třídy podle nových, méně výhodných pravidel - Článek 12 přílohy XIII služebního řádu - Nesprávná právní posouzení - Povinnost Soudu pro veřejnou službu uvést odůvodnění)
 2013/C 26/83
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Peter Strobl (Besozzo, Itálie) (zástupce: H. J. Rüber, advokát)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall, zmocněnec, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem); a Rada Evropské unie (zástupci: J. Herrmann a A. Jensen, zmocněnci)
 Předmět
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 29. září 2011, Strobl v. Komise (F-56/05, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Peter Strobl ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení.
 3)
 Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 49, 18.2.2012.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 28.8.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 234/19
 Usnesení Soudního dvora ze dne 12. května 2010 — Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. Rada Evropské unie, Evropská komise
 (Věc C-451/09 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Mimosmluvní odpovědnost - Důkaz o původu ze Společenství produktů vylovených lodí náležející společnosti založené podle řeckého práva - Nepřijetí ustanovení, která by umožnila celním orgánům členských států přijmout dokumenty vydané třetím státem, jiné než dokument T2M)
 2010/C 234/29
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia (zástupci: N. Skandamis a E. Perakis, dikigoroi)
 Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: F. Florindo Gijón a M. Balta, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: M. Patakia a B.-R. Killmann, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) ze dne 16. září 2009, Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. Rada a Komise (T-162/07), kterým Soud zamítl žalobu na náhradu škody směřující k získání náhrady škody údajně utrpěné navrhovatelkou v důsledku tohoto, že Rada a Komise nepřijaly ustanovení umožňující celním orgánům členského státu, v projednávané věci řeckým celním orgánům, přijmout jako důkaz o původu ze Společenství produktů vylovených řeckou lodí náležející navrhovatelce dokumenty, vydané třetím státem, jiné než dokument T2M stanovený nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993 (Úř. věst. 1993, L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


text:
 6.6.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 200/17
 Rozsudek Tribunálu ze dne 22. dubna 2016 – Irsko a Aughinish Alumina v. Komise
 (Spojené věci T-50/06 RENV II a T-69/06 RENV II) (1)
 („Státní podpory - Směrnice 92/81/EHS - Spotřební daně z minerálních olejů - Minerální oleje používané jako palivo při výrobě oxidu hlinitého - Osvobození od spotřební daně - Existující nebo nové podpory - Článek 1 písm. b) body i), iii) a iv) nařízení (ES) č. 659/1999 - Právní jistota - Legitimní očekávání - Přiměřená lhůta - Zásada řádné správy - Zneužití pravomoci - Povinnost uvést odůvodnění - Pojem ‚státní podpora‘ - Zvýhodnění - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Narušení hospodářské soutěže“)
 (2016/C 200/24)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Irsko (zástupci: E. Creedon, A. Joyce a E. McPhillips, zmocněnci, ve splupráci s P. McGarrym, SC); Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irsko) (zástupci: C. Waterson, C. Little a J. Handoll, solicitors)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, N, Khan, G. Conte, D. Grespan a K. Walkerová, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2006/323/ES ze dne 7. prosince 2005 o osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) od spotřební daně v regionu Gardanne, v regionu Shannon a na Sardinii, které zavedly Francie, Irsko a Itálie (Úř. věst. 2006, L 119, s. 12), a to v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého od spotřební daně v regionu Shannon (Irsko).
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloby se zamítají.
 2)
 Irsko ponese vlastní náklady řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí ve věcech T-50/06, T-50/06 RENV I a T-50/06 RENV II a tři dvacetiny nákladů řízení vynaložených Komisí ve věcech C-89/08 P a C-272/12 P.
 3)
 Aughinish Alumina Ltd ponese vlastní náklady řízení, nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí ve věcech T-69/06, T-69/06 RENV I a T-69/06 RENV II a tři dvacetiny nákladů řízení vynaložených Komisí ve věcech C-89/08 P a C-272/12 P a v plném rozsahu nahradí náklady řízení ve věci T-69/06 R.
 4)
 Komise ponese jednu čtvrtinu vlastních nákladů řízení vynaložených ve spojených věcech T-50/06 a T-69/06, ve spojených věcech T-50/06 RENV I a T-69/06 RENV I a ve spojených věcech T-50/06 RENV II a T-69/06 RENV II a jednu pětinu vlastních nákladů řízení vynaložených ve věcech C-89/08 P a C-272/12 P.
 (1) Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


text:
 1.6.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 156/21
 Žaloba podaná dne 14. března 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie
 (Věc C-125/13)
 2013/C 156/33
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: K. Banks, A. Bouquet, A. Szmytkowska, zmocněnci)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit nařízení Rady (EU) č. 1243/2012 ze dne 19. prosince 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 1342/2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací (1),
 —
 zachovat účinky zrušeného nařízení Rady po přiměřenou dobu po vyhlášení rozsudku, to znamená nejdéle po dobu jednoho kalendářního roku začínajícího 1. ledna následujícího po vyhlášení rozsudku, a
 —
 uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 V této žalobě Komise navrhuje, aby Soudní dvůr zrušil nařízení Rady (EU) č. 1243/2012 ze dne 19. prosince 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 1342/2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací, a zachoval právní účinky tohoto nařízení po přiměřenou dobu po vyhlášení rozsudku v této věci, to znamená nejdéle po dobu jednoho kalendářního roku začínajícího 1. ledna následujícího po vyhlášení rozsudku.
 Návrh Komise je založen na následujících třech žalobních důvodech:
 a)
 V rámci prvního žalobního důvodu vycházejícího z nesprávného právního posouzení týkajícího se právního základu napadeného nařízení (porušení čl. 43 odst. 2 SFEU) Komise tvrdí, že se Rada dopustila pochybení rozdělením návrhu Komise a přijetím jeho části na základě čl. 43 odst. 3 SFEU, jelikož tento návrh měl být v celém rozsahu založen na čl. 43 odst. 2 SFEU, jak navrhovala Komise. Napadené nařízení obsahuje ustanovení, která nespadají do působnosti čl. 43 odst. 3, jenž může být základem pouze opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
 b)
 V rámci druhého žalobního důvodu vycházejícího z navazujícího nesprávného právního posouzení týkajícího se rozhodovacího procesu a institucionálních výsad Evropského parlamentu podílet se na řádném legislativním postupu a Evropského hospodářského a sociálního výboru být náležitě konzultován (porušení článku 294 SFEU a čl. 43 odst. 2 SFEU) Komise uvádí, že část dotčeného návrhu byla přijata Radou jednající samostatně, zatímco Evropský parlament se na jejím přijetí nepodílel, jak by se podílel v rámci řádného legislativního postupu, a Evropský hospodářský a sociální výbor nebyl náležitě konzultován.
 c)
 Konečně, v rámci třetího žalobního důvodu vycházejícího z přijetí napadeného nařízení bez návrhu Komise nebo podstatné změny povahy návrhu Komise (fr. dénaturation) (porušení článku 17 SEU a čl. 43 odst. 3 SFEU) Komise poukazuje na to, že rozdělení návrhu Radou a následná změna právního základu jedné z jeho částí vedla k zásadní změně povahy návrhu Komise, což je v rozporu s výlučným právem Komise na iniciativu.
 (1) Úř. věst. L 352, s. 10


text:
 4.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 32/12
 Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Paris — Francie) — Alexandre Achughbabian v. Préfet du Val-de-Marne
 (Věc C-329/11) (1)
 (Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Směrnice 2008/115/ES - Společné normy a postupy při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí - Vnitrostátní právní úprava, která v případě neoprávněného pobytu stanoví trest odnětí svobody a peněžitý trest)
 2012/C 32/20
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour d'appel de Paris
 Účastníci původního řízení
 Odvolatel: Alexandre Achughbabian
 Odpůrce: Préfet du Val-de-Marne
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour d'appel de Paris — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, s. 98) — Soulad vnitrostátní právní úpravy, podle níž lze státního příslušníka třetí země trestat trestem odnětí svobody již z toho důvodu, že neoprávněně vstoupil na státní území nebo tam neoprávněně pobývá — Zajištění pro účely vrácení na hranici — Případně protiprávní zadržení
 Výrok
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí musí být vykládána v tom smyslu, že
 —
 právní úpravě členského státu, která za neoprávněný pobyt ukládá trestněprávní sankci, brání v rozsahu, v němž lze podle této právní úpravy uložit trest odnětí svobody státnímu příslušníkovi třetí země, který sice na území uvedeného členského státu pobývá neoprávněně a není ochoten toto území opustit dobrovolně, ale vůči kterému nebyla uplatněna donucovací opatření podle článku 8 této směrnice a v jehož případě — byl-li zajištěn za účelem přípravy a uskutečnění vyhoštění — ještě neuplynula maximální doba trvání tohoto zajištění, a
 —
 takovéto právní úpravě nebrání v rozsahu, v němž lze podle ní uložit trest odnětí svobody státnímu příslušníkovi třetí země, s nímž bylo vedeno řízení o navrácení upravené uvedenou směrnicí a který na uvedeném území pobývá neoprávněně, přičemž není dán legitimní důvod bránící jeho navrácení.
 (1) Úř. věst. C 298, 8.10.2011.


