text:
 9.3.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 71/12
 Kasační opravný prostředek podaný dne 10. ledna 2013 Syndicat des thoniers méditerranéens, Marcem Carrenem, Jeanem Louisem Donnarelem, Jean-Françoisem Floresem, Géraldem Jeanem Lubranem, Hervéem Marinem, Nicolasem Marinem, Sébastienem Marinem, Sergem Antoinem Joséem Perezem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 7. listopadu 2012 ve věci T-574/08, Syndicat des thoniers méditerranéens a další v. Komise
 (Věc C-13/13 P)
 2013/C 71/19
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Syndicat des thoniers méditerranéens, Marc Carreno, Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Gérald Jean Lubrano, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Serge Antoine José Perez (zástupce: C. Bonnefoi, advokát)
 Další účastníci řízení: Evropská komise, Gérard Buono, Jean-Luc Buono, Roger Del Ponte, Serge Antoine Di Rocco, Jean Gérald Lubrano, Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin
 Návrhová žádání
 —
 vyhovět kasačnímu opravnému prostředku podanému navrhovateli a kasačním důvodům a návrhovým žádáním v něm uvedeným;
 —
 zrušit rozsudek Tribunálu (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2012 ve věci T-574/08 v části, v níž byla zamítnuta žaloba podaná navrhovateli;
 —
 zrušit rozsudek Tribunálu (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2012 ve věci T-574/08 v části o nákladech řízení;
 —
 prohlásit žalobu podanou Syndicat des Thoniers de la Méditerranée (STM) za přípustnou a vyhovět jí i ohledně návrhu na náhradu škody;
 —
 vyhovět návrhům předloženým navrhovateli, kteří podali kasační opravný prostředek u Soudního dvora, Tribunálu;
 —
 vyhovět návrhům předloženým navrhovateli Tribunálu, pokud jde o zásadu vyrovnávacích příspěvků;
 —
 vyhovět návrhům navrhovatelů předloženým Tribunálu, pokud jde o výši náhrady škody požadované v původní žalobě, která však byla opravena z důvodu stabilizace faktorů pro výpočet provozních ztrát a dokladů;
 —
 v případě odmítnutí předchozího bodu, ustanovit na náklady Evropské komise znalce pro účely výpočtu dlužné náhrady škody, která vznikla v důsledku metody výpočtu určené Soudním dvorem;
 —
 uložit Komisi náhradu všech nákladů a náhradu výdajů advokátů, nákladů řízení, poštovních výdajů a cestovného, které vznikly STM a jednotlivým navrhovatelům.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatelé vznášejí čtyři důvody na podporu svého kasačního opravného prostředku:
 Zaprvé, Syndicat des Thoniers de la Méditerranée má za to, že Tribunál zkreslil skutečnosti obsažené ve spisu, aby mu jakkoli znemožnil podat žalobu a aby mohl v důsledku toho odmítnout žalobu jako nepřípustnou.
 Zadruhé, navrhovatelé tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když vyložil rozsudek ze dne 17. března 2011, C-221/09, AJD Tuna, tak, že lze na nařízení (ES) č. 530/2008 (1) nahlížet jako na protiprávní akt. Podle názoru navrhovatelů je toto nařízení zákonné, avšak je částečně neplatné.
 Zatřetí, navrhovatelé Tribunálu vytýkají, že neuznal odpovědnost Komise za zákonný akt s odůvodněním, že uplatňovaná škoda nepřekračuje meze hospodářského rizika, které je inherentně spojeno s rybolovem..
 Nakonec pak navrhovatelé Tribunálu vytýkají, že při rozhodování nerespektoval právní normy, jejichž dodržení měl zajistit, jelikož nerozhodl o důvodech a návrzích, které mu předložily strany sporu. Navrhovatelé především tvrdí, že Tribunál nerozhodl o důvodech a návrzích týkajících se rozdílného zacházení mezi španělskými plavidly a stěžovateli podle nařízení č. 530/2008.
 (1) Nařízení Komise (ES) č. 530/2008 ze dne 12. června 2008, o zavedení nouzových opatření pro plavidla lovící košelkovými nevody tuňáka obecného v Atlantském oceánu východně od 45 ° západní délky a ve Středozemním moři (Úř. věst. L 155, s. 9).