text:
 4.4.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 118/34
 Žaloba podaná dne 28. ledna 2016 – EEB v. Komise
 (Věc T-38/16)
 (2016/C 118/38)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Evropský úřad pro životní prostředí (EEB) (Brusel, Belgie) (zástupce: B. Kloostra, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Komise ze dne 19. listopadu 2015 pod č.j. Ares(2015)5212500 potvrzující její rozhodnutí ze dne 14. září 2015 pod č.j. Ares(2015)3790389, jímž Komise přijala dodatečné rozhodnutí k žádosti o informace ze dne 3. února 2015 podané EEB; a
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného určení předmětu původní žádosti a následně porušení povinnosti Komise plně přezkoumat tuto žádost a porušení čl. 6 odst. 2 a článků 7 a 8 nařízení 1049/2001.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.


text:
 8.1.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/17
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (čtvrtého senátu)
 ze dne 28. října 2004
 ve věci C-505/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (1)
 (Nesplnění povinnosti - Jakost vody určené k lidské spotřebě - Směrnice 80/778/EHS)
 (2005/C 6/32)
 Jednací jazyk: francouzština
 Ve věci C-505/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti podle článku 226 ES, podaná dne 28. listopadu 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnci: G. Valero Jordana a F. Simonetti) proti Francouzské republice (zmocněnci: G. de Bergues a C. Mercier), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení J. N. Cunha Rodrigues, úřadující předseda čtvrtého senátu, E. Juhász (zpravodaj) a M. Ilešič, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 28. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Francouzská republika tím, že nedodržela požadavky směrnice Rady 80/778/EHS ze dne 15. července 1980 o jakosti vody určené k lidské spotřebě co se týče obsahu dusičnanů ve vodě určené k lidské spotřebě v Bretani, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 6 a přílohy I této směrnice.
 2)
 Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 21, 24.1.2004.


text:
 10.11.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 269/64
 Žaloba podaná dne 18. září 2007 – Pfizer v. OHIM – Isdin (ISDIN Pediatrícs)
 (Věc T-355/07)
 (2007/C 269/116)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Pfizer Ltd (Sandwich, Spojené království) (zástupci: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde, advokáti, a M. Hawkins, solicitor)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Druhá účastnice řízení před odvolacím senátem: Isdin, SA (Barcelona, Španělsko)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 28. června 2007 ve věci R 566/2006-1 a
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „ISDIN Pediatrícs“ pro výrobky zařazené mimo jiné do třídy 5 – ochranná známka Společenství č. 1 243 807
 Majitelka ochranné známky Společenství: Isdin, SA
 Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Ochranná známka účastnice řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Národní slovní ochranná známka „ISTIN“ pro výrobky zařazené do třídy 5
 Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Částečné prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení v rozsahu, v němž prohlásilo ochrannou známku Společenství za neplatnou
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení práva žalobkyně vyjádřit se podle článku 73 nařízení Rady č. 40/94 a porušení článku 52 ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení.


text:
 5.3.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 57/42
 (2005/C 57/72)
 Poslední publikace Soudního dvora v
 Úředním věstníku Evropské unie
 Úř. věst. C 45, 19.2.2005
 Dřívější publikace
 Úř. věst. C 31, 5.2.2005
 Úř. věst. C 19, 22.1.2005
 Úř. věst. C 6, 8.1.2005
 Úř. věst. C 314, 18.12.2004
 Úř. věst. C 300, 4.12.2004
 Úř. věst. C 273, 6.11.2004
 Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
 EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
 CELEX: http://europa.eu.int/celex


text:
 3.7.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 179/35
 Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2010 — Ravensburger v. OHIM — Educa Borras (EDUCA Memory game)
 (Věc T-243/08) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství EDUCA Memory game - Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky MEMORY - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 5, články 74 a 75 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 5, články 76 a 77 nařízení (ES) č. 207/2009)“)
 2010/C 179/60
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Ravensburger AG (Ravensburg, Německo) (zástupci: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Educa Borras, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: I. Valdelomar Serrano, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. dubna 2008 (věc R 597/2007-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Ravensburger AG a Educa Borras, SA.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Ravensburger AG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 209, 15.8.2008.


text:
 14.3.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 98/19
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 4. prosince 2015 – X BV v. Staatssecretaris van Financiën
 (Věc C-661/15)
 (2016/C 098/25)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Hoge Raad der Nederlanden
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelka v řízení o kasační stížnosti: X BV
 Odpůrce v řízení o kasační stížnosti: Staatssecretaris van Financiën
 Předběžné otázky
 1.
 a)
 Je třeba čl. 145 odst. 2 prováděcího nařízení k celnímu kodexu (prováděcí nařízení) (1) ve spojení s čl. 29 odst. 1 a 3 celního kodexu (2) vykládat v tom smyslu, že v nich obsažená právní úprava se vztahuje i na případ, ve kterém je zjištěno, že v okamžiku, kdy bylo přijato celní prohlášení pro určité zboží, existovalo nebezpečí související s výrobou, že na jednom dílu zboží při používání nastane závada, a prodejce s ohledem na to poskytne na základě plnění smluvního závazku záruky, který má vůči kupujícímu, tomuto kupujícímu slevu z ceny ve formě náhrady nákladů, které kupujícímu vznikly tím, že zboží muselo být upraveno způsobem vylučujícím uvedené nebezpečí?
 b)
 Pokud právní úprava obsažená v čl. 145 odst. 2 prováděcího nařízení neplatí pro případ uvedený v písmenu a), postačují ustanovení čl. 29 odst. 1 a 3 celního kodexu ve spojení s článkem 78 celního kodexu sama k tomu, aby byla celní hodnota po poskytnutí slevy z ceny uvedené v písmenu a) snížena?
 2.
 Porušuje podmínka v čl. 145 odst. 3 prováděcího nařízení pro úpravu celní hodnoty, která stanoví, že úprava ceny, která skutečně byla nebo má být zaplacena za zboží, musí být provedena ve lhůtě 12 měsíců ode dne, kdy bylo přijato celní prohlášení s návrhem na propuštění zboží do volného oběhu, ustanovení článků 78 a 236 celního kodexu ve spojení s článkem 29 celního kodexu?
 (1) Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1).
 (2) Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1).


text:
 21.3.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 69/34
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. února 2009 – Deutsche Post a DHL International v. Komise
 (Věc T-388/03) (1)
 („Státní podpory - Rozhodnutí nevznášet námitky - Žaloba na neplatnost - Aktivní legitimace - Přípustnost - Závažné obtíže“)
 (2009/C 69/79)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Deutsche Post AG (Bonn, Německo); a DHL International (Diegem, Belgie) (zástupci: J. Sedemund a T. Lübbig, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Kreuschitz a M. Niejahr, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K (2003) 2508 v konečném znění ze dne 23. července 2003 nevznášet námitky po předběžném přezkumném řízení podle čl. 88 odst. 3 ES, proti několika opatřením přijatým belgickými orgány ve prospěch společnosti La Poste SA, belgického poštovního veřejného podniku.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí Komise K (2003) 2508 v konečném znění ze dne 23. července 2003 nevznášet námitky po předběžném přezkumném řízení podle čl. 88 odst. 3 ES proti několika opatřením přijatým belgickými orgány ve prospěch společnosti La Poste, belgického poštovního veřejného podniku, se zrušuje.
 2)
 Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé společnostem Deutsche Post AG a DHL International.
 (1) Úř. věst. C 35, 7.2.2004.


text:
 6.5.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 108/21
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. března 2006 – Lantzoni v. Soudní dvůr
 (Věc T-289/04) (1)
 („Úředníci - Povýšení - Přidělování bodů pro povýšení - Souvislosti s hodnotící zprávou“)
 (2006/C 108/37)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Dimitra Lantzoni (zástupci: původně C. Marhuenda, poté M. Bouché, advokáti)
 Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství (zástupce: M. Schauss, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí ze dne 7. října 2003 Orgánu oprávněného ke jmenování Soudního dvora Evropských společenství o bodech pro povýšení přidělených žalobkyni za období 1999-2000 a za rok 2001.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá jako nepřípustná, neboť se týká přidělování bodů pro povýšení za období 1999-2000.
 2)
 Žaloba se ve zbývající části zamítá jako neopodstatněná.
 3)
 Každý z účastníků ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


text:
 10.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 343/13
 Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2012 — DEI v. Komise
 (Věc T-421/09) (1)
 (Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Řecký trh s dodávkami hnědého uhlí a řecký velkoobchodní trh s elektrickou energií - Rozhodnutí, kterým se stanoví specifická opatření k nápravě protisoutěžních účinků porušení čl. 86 odst. 1 ES, ve spojení s článkem 82 ES, konstatovaného v dřívějším rozhodnutí - Článek 86 odst. 3 ES - Zrušení dřívějšího rozhodnutí)
 2012/C 343/19
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atény, Řecko) (zástupce: P. Anestis, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Christoforou a A. Antoniadis, zmocněnci, ve spolupráci s A. Oikonomou, advokátem)
 Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Řecká republika (zástupci: P. Mylonopoulos a K. Boskovits, zmocněnci, ve spolupráci s M. Marinosem, advokátem)
 Předmět věci
 Zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 6244 final ze dne 4. srpna 2009, kterým se stanoví specifická opatření k nápravě protisoutěžních účinků porušení právních předpisů uvedeného v rozhodnutí Komise ze dne 5. března 2008 o udělení nebo zachování práv na těžbu hnědého uhlí Řeckou republikou ve prospěch společnosti DEI.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí Komise C(2009) 6244 final ze dne 4. srpna 2009, kterým se stanoví specifická opatření k nápravě protisoutěžních účinků porušení právních předpisů uvedeného v rozhodnutí Komise ze dne 5. března 2008 o udělení nebo zachování práv na těžbu hnědého uhlí Řeckou republikou ve prospěch společnosti Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), se zrušuje.
 2)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností DEI.
 3)
 Řecká republika ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 11, 16.1.2010.


text:
 29.5.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 146/5
 Žaloba podaná dne 1. dubna 2004 KM Europa Metal AG, Tréfimétaux S.A. a Europa Metalli S.p.A. proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-127/04)
 (2004/C 146/07)
 Jednací jazyk: angličtina
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 1. dubna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství KM Europa Metal AG, Osnabruck (Německo), Tréfimétaux S.A., Courbevoie (Francie) a Europa Metalli S.p.A., Florencie (Itálie), zastoupenými p. M. Siragusou, p. A. Wincklerem, p. G. Cesare Rizzou, p. T. Grafem a p. M. Piergiovannim, advokáty.
 Žalobkyně navrhují, aby Soud:
 —
 podstatně snížil pokutu uloženou žalobkyním rozhodnutím Komise Evropských společenství, které bylo přijato dne 16. prosince 2003 ve věci COMP/E-1/38.240
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení a též výdajů vynaložených žalobkyněmi v souvislosti s poskytnutím bankovní záruky namísto zaplacení pokuty uložené společnosti KME během projednávání věci Soudem.
 Žalobní důvody a hlavní tvrzení
 V napadeném rozhodnutí Komise shledala, že žalobkyně, mimo jiné, porušily článek 81 ES a čl. 53 odst. 1 dohody o EHP tím, že se podílely na dohodách a jednáních ve vzájemné shodě, které ovlivnily trh EHP s průmyslovými měděnými trubkami dodávanými ve vrstevně navinutých kotoučích. Z těchto důvodů Komise uložila žalobkyním společně a nerozdílně pokutu ve výši 18 990 000 eur.
 Žalobkyně nepopírají zjištění obsažená v rozhodnutí týkající se jejich porušení pravidel hospodářské soutěže ES a EHP, ale tvrdí, že se Komise dopustila několika skutkových a právních omylů při výpočtu výše pokuty. Zaprvé se domnívají, že při stanovení základu pokuty a při výpočtu její složky odrážející délku trvání Komise porušila zásady přiměřenosti a rovného zacházení tím, že nevzala v úvahu statisticky bezvýznamný dopad předmětných dohod na trh a změny, k nimž došlo v kartelových činnostech.
 Žalobkyně dále namítají, že Komise při posuzování závažnosti porušení hrubě nadhodnotila hospodářský dopad předmětných dohod tím, že spíše než trh zpracovatelských služeb vzala v úvahu velikost trhu s polotovary (měděné průmyslové trubky).
 Žalobkyně též tvrdí, že Komise chybně opomenula vzít v úvahu několik polehčujících okolností, to jest: omezené provedení předmětných dohod žalobkyněmi, jejich okamžité a dobrovolné ukončení porušování; strukturální krizi oboru výroby průmyslových trubek a spolupráci žalobkyň s Komisí. Žalobkyně namítají, že snížení pokuty o 30 %, které jim bylo přiznáno, bylo založeno na chybných skutkových předpokladech a bylo v rozporu s praxí Komise a s judikaturou. Dále uvádějí, že Komise protiprávně rozlišovala mezi nimi a jinou společností tím, že uplatňovala určité polehčující okolnosti pouze vůči posledně zmíněné společnosti a že bez jakéhokoli objektivního důvodu zacházela s touto společností daleko shovívavěji.


text:
 4.7.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 153/17
 Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
 (Věc C-443/08) (1)
 („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 1999/13/ES - Omezování emisí těkavých organických sloučenin - Neprovedení pojmů ‚malé zařízení‘ a ‚podstatná změna‘ “)
 2009/C 153/33
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Alcover San Pedro a J.-B. Laignelot, zmocněnci)
 Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a A. Adam, zmocněnci)
 Předmět
 Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí veškerých právních a správních předpisů nezbytných k řádnému provedení čl. 2 bodů 3 a 4 a čl. 4 bodu 4 směrnice Rady 1999/13/ES ze dne 11. března 1999 o omezování emisí těkavých organických sloučenin vznikajících při používání organických rozpouštědel při některých činnostech a v některých zařízeních (Úř. věst. L 85, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 118) — Pojmy „malé zařízení“ a „podstatná změna“
 Výrok
 1)
 Francouzská republika tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě veškeré právní a správní předpisy nezbytné k řádnému provedení čl. 2 bodů 3 a 4 a čl. 4 bodu 4 směrnice Rady 1999/13/ES ze dne 11. března 1999 o omezování emisí těkavých organických sloučenin vznikajících při používání organických rozpouštědel při některých činnostech a v některých zařízeních, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.
 2)
 Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 6, 10.1.2009


text:
 28.8.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 234/35
 Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Sevenier v. Komise
 (Věc T-368/09 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Odstoupení - Zamítavé rozhodnutí Komise přijmout zpětvzetí odstoupení a předložit věc výboru pro otázky invalidity - Lhůta pro podání stížnosti - Opožděnost - Neexistence omluvitelného omylu)
 2010/C 234/62
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Roberto Sevenier (Paříž, Francie) (zástupci: É. Boigelot a L. Defalque, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)
 Předmět
 Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 8. července 2009, Sevenier v. Komise (F-62/08, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), směřující ke zrušení tohoto usnesení.
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Roberto Sevenier ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení.
 (1) Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


text:
 16.8.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 296/32
 Žaloba podaná dne 15. června 2016 – Colgate-Palmolive v. EUIPO (360o)
 (Věc T-332/16)
 (2016/C 296/42)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Spojené státy americké) (zástupci: M. Zintler a A. Stolz, advokáti)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „360o“ – přihláška č. 14 042 162
 Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. dubna 2016 ve věci R 2288/2015-4
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 a jeho prováděcích předpisů uvedených v čl. 65 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


text:
 28.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 245/11
 Rozsudek Tribunálu ze dne 11. června 2014 – Golam v. OHIM – Pentafarma (METABOL)
 (Věc T-486/12) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství METABOL - Starší národní slovní ochranná známka METABOL-MG - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 2014/C 245/15
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Sofia Golam (Athény, Řecko) (zástupce: N. Trovas, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Pentafarma-Sociedade Tecnico-Medicinal, SA (Prior Velho, Portugalsko)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. července 2012 (věc R 1901/2011-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Pentafarma-Sociedade Tecnico-Medicinal, SA a Sofií Golam
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Sofii Golam se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 9, 12.1.2013.


text:
 14.11.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 419/21
 Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. září 2016 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
 (Věc C-304/15) (1)
 („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/80/ES - Článek 4 odst. 3 - Příloha VI část A - Omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení - Použití - Elektrárna Aberthaw“)
 (2016/C 419/26)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: K. Mifsud-Bonnici a S. Petrova, zmocněnci)
 Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: J. Kraehling a L. Christie, zmocněnci, ve spolupráci s G. Facennou, QC)
 Výrok
 1)
 Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nesprávně použilo směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení na elektrárnu Aberthaw (Spojené království), nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 4 odst. 3 ve spojení s přílohou VI částí směrnice 2001/80.
 2)
 Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 302, 14.9.2015.