text:
 10.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 343/5
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Brașov (Rumunsko) dne 2. srpna 2012 — Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, který zastupuje žalobce Chițea Constantin a další v. Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov
 (Věc C-369/12)
 2012/C 343/04
 Jednací jazyk: rumunština
 Předkládající soud
 Curtea de Apel Brașov
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, který zastupuje žalobce Chițea Constantin a další
 Žalovaný: Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov
 Předběžné otázky
 1)
 Má se ustanovení čl. 51 odst. 1 druhé věty s odkazem na článek 20 Listiny základních práv Evropské unie vykládat tak, že zaměstnanci vyplácení z veřejných prostředků mají stejná práva jako zaměstnanci obchodních společností s majetkovou účastí státu nebo dotovaných ze státního rozpočtu?
 2)
 Má se ustanovení čl. 51 odst. 1 druhé věty s odkazem na čl. 21 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie vykládat tak, že brání diskriminaci mezi zaměstnanci vyplácenými z veřejných prostředků a zaměstnanci obchodních společností s majetkovou účastí státu nebo dotovaných ze státního rozpočtu?
 3)
 Má se výraz „[jeho] majetku“ obsažený v čl. 17 odst. 1 druhé větě Listiny základních práv Evropské unie vykládat tak, že zahrnuje i mzdové nároky?
 4)
 Má se výraz „[s výjimkou] veřejného zájmu“ obsažený v čl. 17 odst. 1 druhé větě Listiny základních práv Evropské unie vykládat tak, že zahrnuje „hospodářskou krizi“?
 5)
 Má se výraz „užívání majetku... v míře nezbytné z hlediska obecného zájmu“ obsažený v čl. 17 odst. 1 třetí větě Listiny základních práv Evropské unie vykládat tak, že zahrnuje „snížení platů zaměstnanců veřejného sektoru o 25 %“?
 6)
 Má se ustanovení čl. 17 odst. 1 druhé věty Listiny základních práv Evropské unie vykládat tak, že pokud rumunský stát sníží platy zaměstnanců vyplácané z veřejných prostředků o 25 % z důvodu hospodářské krize a potřeby vyrovnání státního rozpočtu uplatněné v soulade s tímto ustanovením, je potom povinen vyplatit včas uvedeným zaměstnancům spravedlivou náhradu?

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 30.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 30/58
 Žaloba podaná dne 9. prosince 2016 – repowermap v. EUIPO – Repower (REPOWER)
 (Věc T-872/16)
 (2017/C 030/67)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: repowermap.org (Bern, Švýcarsko) (zástupce: P. González Bueno Catalán de Ocón, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Repower AG (Brusio, Švýcarsko)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie týkající se slovní ochranné známky „REPOWER“ – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 020 351
 Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti
 Napadené rozhodnutí: Druhé rozhodnutí (po zrušení) pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. září 2016 ve věci R 2311/2014-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 změnil napadené rozhodnutí tak, že napadenou ochrannou známku prohlásí za neplatnou pro všechny služby a výrobky, které nebyly zrušeny napadeným rozhodnutím, s výjimkou dopravy, balení a skladování zboží (třída 39), organizace cest (třída 39) a hasicích přístrojů (třída 9).
 —
 uložil EUIPO a Repower AG náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009,
 —
 Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009 ve spojení s článkem 296 SFEU.


text:
 9.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 325/26
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Keramag Keramische Werke a další v. Komise
 (Spojené věci T-379/10 a T-381/10) (1)
 (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh s koupelnovým vybavením - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Koordinace zvyšování cen a výměny citlivých obchodních informací - Délka trvání porušení - Právo na obhajobu - Přístup ke spisu - Přičitatelnost protiprávního jednání)
 2013/C 325/44
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Keramag Keramische Werke AG (Ratingen, Německo); Koralle Sanitärprodukte GmbH (Vlotho, Německo); Koninklijke Sphinx BV (Maastricht, Nizozemsko); Allia SAS (Avon, Francie); Produits Céramique de Touraine SA (Selles-sur-Cher, Francie); Pozzi Ginori SpA (Miláno, Itálie) (věc T-379/10); Sanitec Europe Oy (Helsinki, Finsko) (affaire T-381/10) (zástupci: J. Killick, barrister, I. Reynolds, solicitor, P. Lindfelt a K. Struckmann, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci:: F. Castillo de la Torre a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci, ve spolupráci s B. Kennelly, barrister)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2010) 4185 v konečném znění ze dne 23. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — koupelnové vybavení), jakož i podpůrně návrh na snížení výše pokuty uložené žalobkyním v tomto rozhodnutí.
 Výrok rozsudku
 1)
 Článek 1 odst. 1 bod 6 rozhodnutí Komise K(2010) 4185 v konečném znění ze dne 23. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — koupelnové vybavení) se zrušuje v rozsahu, v jakém Evropská komise dospěla k závěru, že Allia SAS a Produits Céramique de Touraine SA se podílely na porušení týkajícím se kartelové dohody na francouzském trhu v období od 25. února 2004 do 9. listopadu 2004, jakož i že Pozzi Ginori SpA se podílela na porušení týkajícím se kartelové dohody na italském trhu v jiném období, než v období od 14. května 1996 do 9. března 2001.
 2)
 Článek 2 odst. 7 rozhodnutí Komise K(2010) 4185 v konečném znění se zrušuje v rozsahu, v jakém celková částka pokuty uložené Keramag Keramische Werke AG, Koralle Sanitärprodukte GmbH, Koninklijke Sphinx BV, Pozzi Ginori a Sanitec Europe Oy převyšuje částku 50 580 701 eur.
 3)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 4)
 Keramag Keramische Werke, Koralle Sanitärprodukte, Koninklijke Sphinx, Allia, Produits Céramique de Touraine, Pozzi Ginori a Sanitec Europe ponesou tři čtvrtiny svých nákladů řízení.
 5)
 Komise ponese své náklady řízení a ukládá se jí náhrada jedné čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Keramag Keramische Werke, Koralle Sanitärprodukte, Koninklijke Sphinx, Allia, Produits Céramique de Touraine, Pozzi Ginori a Sanitec Europe.
 (1) Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