text:
 4.12.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 328/26
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 18. října 2010 — Barbara Mercredi v. Richard Chaffe
 (Věc C-497/10)
 ()
 2010/C 328/45
 Jednací jazyk: angličtina
 Předkládající soud
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Barbara Mercredi
 Žalovaný: Richard Chaffe
 Předběžné otázky
 1)
 Jaké je vhodné kritérium k určení obvyklého bydliště dítěte pro účely:
 a)
 článku 8 nařízení (ES) č. 2201/2003 (1),
 b)
 článku 10 nařízení (ES) č. 2201/2003.
 2)
 Může být soud „orgánem nebo jiným subjektem“, jemuž může být přiznáno právo péče o dítě pro účely ustanovení nařízení (ES) č. 2201/2003?
 3)
 Uplatní se článek 10 nadále i poté, co soudy dožádaného členského státu zamítly žalobu směřující k navrácení dítěte na základě Haagské úmluvy z roku 1980 proto, že nebyly splněny podmínky článků 3 a 5?
 Konkrétně, jak by měl být řešen konflikt mezi rozhodnutím dožádaného státu, že podmínky článků 3 a 5 Haagské úmluva z roku 1980 nejsou splněny, a rozhodnutím dožadujícího státu, že podmínky článků 3 a 5 Haagské úmluva z roku 1980 jsou splněny?
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243)


text:
 19.3.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 89/4
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) dne 13. prosince 2010 — Spojené státy americké v. Christine Nolan
 (Věc C-583/10)
 2011/C 89/08
 Jednací jazyk: angličtina
 Předkládající soud
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatel: Spojené státy americké
 Odpůrkyně: Christine Nolan
 Předběžná otázka
 Vzniká povinnost zaměstnavatele projednat hromadné propouštění podle směrnice 98/59/ES (1), (i) když navrhuje, avšak zatím neučinil strategické obchodní nebo provozní rozhodnutí, které pravděpodobně nebo nevyhnutelně povede k hromadnému propouštění, nebo (ii) pouze tehdy, až bylo toto rozhodnutí skutečně učiněno, a zaměstnavatel tedy navrhuje následné propouštění?
 (1) Směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. věst. L 225, s. 16; Zvl. vyd. 05/03, s. 327).


text:
 8.4.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 86/5
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (druhého senátu)
 ze dne 9. února 2006
 ve spojených věcech C-23/04 až C-25/04 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Dioikitiko Protodikeio Athinon): Sfakianakis AEVE proti Elliniko Dimosio (1)
 (Dohoda o přidružení EHS Maďarsko - Povinnost vzájemné pomoci celních orgánů - Vybrání dovozního cla po propuštění zboží v důsledku odvolání průvodních osvědčení pro dovezené výrobky ve vývozním státě)
 (2006/C 86/08)
 Jednací jazyk: řečtina
 Ve spojených věcech C-23/04 až C-25/04, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané rozhodnutími Dioikitiko Protodikeio Athinon (Řecko) ze dne 30. září 2003, došlými Soudnímu dvoru dne 26. ledna 2004, v řízeních Sfakianakis AEVE proti Elliniko Dimosio, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, J. Makarczyk, R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), P. Kūris a G. Arestis, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: M. Ferreira, vrchní rada, vydal dne 9. února 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1.
 Článek 31 odst. 2 a článek 32 protokolu č. 4 Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Maďarskou republikou na druhé straně, ve znění rozhodnutí Rady přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Maďarskou republikou na druhé straně č. 3/96 ze dne 28. prosince 1996, musí být vykládány v tom smyslu, že celní orgány dovozního státu jsou povinny zohlednit soudní rozhodnutí vydaná ve vývozním státě o žalobách podaných proti výsledkům kontroly platnosti průvodních osvědčení vydaných celními orgány vývozního státu, pokud byly o existenci těchto žalob a obsahu těchto rozhodnutí, a to nezávisle na skutečnosti, zda kontrola platnosti průvodních osvědčení byla, či nebyla provedena na žádost celních orgánů dovozního státu.
 2.
 Třebaže nebyla rozhodnutí orgánů vývozního státu, jež původně vydaly osvědčení EUR.1, odvolána nebo zrušena, brání užitečný účinek zrušení cel stanoveného v Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Maďarskou republikou na druhé straně, uzavřené a schválené rozhodnutím Rady a Komise ze dne 13. prosince 1993, tomu, aby celní orgány dovozního státu vydaly předtím, než jim bude sdělen konečný výsledek žalob podaných proti závěrům kontroly po propuštění zboží, správní rozhodnutí ukládající zaplacení cla, zvýšeného o daně a pokuty.
 3.
 Odpověď na první tři položené otázky nemůže být ovlivněna skutečností, že ani řecké celní orgány, ani maďarské celní orgány podle článku 33 uvedeného protokolu č. 4, ve znění rozhodnutí č. 3/96, nepožádaly o zasedání Výboru přidružení.
 (1) Úř. věst. C 71, 20.3.2004
 Úř. věst. C 85, 3.4.2004.


text:
 2.7.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 194/17
 Žaloba podaná dne 21. dubna 2011 — Caventa v. OHIM — Anson's Herrenhaus (BERG)
 (Věc T-224/11)
 2011/C 194/28
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Caventa AG (Rekingen, Švýcarsko) (zástupce: J. Krenzel, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Anson’s Herrenhaus KG (Düsseldorf, Německo)
 Návrhová žádání
 —
 zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. února 2011 ve věci R 1494/2010-1;
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „BERG“ pro výrobky zařazené do tříd 25 a 28 (přihláška č. 7 115 009).
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Anson’s Herrenhaus KG.
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „Christian Berg“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 18, 25 a 35 (ochranná známka Společenství č. 338 36 76), když námitka směřovala proti zápisu pro výrobky zařazené do tříd 25 a 28.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění), Úř. věst. L 78, s. 1.


text:
 17.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 231/8
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 13. dubna 2017 – Kathrin Meyer v. TUIfly GmbH
 (Věc C-196/17)
 (2017/C 231/10)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Amtsgericht Hannover
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Kathrin Meyer
 Žalovaná: TUIfly GmbH
 Předběžné otázky
 1)
 Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?
 2)
 V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?
 3)
 V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?
 4)
 V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


text:
 12.2.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 46/13
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Baena Grupo v. OHIM — Neuman a Galdeano del Sel (Sedící postava)
 (Věc T-513/09) (1)
 ((Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující sedící postavu - Starší obrazová ochranná známka Společenství - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Odlišný celkový dojmem - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002)
 2011/C 46/25
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: José Manuel Baena Grupo, SA (Santa Perpètua de Mogoda, Španělsko) (zástupce: A. Canela Giménez, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: J. Crespo Carrillo a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)
 Další účastníci řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastníci před Tribunálem: Herbert Neuman (Tarifa, Španělsko) a Andoni Galdeano del Sel (Španělsko)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 14. října 2009 (věc R 1323/2008-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Herbertem Neumanem a Andonim Galdeano del Sel na jedné straně a José Manuel Baena Grupo, SA, na straně druhé
 Výrok
 1)
 Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 14. října 2009 (věc R 1323/2008-3) se ruší.
 2)
 OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností José Manuel Baena Grupo, SA. Herbert Neuman a Andoni Galdeano del Sel ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


text:
 6.7.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 221/16
 Usnesení Tribunálu ze dne 12. května 2015 – Stichting Woonpunt a další v. Komise
 (Věc T-203/10 RENV) (1)
 („Státní podpora - Sociální bydlení - Systém státních podpor poskytnutých společnostem působícími v oblasti sociálního bydlení ve prospěch společností působících v oblasti sociálního bydlení - Existující podpory - Rozhodnutí o schválení závazků členského státu - Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ“)
 (2015/C 221/22)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastníci řízení
 Žalobci: Stichting Woonpunt (Maastrich, Nizozemsko); Stichting Havensteder, dříve Stichting Com.wonen (Rotterdam, Nizozemsko); Woningstichting Haag Wonen (La Haye, Nizozemsko); a Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (Eindhoven, Nizozemsko) (zástupci: původně P. Glazener a E. Henny, poté P. Glazener, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P.-J. Loewenthal a S. Noë, zmoncněnci)
 Vedlejší účastník podporující žalobce: Belgické království (zástupci: původně T Materne a J.-C. Halleux, poté J.-C. Halleux, zmocněnci)
 Vedlejší účastník podporující žalovanou: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Nizozemsko) (zástupce: M. Meulenbelt, advokát)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 9963 final ze dne 15. prosince 2009, týkajícího se státních podpor E 2/2005 a N 642/2009 – Nizozemsko – Existující podpora a zvláštní podpora projektů pro společnosti působící v oblasti bydlení
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, Woningstichting Haag Wonen a Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim rovněž náhrada nákladů vynaložených Evropskou komisí.
 3)
 Belgické království a Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


text:
 17.4.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 100/6
 Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. února 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Spojené království) — Maria Teixeira v. London Borough of Lambeth, Secretary of State for the Home Department
 (Věc C-480/08) (1)
 („Volný pohyb osob - Právo pobytu - Státní příslušnice členského státu, která pracovala v jiném členském státě a po skončení své výdělečné činnosti v něm zůstala - Dítě získávající odborné vzdělání v hostitelském členském státě - Nedostatek vlastních prostředků na obživu - Nařízení (EHS) č. 1612/68 - Článek 12 - Směrnice 2004/38/ES“)
 2010/C 100/08
 Jednací jazyk: angličtina
 Předkládající soud
 Court of Appeal
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Maria Teixeira
 Žalovaní: London Borough of Lambeth, Secretary of State for the Home Department
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Appeal (Spojené království) — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38 ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46) a článku 12 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 15) — Právo pobytu ve Spojeném království občanky Unie, která již nemá postavení zaměstnané osoby a nemá již právo pobytu v souladu s ustanoveními o volném pohybu pracovníků — Právo dítěte takové občanky pobývat ve Spojeném království za účelem dokončení docházky do vzdělávacího zařízení — Právo matky jako osoby skutečně pečující o dítě pobývat v tomto státě spolu s dítětem
 Výrok
 1)
 Státní příslušník členského státu, který byl zaměstnán na území jiného členského státu, v němž jeho dítě získává vzdělání, se může za takových okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, dovolávat ve svém postavení rodiče, který skutečně pečuje o toto dítě, práva pobytu v hostitelském členském státě pouze na základě článku 12 nařízení č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství, ve znění nařízení Rady (EHS) č. 2434/92 ze dne 27. července 1992, aniž by musel splňovat podmínky stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS.
 2)
 Právo pobytu v hostitelském členském státě, jež svědčí rodiči, který skutečně pečuje o dítě, jež vykonává právo získávat vzdělání v souladu s článkem 12 nařízení č. 1612/68, nepodléhá podmínce, že tento rodič musí mít dostatečné prostředky k tomu, aby se po dobu svého pobytu nestal zátěží pro systém sociální pomoci tohoto členského státu a zdravotní pojištění, kterým jsou v tomto státě kryta všechna rizika.
 3)
 Právo pobytu v hostitelském členském státě, jež svědčí rodiči, který skutečně pečuje o dítě migrujícího pracovníka, když toto dítě získává vzdělání v tomto státě, nepodléhá podmínce, aby jeden z rodičů dítěte vykonával v době, kdy toto dítě zahájilo školní docházku, výdělečnou činnost jakožto migrující pracovník v uvedeném členském státě.
 4)
 Právo pobytu v hostitelském členském státě, jež svědčí rodiči, který skutečně pečuje o dítě migrujícího pracovníka, když toto dítě získává vzdělání v tomto státě, zaniká plnoletostí tohoto dítěte, ledaže dítě nadále potřebuje přítomnost a péči tohoto rodiče, aby mohlo pokračovat ve studiích a dokončit je.
 (1) Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


text:
 30.3.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 107/28
 Usnesení Tribunálu ze dne 28. ledna 2015 – Kicks Kosmetikkedjan v. OHIM – Kik Textilien (KICKS)
 (Věc T-532/13) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitka - Zpětvzetí námitky - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
 (2015/C 107/37)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Kicks Kosmetikkedjan AB (Stockholm, Švédsko) (zástupce: K. Strömholm, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: I. Harrington, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Německo)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. července 2013 (věc R 991/2012-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Kicks Kosmetikkedjan AB a Kik Textilien und Non-Food GmbH
 Výrok
 1.
 O žalobě není třeba rozhodovat.
 2.
 Žalobkyně a další účastnice řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení a nahradí každá polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.
 (1) Úř. věst. C 359, 7.12.2013.


text:
 13.10.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 361/8
 Usnesení Tribunálu ze dne 17. července 2014 – The Directv Group v. OHIM – Bolloré (DIRECTV)
 (Věc T-722/13) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Návrh na zrušení - Zpětvzetí návrhu na zrušení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
 2014/C 361/09
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Spojené státy americké) (zástupce: F. Valentin, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Bolloré (Ergué Gabéric, Francie) (zástupkyně: S. Legrand, advokátka)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. října 2013 (věc R 1960/2012-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Bolloré a The Directv Group, Inc.
 Výrok
 1.
 O žalobě již není třeba rozhodnout.
 2.
 Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalovaným a další účastnicí řízení.
 (1) Úř. věst. C 112, 14.4.2014.


text:
 22.9.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 287/4
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — ERSTE Bank Hungary Nyrt v. Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt
 (Věc C-527/10) (1)
 (Soudní spolupráce v občanských věcech - Úpadková řízení - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Článek 5 odst. 1 - Časová působnost - Řízení ve skutečnosti zahájené ve státě, který nebyl členem Evropské unie - Úpadkové řízení zahájené proti dlužníkovi v jiném členském státě - První stát, který je nyní členem Evropské unie - Použitelnost)
 2012/C 287/06
 Jednací jazyk: maďarština
 Předkládající soud
 Legfelsőbb Bíróság
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: ERSTE Bank Hungary Nyrt
 Žalovaní: Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Legfelsőbb Bíróság — Výklad čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (Úř. věst. L 160, s. 1; Zvl. vyd. 19/01, s. 191) — Řízení týkající se existence věcného práva, které bylo zahájeno v členském státě, na jehož území se nachází předmět dotčeného věcného práva, proti odpůrkyni, jejíž sídlo se nachází v jiném členském státě a proti níž bylo zahájeno úpadkové řízení v tomto druhém státě před přistoupením prvního státu k Evropské unii — Časová působnost čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1346/2000
 Výrok
 Článek 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení musí být vykládán tak, že se toto ustanovení vztahuje za takových skutkových okolností, jaké nastaly ve věci v původním řízení, i na úpadková řízení zahájená před přistoupením Maďarské republiky k Evropské unii, v případě, že se majetek dlužníka, který byl předmětem dotčeného věcného práva, nacházel dne 1. května 2004 na území uvedeného členského státu, ověření čehož přísluší předkládajícímu soudu.
 (1) Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


text:
 5.3.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 72/36
 Žaloba podaná dne 6. ledna 2011 — Soukup v. Komise
 (Věc F-1/11)
 2011/C 72/59
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Zdenek Soukup (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: E. Boigelot a S. Woog, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí výběrové komise v otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/144/09 o nezapsání žalobce na seznam kandidátů vhodných k přijetí a rozhodnutí o zapsání jiného kandidáta na uvedený seznam, jakož i náhrada za způsobenou hmotnou i nehmotnou újmu.
 Návrhové žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí výběrové komise v otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/144/09 ze dne 27. dubna 2010 přijaté po opětovném přezkumu ústní části výběrového řízení žalobce, kterým byly potvrzeny jeho výsledky, totiž známka nižší než požadované minimum, a v důsledku toho zrušit rozhodnutí o nezapsání žalobce na seznam kandidátů vhodných k přijetí;
 —
 zrušit rozhodnutí výběrové komise v otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/144/09 o připuštění jiného kandidáta k písemné a ústní části výběrového řízení, a dále o jeho zapsání na seznam kandidátů vhodných k přijetí vzešlý z uvedeného výběrového řízení;
 —
 zrušit veškeré úkony, které provedla výběrová komise počínaje fází řízení, v níž došlo k uváděným nesrovnalostem;
 —
 uložit žalované zaplacení částky ve výši 25 000 eur, jakožto náhrady za hmotnou a nehmotnou újmu a za ohrožení profesního postupu žalobce s výhradou zvýšení nebo snížení v průběhu řízení, zvýšené o úroky z prodlení podle sazby 7 % ročně, ode dne 28. června 2010, tedy dne podání stížnosti;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