text:
 8.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 48/93
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 15. prosince 2015 – Clarke, Dickmanns a Papathanasiou v. OHIM
 (Spojené věci F-101/14, F-102/14 a F-103/14) (1)
 („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Zaměstnanci OHIM - Smlouva na dobu určitou s rozvazovací doložkou - Doložka, podle níž se smlouva ukončuje v případě, že zaměstnanec nebyl zapsán na seznam úspěšných uchazečů výběrového řízení - Datum, kdy nabývá účinnosti rozvazovací doložka - Otevřená výběrová řízení OHIM/AD/01/13 a OHIM/AST/02/13“)
 (2016/C 048/105)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns a Elisavet Papathanasiou (Alicante, Španělsko) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Lukošiūtė, zmocněnec, B. Wägenbaur, advokát)
 Předmět věci
 Návrh jednak na zrušení rozhodnutí žalovaného uplatnit doložku obsaženou v pracovních smlouvách žalobkyň, která stanoví automatické rozvázání pracovních smluv žalobkyň v případě neúspěšnosti v prvním otevřeném výběrovém řízení se zaměřením na průmyslové vlastnictví, které odpovídá jejich pracovnímu zařazení, a dále návrh uložit OHIM náhradu nemajetkové a majetkové újmy způsobené žalobkyním.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Nicole Clarke, Elisavet Papathanasiou a Sigrid Dickmanns ponesou vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).
 3)
 Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ponese polovinu vlastních nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 7, 12. 1. 2015, s. 50, s. 51 a s. 52.


text:
 28.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 245/5
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 12. května 2014 – Weltimmo s.r.o. v. Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság
 (Věc C-230/14)
 2014/C 245/07
 Jednací jazyk: maďarština
 Předkládající soud
 Kúria
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Weltimmo s.r.o.
 Žalovaný: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság
 Předběžné otázky
 1)
 Lze čl. 28 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1) (dále jen „směrnice o ochraně údajů“) vykládat v tom smyslu, že vnitrostátní právní úpravu členského státu lze použít na jeho území na správce údajů usazeného výlučně v jiném členském státě, který spravuje webové stránky pro zprostředkování v oblasti nemovitostí a inzeruje mimo jiné nemovitosti umístěné na území prvního členského státu, jestliže vlastníci nemovitostí předali své osobní údaje prostředku (serveru) pro uložení a technické zpracování údajů, který náleží správci webových stránek a který je umístěn v jiném členském státě?
 2)
 Lze čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice o ochraně údajů s ohledem na body 18 až 20 jejího odůvodnění a na její čl. 1 odst. 2 a čl. 28 odst. 1 vykládat v tom smyslu, že Magyar Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság (dále jen „Úřad pro ochranu údajů“) nemůže na správce webových stránek pro zprostředkování v oblasti nemovitostí usazeného výlučně v jiném členském státě použít maďarský zákon o ochraně údajů jako vnitrostátní právo, a to ani tehdy, když tento správce inzeruje mimo jiné maďarské nemovitosti, jejichž vlastníci předali, pravděpodobně z území Maďarska, údaje týkající se svých nemovitostí prostředku (serveru) pro uložení a technické zpracování údajů, který náleží správci webových stránek a který je umístěn v jiném členském státě?
 3)
 Je pro účely výkladu relevantní, zda služba poskytovaná správcem údajů, který spravuje webové stránky, je zaměřena na území jiného členského státu?
 4)
 Je pro účely výkladu relevantní, zda údaje týkající se nemovitostí umístěných na území jiného členského státu a osobní údaje vlastníků byly uloženy skutečně z území tohoto jiného členského státu?
 5)
 Je pro účely výkladu relevantní, zda osobní údaje vztahující se k těmto nemovitostem jsou osobními údaji občanů jiného členského státu?
 6)
 Je pro účely výkladu relevantní, zda vlastníci společnosti usazené na Slovensku mají bydliště v Maďarsku?
 7)
 Pokud z odpovědí na předchozí otázky vyplývá, že maďarský Úřad pro ochranu údajů může vést řízení, ale nemůže použít vnitrostátní právo, nýbrž musí použít právo členského státu usazení, je třeba čl. 28 odst. 6 směrnice o ochraně údajů vykládat v tom smyslu, že maďarský Úřad pro ochranu údajů může vykonávat pravomoci stanovené v čl. 28 odst. 3 směrnice o ochraně údajů pouze v souladu s ustanovením právní úpravy členského státu usazení, a že tudíž není oprávněn uložit pokutu?
 8)
 Je pojem „adatfeldolgozás“ [technické zpracování údajů] použitý v čl. 4 odst. 1 písm. a) i v čl. 28 odst. 6 [maďarského znění] směrnice o ochraně údajů totožný – v rámci terminologie této směrnice – s pojmem „adatkezelés“ [zpracování údajů]?
 (1) Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355