text:
 3.6.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 131/48
 Žaloba podaná dne 14. dubna 2006 – GLOBE v. Komise
 (Věc T-114/06)
 (2006/C 131/88)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: GLOBE NV (Zandhoven, Belgie) (zástupce: A. Abate, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí Evropské komise obsažené v dopise Procurement Co-ordinator, Ředitelství D/3 Úřadu pro spolupráci EuropeAid ze dne 2. března 2006 týkající se projektu EuropeAid/122078/C/S/Multi, nazvaného „Supply of a Pipeline Network Information System to the Central Asia Gas companies (Kazachstán, Kyrgyzstán, Turkmenistán, Uzbekistán)“;
 —
 stanovit mimosmluvní odpovědnost Komise v souvislosti s přijetím výše uvedeného rozhodnutí;
 —
 uložit Komisi, aby nahradila škody způsobené žalobkyni vyčíslené na 492 024,00 eur zvýšené o úroky z prodlení ode dne zveřejnění rozsudku;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně se účastnila nabídkového řízení na projekt EuropeAid/122078/C/S/Multi nazvaný „Innovation to tender for Supply of a Pipeline Network Information System to the Central Asia Gas companies (Kazachstán, Kyrgyzstán, Turkmenistán, Uzbekistán)“, spadající do rámce programu 2002 TACIS (1). Dopisem ze dne 2. března 2006 Komise informovala žalobkyni o tom, že její nabídka nebyla vybrána z důvodu, že nebyla nejnižší, a že zakázka byla zadána jinému konkurenčnímu podniku. V této žalobě žalobkyně požaduje zrušení rozhodnutí obsaženého v tomto dopise a náhradu škod, které jí měly vzniknout v důsledku přijetí napadeného rozhodnutí.
 Žalobkyně zpochybňuje toto rozhodnutí, když se dovolává několika žalobních důvodů.
 Nejdříve uplatňuje, že Komise přijetím napadeného rozhodnutí při posuzování vážným způsobem pochybila a porušila pokyny uchazečům, což způsobuje neplatnost a neúčinnost zadání zakázky vybranému uchazeči. V rámci tohoto žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že nabídka vybraná Komisí neodpovídá technickým specifikacím zadávací dokumentace. Rovněž Komisi vytýká, že prodloužila lhůtu k podání nabídek, jakož i to, že vyzvala konkurenta žalobkyně, aby opravil svou nabídku s ohledem na corrigendum spisu nabídkového řízení, a to po otevření nabídek, což umožnilo uchazeči, který byl nakonec vybrán, aby změnil svou nabídku tak, aby byla co nejnižší. Žalobkyně tak uplatňuje porušení zásady legitimního očekávání, jelikož její nabídka, nejnižší při otevírání nabídek, nebyla nakonec vybrána.
 Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise tím, že ji předtím, než přijala napadené rozhodnutí, neinformovala o důvodech, pro které se rozhodla změnit pořadí priorit nabídek stanovené při veřejném otevírání nabídek, zbavila žalobkyni možnosti uplatnit její stanovisko, a v důsledku toho porušila její práva obhajoby.
 Třetí žalobní důvod uplatňovaný žalobkyní vychází z údajného porušení Komisí povinnosti odůvodnění, které je podle žalobkyně nedostatečné a vnitřně rozporné.
 Svým čtvrtým žalobním důvodem žalobkyně uplatňuje porušení zásady řádného výkonu spravedlnosti, jelikož podle ní Komise prokázala nedbalost, když opožděně oznámila výsledek výběru nabídek a opožděně odpověděla na různé dopisy žalobkyně.
 (1) Program vycházející z nařízení ES, Euratom č. 99/2000 ze dne 29. prosince 1999 o poskytnutí pomoci partnerským státům ve východní Evropě a střední Asii (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 11/33, s. 107)


text:
 16.4.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 122/5
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 ze dne 24. září 2014
 ve věci E-7/14
 Kontrolní úřad ESVO v. Norské království
 (Nesplnění povinností státem EHP – volný pohyb služeb – článek 36 Dohody o EHP – plná výše poplatku za registraci pronajatých motorových vozidel dočasně dovezených do Norska norskými rezidenty)
 (2015/C 122/06)
 Ve věci E-7/14, Kontrolní úřad ESVO v. Norské království – NÁVRH na prohlášení, že tím, že ponechává v platnosti vnitrostátní předpisy, které stanoví, že za pronajatá motorová vozidla registrovaná v cizině a dočasně dovezená do Norska norskými rezidenty je třeba platit poplatek za registraci v plné výši, aniž by měla dotčená osoba jakékoli právo na výjimku či vrácení poplatku, jestliže nehodlá dané vozidlo v zásadě využívat v Norsku trvale ani tak nečiní, nesplnilo Norsko své povinnosti vyplývající z článku 36 Dohody o EHP, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudce-zpravodaj), soudci, vynesl dne 24. září 2014 rozsudek, jehož výrok zní:
 Soudní dvůr tímto:
 1.
 Prohlašuje, že tím, že ponechává v platnosti vnitrostátní předpisy, které stanoví, že za pronajatá motorová vozidla registrovaná v cizině a dočasně dovezená do Norska norskými rezidenty je třeba platit poplatek za registraci v plné výši, aniž by měla dotčená osoba jakékoli právo na výjimku či vrácení poplatku, jestliže nehodlá dané vozidlo v zásadě využívat v Norsku trvale ani tak nečiní, nesplnilo Norsko své povinnosti vyplývající z článku 36 Dohody o EHP.
 2.
 Ukládá Norskému království uhradit náklady řízení.


text:
 12.11.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 331/6
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. září 2011 — Bell & Ross BV v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Klockgrossisten i Norden AB
 (Věc C-426/10 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Podepsaný prvopis žaloby doručený po lhůtě - Odstranitelná vada)
 2011/C 331/08
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bell & Ross BV (zástupce: S. Guerlain, advokát)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Klockgrossisten i Norden AB
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) ze dne 18. června 2010, Bell & Ross v. OHIM — Klockgrossisten i Norden (T-51/10), kterým Tribunál zamítl žalobu podanou proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 27. října 2009 (věc R 1267/2008-3), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Klockgrossisten i Norden AB a Bell & Ross BV — Podepsaný prvopis žaloby doručený po lhůtě — Pojmy „omluvitelný omyl“ a „náhoda“ — Zásada legitimního očekávání a zásada proporcionality — Zjevná nepřípustnost
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Společnosti Bell & Ross BV se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


text:
 28.5.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 132/28
 USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ
 ze dne 19. ledna 2005
 ve věci T-372/03, Yves Mahieu proti Komisi Evropských společenství (1)
 (Úředníci - Lhůty pro podání stížnosti a žaloby - Konkludentní zamítnutí stížnosti - Nepřípustnost)
 (2005/C 132/51)
 Jednací jazyk: francouzština
 Ve věci T-372/03, Yves Mahieu, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Auderghemu (Belgie), zastoupený L. Vogelem, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: J. Currall a H. Krämer, s bydlištěm pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je jednak návrh na zrušení konkludentního rozhodnutí o zamítnutí stížnosti podané žalobcem dne 29. října 2002 proti jeho žádosti založené na článku 24 a čl. 90 odst. 1 služebního řádu v souvislosti s akty šikany, kterým byl údajně vystaven, a jednak s návrhem na náhradu škody, Soud (pátý senát), ve složení M. Vilaras, předseda, F. Dehousse a D. Šváby, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 19. ledna 2005 usnesení, jehož výrok je následující:
 1)
 Žaloba se zamítá jako nepřípustná.
 2)
 Každý účastník ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 7, 10.1.2004.


text:
 20.4.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 127/33
 Kasační opravný prostředek podaný dne 19. února 2015 Luigim Macchiou proti usnesení vydanému dne 12. prosince 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-63/11 RENV, Macchia v. Komise
 (Věc T-80/15 P)
 (2015/C 127/45)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Luigi Macchia (Řím, Itálie) (zástupci: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
 Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozsudek SVS ze dne 12. prosince 2014 ve věci F-63/11 RENV;
 —
 v důsledku toho vyhověl návrhovým žádáním předloženým navrhovatelem v prvním stupni a tudíž:
 —
 prohlásil žalobu za přípustnou;
 —
 primárně:
 —
 zrušil implicitní rozhodnutí přijaté dne 12. srpna 2010 Generálním ředitelem OLAF jako orgánem oprávněným k uzavírání pracovních smluv neobnovovat žalobcovu smlouvu, jak vyplývá zejména z toho, že nebylo odpovězeno na žádost, kterou mu žalobce adresoval dne 12. dubna 2011;
 —
 v rozsahu, v jakém je to třeba, zrušil rozhodnutí přijaté dne 22. února 2011 orgánem oprávněným k uzavírání pracovních smluv, kterým se zamítá stížnost podaná žalobcem na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu;
 —
 následně navrátil žalobce do služebního poměru, který v OLAF zastával, v rámci prodloužení jeho smlouvy v souladu s požadavky služebního řádu;
 —
 podpůrně a v případě, že by nebylo vyhověno výše formulovanému návrhu na návrat do služebního poměru, uložil Komisi povinnost k náhradě škody, která žalobci vznikla, oceněné prozatímně a ex aequo et bono na rozdíl mezi platem, který pobíral jako dočasný zaměstnanec, a platem na místě, ve kterém se nachází nyní (tedy okolo 3 000 eur měsíčně), a to přinejmenším po dobu obdobnou době své původní smlouvy (4 roky), navíc s tím, že by mu dotčená smlouva byla prodloužena potřetí, což by mu založilo právo na smlouvu na dobu neurčitou;
 —
 každopádně uložil Komisi povinnost zaplatit částku stanovenou prozatímně a ex aequo et bono na 5 000 eur (pět tisíc eur) jako náhradu za morální újmu, navýšenou o úroky z prodlení v zákonné výši od data vydání rozsudku;
 —
 uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů tohoto řízení o kasačním opravném prostředku.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel jediný důvod kasačního opravného prostředku, vycházející z porušení článku 81 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu (SVS), z nerespektování rozsahu soudního přezkumu SVS, z porušení povinnosti uvést odůvodnění, ze zkreslení skutkových okolností projednávané věci a z věcné nesprávnosti zjištění v písemnostech založených do spisu SVS.


text:
 20.2.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 53/34
 Žaloba podaná dne 14. prosince 2016 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Marpefa (Vieta)
 (Věc T-879/16)
 (2017/C 053/43)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, QC)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Marpefa, SL (Barcelona, Španělsko)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Majitelka sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „VIETA“ – ochranná známka Evropské unie č. 1 790 674
 Řízení před EUIPO: zrušovací řízení
 Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. října 2016 ve věci R 1010/2016-4
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 rozhodl, že EUIPO a další účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení žalobkyně.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 65 odst. 6 nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení zásady používání jasných a přesných pojmů v oblasti ochranných známek.


text:
 9.5.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 116/20
 Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 14. března 2008 – Huta Buczek v. Komise
 (Věc T-440/07 R) (1)
 (Předběžné opatření - Návrh na odklad provádění - Přípustnost - Nedostatek naléhavosti)
 (2008/C 116/36)
 Jednací jazyk: polština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Huta Buczek sp. z o.o. (Sosnowiec, Polsko) (zástupce: D. Szlachetko-Reiter, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Gross, M. Kaduczak a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise K(2007) 5087 konečné ze dne 23. října 2007 o státní podpoře C 23/2006 (ex NN 35/2006), kterou Polsko poskytlo výrobci oceli Grupa Technologie Buczek.
 Výrok
 1)
 Návrh se zamítá.
 2)
 O náhradě nákladů řízení bude rozhodnuto později.
 (1) Úř. věst. C 22, 26.1.2008, s. 50.


text:
 8.6.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 164/16
 Rozsudek Tribunálu ze dne 25. dubna 2013 — Metropolis Inmobilaris y Restauraciones v. OHIM — MIP Metro (METROINVEST)
 (Věc T-284/11) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství METROINVEST - Starší národní obrazová ochranná známka METRO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Zásada zákazu diskriminace - Právo na spravedlivý proces)
 2013/C 164/28
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Metropolis Inmobilaris y Restauraciones (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Carbonell Callicó, P. Craddock a B. Vanbrabant, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carillo, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: M. Berger, R. Kaase a J.-C. Plate, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 17. března 2011 (věc R 954/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG a Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 232, 6.8.2011.


text:
 23.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 288/4
 Složení velkého senátu
 (2010/C 288/06)
 Dne 14. září 2010 Tribunál rozhodl, že na dobu od 20. září 2010 do 31. srpna 2013 budou třinácti soudci, z nichž se skládá velký senát v souladu s čl. 10 odst. 1 jednacího řádu, předseda Tribunálu, sedm předsedů senátu těch senátů, které nejsou příslušné ve věci, a soudci rozšířeného senátu, kteří by rozhodovali v dotčené věci, kdyby tato věc byla přidělena senátu složenému z pěti soudců.


text:
 3.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 388/9
 Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2014 – Ipatau v. Rada
 (Věc T-646/11) (1)
 („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Bělorusku - Zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů - Omezení vstupu a průjezdu přes území Unie - Žaloba na neplatnost - Lhůta pro podání žaloby - Přípustnost - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Nesprávné posouzení“)
 2014/C 388/09
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Vadzim Ipatau (Minsk, Bělorusko) (zástupce: M Michalauskas, advokát)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: F. Naert a B. Driessen, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2011/666/SZBP ze dne 10. října 2011, kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/639/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 265, s. 17) v rozsahu, v němž se týká žalobce, prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1000/2011 ze dne 10. října 2011, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 265, s. 8) v rozsahu, v němž se týká žalobce, rozhodnutí Rady ze dne 14. listopadu 2011, kterým se zamítá žádost žalobce o odstranění jeho jména z rozhodnutí Rady 2011/69/SZBP ze dne 31. ledna 2011, kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/639/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým představitelům Běloruska (Úř. věst. L 28, s. 40), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 84/2011 ze dne 31. ledna 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči prezidentu Lukašenkovi a některým představitelům Běloruska Rady (EU) č. 84/2011 ze dne 31. ledna 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči prezidentu Lukašenkovi a některým představitelům Běloruska (Úř. věst. L 28, s. 17), a na zrušení rozhodnutí Rady 2012/642/SZBP ze dne 15. října 2012 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 285, s. 1) a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1017/2012 ze dne 6. listopadu 2012, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 307, s. 7) v rozsahu, v němž se týkají žalobce.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Vadzim Ipatau ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.
 (1) Úř. věst. C 258, 25.8.2012.


text:
 30.6.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 194/27
 Kasační opravný prostředek podaný dne 11. května 2012 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 29. února 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-3/11, Marcuccio v. Komise
 (Věc T-207/12 P)
 2012/C 194/45
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené usnesení v plném rozsahu a bezvýjimečně;
 —
 vyhověl všem návrhům podaným žalobcem v prvním stupni ve věci, jež je předmětem kasačního opravného prostředku;
 —
 uložil odpůrkyni náhradu ve prospěch navrhovatele nákladů řízení, které mu vznikly v tomto řízení o kasačním opravném prostředku;
 —
 podpůrně vrátil věc, jež je předmětem kasačního opravného prostředku, Soudu pro veřejnou službu v jiném složení, aby znovu meritorně rozhodl o každém z návrhů uvedených v předcházejících bodech těchto návrhových žádání.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Tento kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení ze dne 29. února 2012 vydanému ve věci T-3/11, kterým se odmítá jako zjevně nepřípustná žaloba, jejímž předmětem je zrušení údajného odmítnutí Evropské komise založit do spisu dokument týkající se nehody žalobce, a dále uložení Komisi povinnosti zaplatit mu částku ve výši 1 000 eur z titulu náhrady vzniklé újmy.
 Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody kasačního opravného prostředku.
 1)
 První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z absolutního nedostatku odůvodnění usnesení v rozsahu, v němž se týká zjevné nepřípustnosti, ze zjevných pochybností, nekonzistentního odůvodnění, zkreslení skutkového stavu, apodiktické a nelogické povahy, nesoudržnosti, iracionality, porušení povinnosti claire loqui, nerozhodnutí o jednom z návrhů podaných žalobcem u soudu, nesprávného a iracionálního výkladu a použití:
 —
 článků 26 a 26a Služebního řádu úředníků Evropské unie;
 —
 právních ustanovení týkajících se pojmu napadnutelný akt (zejména body 30 až 47 napadeného usnesení);
 —
 právních ustanovení týkajících se zpracování a přístupu jednotlivců k osobním údajům, které se jich týkají a které má k dispozici unijní orgán.
 2)
 Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z protiprávnosti usnesení soudu rozhodujícího v prvním stupni v rozsahu, v němž se týká nákladů řízení (mezi body 47 a 48 napadeného usnesení).


text:
 1.8.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 180/12
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Ústí nad Labem — Česká republika) — RLRE Tellmer Property s.r.o. v. Finanční ředitelství v Ústí nad Labem
 (Věc C-572/07) (1)
 (Řízení o předběžné otázce - DPH - Osvobození nájmu nemovitého majetku od daně - Úklid společných prostor souvisejících s nájmem - Vedlejší plnění)
 2009/C 180/19
 Jednací jazyk: čeština
 Předkládající soud
 Krajský soud v Ústí nad Labem
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: RLRE Tellmer Property s.r.o.
 Žalované: Finanční ředitelství v Ústí nad Labem
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Krajský soud v Ústí nad Labem — Výklad článku 6 a čl. 13 části B písm. b) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Rozsah osvobození nájmu nemovitého majetku od DPH — Zahrnutí nákladů na úklid společných částí bytového domu
 Výrok
 Pro účely použití čl. 13 části B písm. b) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně je třeba považovat nájem nemovitého majetku a službu spočívající v úklidu společných prostor této nemovitosti — za takových okolností, jaké nastaly ve věci v původním řízení — za samostatná a navzájem oddělitelná plnění, takže se toto ustanovení na uvedenou službu nevztahuje.
 (1) Úř. věst. C 79, 29.3.2008.


text:
 4.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 32/2
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 1. prosince 2011 — Evropská komise v. Belgické království
 (Věc C-250/08) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb osob - Koupě nemovitosti zamýšlené jako nové hlavní bydliště - Výpočet daňového zvýhodnění - Daň ze zápisu nemovitosti - Soudržnost daňového režimu)
 2012/C 32/02
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. van Nuffel, R. Lyal a W. Roels, zmocněnci)
 Žalovaný: Belgické království (zástupci: L. Van den Broeck, zmocněnec, B. van de Walle de Ghelcke, advokát)
 Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Maďarská republika (zástupci: R. Somssich, K. Borvölgyi a M.Z. Fehér, zmocněnci)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 18 ES, 43 ES a 56 ES a článků 31 a 40 Dohody o EHP — Výpočet daňového zvýhodnění v případě koupě nemovitosti zamýšlené jako nové hlavní bydliště — Zohlednění výše daně ze zápisu nemovitosti zaplacené při koupi předchozí nemovitosti sloužící jako hlavní bydliště pouze tehdy, pokud se posledně uvedená nemovitost nachází ve Vlámském regionu
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


text:
 20.10.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 247/10
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 31. července 2007 – Schering Plough S.p.A. v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) a další
 (Věc C-355/07)
 (2007/C 247/13)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Schering Plough S.p.A.
 Žalovaný: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
 Předběžné otázky
 1)
 Po ustanoveních článků 2 a 3 (1), které upravují vztah mezi veřejnými orgány členského státu a farmaceutickými podniky – v tom smyslu, že umožňují, aby cena léčivého přípravku nebo zvýšení jeho ceny bylo stanoveno na základě údajů poskytnutých prvně jmenovanými, avšak pouze v míře uznané příslušným orgánem, a tedy na základě jednání mezi samotnými podniky a orgány příslušnými ke kontrole farmaceutických výdajů – upravuje čl. 4 odst. 1 „zmrazení cen všech léčivých přípravků nebo určité kategorie léčivých přípravků“ a činí z něj obecný prostředek, který musí být pro účely jeho zachování nejméně jednou za rok ověřován, s odvoláním na makroekonomické podmínky existující v členském státě.
 Toto ustanovení poskytuje příslušným orgánům lhůtu 90 dnů pro přijetí rozhodnutí a stanoví, že tyto orgány musejí v této lhůtě oznámit případně provedená zvýšení nebo snížení cen.
 Tento soud se táže: Je třeba výklad tohoto ustanovení v části, která se týká „případně provedených snížení“, chápat tak, že kromě obecné nápravy tvořené zmrazením cen všech kategorií nebo některé zvláštní kategorie léčivých přípravků je umožněna i jiná obecná náprava, kterou představuje snížení cen všech kategorií a některé zvláštní kategorie léčivých přípravků, nebo je třeba výraz „případně provedená snížení“ vykládat tak, že se vztahuje výhradně na léčivé přípravky, na něž je již uplatněno zmrazení cen?
 2)
 Lze čl. 4 odst. 1 – v části, v níž ukládá příslušným orgánům členského státu ověřit v případě zmrazení cen nejméně jednou za rok, zda makroekonomické podmínky odůvodňují zachování zmrazení – vykládat tak, že, je-li odpověď na první otázku ta, že snížení cen je možné, může být toto opatření použito i vícekrát v průběhu jediného roku a opakovaně v průběhu mnoha let (od roku 2002 do roku 2010)?
 3)
 Je možné ve smyslu výše uvedeného článku 4 – ve světle preambule, která zdůrazňuje, že hlavním cílem opatření na kontrolu cen léčivých přípravků je „podpora veřejného zdraví zajištěním dostupnosti dostatečného zásobování léčivými přípravky za přiměřené ceny“ a nutnost vyhnout se „rozdílům v těchto opatřeních[, které] mohou brzdit nebo narušovat obchod s léčivými přípravky uvnitř Společenství“ – považovat přijetí opatření, která se odvolávají pouze na „odhadované“, a nikoli „zjištěné“ ekonomické hodnoty výdajů, za slučitelné s právní úpravou Společenství (otázka se týká obou případů)?
 4)
 Musejí být požadavky spojené s dodržováním horních hranic farmaceutických výdajů, které je každý členský stát oprávněn si stanovit, vázány právě na jediný farmaceutický výdaj, nebo lze mít za to, že možnost brát v úvahu i údaje týkající se jiných zdravotnických výdajů spadají do pravomoci členských států?
 5)
 Musejí být zásady průhlednosti a účasti dotyčných podniků na zmrazení nebo obecném snížení cen léčiv vyplývajícím ze směrnice vykládány tak, že je nezbytné vždy a za jakýchkoliv okolností stanovit možnost odchylky od stanovené ceny (čl. 4 odst. 2 směrnice) a konkrétní účast podniku žadatele, a následně povinnost správního orgánu odůvodnit případné odmítnutí?
 (1) Směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1998 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění (Úř. věst. L 40, s. 8).


text:
 1.5.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 113/21
 Kasační opravný prostředek podaný dne 9. února 2010 European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) proti usnesení Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2009 ve věci T-40/08, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) v. Komise Evropských společenství
 (Věc C-75/10 P)
 2010/C 113/33
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (zástupce: J. Kuhbier, Rechtwanwalt)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2009 ve věci T-40/08, EREF v. Komise Evropských společenství;
 —
 vrátil věc šestému senátu Tribunálu k rozhodnutí;
 —
 uložil Evropské komisi náhradu nákladů vynaložených v odvolacím řízení.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) žádá, aby Soudní dvůr zrušil usnesení Soudu ze dne 19. listopadu 2009 ve věci T-40/08 a vrátil věc šestému senátu Tribunálu k novému rozhodnutí.
 Navrhovatelka zpochybňuje závěr Soudu, podle kterého jí nemůže její právní zástupce, Dr. Fouquet, zastupovat přes Soudem, a že z tohoto důvodu je její žaloba nepřípustná.
 Soud má za to, že jelikož byl Dr. Fouquet dne 29. června 2004 jmenován ředitelem EREF, nemůže již být považován za nezávislou třetí osobu. Navrhovatelka namítá, že Dr. Fouquet nebyl formálně 2004 jmenován ředitelem EREF, jelikož podle belgického práva by takové jmenování vyžadovalo úřední oznámení příslušným belgickým orgánům. Postavení Dr. Fouqueta jako ředitele bylo pouze čestné povahy a nebylo, nebo jen ve velmi omezeném rozsahu, spojeno s pravomocí zastupování.
 Navrhovatelka také tvrdí, že i kdyby bylo možné mít za to, že postavení Dr. Fouqueta jako ředitele je formální, Soud nesprávně použil kritérium nezávislých třetích osob pro posuzování právních zástupců. Navrhovatelka tvrdí, že Soud nesprávně posoudil jak právní postavení zástupce EREF před Soudním dvorem, tak skutečné rozdělení úkolů a povinností mezi Dr. Fouqueta a EREF. Podle německých právních předpisů dovoluje postavení Dr. Fouqueta jako ředitele EREF, aby zastupoval navrhovatelku před Soudním dvorem.


text:
 30.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 30/12
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 24. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Landesarbeitsgericht – Německo) – Jürgen Webb-Sämann v. Christopher Seagon (jako insolvenční správce majetku společnosti Baumarkt Praktiker DIY GmbH)
 (Věc C-454/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 2008/94/ES - Článek 8 - Ochrana zaměstnanců v případě platební neschopnosti jejich zaměstnavatele - Ustanovení o sociálním zabezpečení - Působnost - Opatření nezbytná k ochraně nabytých nebo nabývaných práv zaměstnanců v rámci doplňkového důchodového systému - Povinnost stanovit právo na vyloučení nezaplacených důchodových příspěvků z majetkové podstaty v insolvenčním řízení - Neexistence“)
 (2017/C 030/11)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Hessisches Landesarbeitsgericht
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Jürgen Webb-Sämann
 Žalovaný: Christopher Seagon jako insolvenční správce majetku společnosti Baumarkt Praktiker DIY GmbH
 Výrok
 Článek 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/94/ES ze dne 22. října 2008 o ochraně zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele musí být vykládán v tom smyslu, že nevyžaduje, aby v případě platební neschopnosti zaměstnavatele byly srážky ze mzdy převedené na příspěvky na důchodové zabezpečení bývalého zaměstnance, které měl tento zaměstnavatel povinnost převést na důchodový účet ve prospěch tohoto zaměstnance, vyloučeny z majetkové podstaty v insolvenčním řízení.
 (1) Úř. věst. C 389, 23. 11. 2015.


text:
 7.7.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 155/22
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. května 2007 – Trek Bicycle v. OHIM – Audi (ALLTREK)
 (Věc T-158/05) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ALLTREK - Starší slovní národní ochranná známka TREK - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence podobnosti výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
 (2007/C 155/42)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Trek Bicycle Corp. (Waterloo, Wisconsin, Spojené státy) (zástupci: J. Kroher a A. Hettenkofer, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně B. Müller, poté G. Schneider, zmocněnci)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vedlejší účastnice před Soudem: Audi AG (Ingolstadt, Německo) (zástupci: L. von Zumbush a M. Groebl, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná pro rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. února 2005 (věc R 587/2004-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Trek Bicycle Corp. a Audi AG.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).
 3.
 Vedlejší účastnice ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 171, 9.7.2005.