text:
 15.6.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 171/9
 Kasační opravný prostředek podaný dne 20. srpna 2012 Tiborem Szarvasem proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 26. června 2012 ve věci T-129/12, Tibor Szarvas v. Maďarsko
 (Věc C-389/12 P)
 2013/C 171/16
 Jednací jazyk: maďarština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Tibor Szarvas (zástupce: M. Katona, advokát)
 Další účastník řízení: Maďarsko
 Usnesením ze dne 7. března 2013 Soudní dvůr (osmý senát) zamítl kasační opravný prostředek a uložil navrhovateli náhradu nákladů řízení.


text:
 20.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 319/10
 Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 4. září 2012 — Elitaliana v. Eulex Kosovo
 (Věc T-213/12 R)
 (Řízení o předběžném opatření - Veřejné zakázky - Nabídkové řízení - Odmítnutí nabídky - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost)
 2012/C 319/19
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Elitaliana SpA (Řím, Itálie) (zástupce: R. Colagrande, advokát)
 Žalovaná: Eulex Kosovo (Pristina, Kosovská republika) (zástupce: G. Brosadola Pontotti, advokát)
 Předmět věci
 Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Eulex Kosovo, kterým se odmítá nabídka, kterou žalobkyně předložila v rámci nabídkového řízení nazvaného „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Podpora mise EULEX v Kosovu vrtulníky (PROC/272/11)“, a kterým se tato zakázka zadává jinému uchazeči.
 Výrok
 1)
 Návrh na předběžné opatření se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 7.2.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 32/1
 (2009/C 32/01)
 Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie
 Úř. věst. C 19, 24.1.2009
 Dřívější publikace
 Úř. věst. C 6, 10.1.2009
 Úř. věst. C 327, 20.12.2008
 Úř. věst. C 313, 6.12.2008
 Úř. věst. C 301, 22.11.2008
 Úř. věst. C 285, 8.11.2008
 Úř. věst. C 272, 25.10.2008
 Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 8.3.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 64/58
 Žaloba podaná dne 7. ledna 2008 – Kwang Yang Motor v. OHIM – Honda Giken Kogyo (vyobrazení spalovacího motoru)
 (Věc T-11/08)
 (2008/C 64/94)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Kwang Yang Motor Co. Ltd (Kaohsiung City, Tchaj-wan) (zástupce: P. Rath a W. Festl-Wietek, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd (Tokio, Japonsko)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 8. října 2007, doručené zástupcům žalobkyně dne 30. října 2007, ve věci R 1380/2006-3;
 —
 uložit OHIM náhradu nákladů řízení před Soudem a odvolacím senátem.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zapsaný vzor Společenství, jenž je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Zapsaný vzor Společenství pro „spalovací motor“ – vzor Společenství č. 000 163 290-0002
 Majitel vzoru Společenství: Žalobkyně
 Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti vzoru Společenství: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd
 Vzor účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Zapsaný vzor USA pro „spalovací motor“ – patent č. D 282 071
 Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na neplatnost v plném rozsahu
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a prohlášení vzoru za neplatný
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení článků 4 a 6 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství.
 Žalobkyně tvrdí, že je svoboda tvůrců (průmyslových) vzorů spalovacích motorů omezena na konstrukce, které splňují požadavek funkčnosti. Navíc vzhledem k tomu, že současný stav techniky v daném průmyslovém odvětí téměř vylučuje další inovace, je pro tvůrce vzorů činné v této oblasti ještě mnohem obtížnější nabídnout alternativu vyvolávající zcela odlišný celkový dojem bez snížení funkčnosti daného vzoru. Podle žalobkyně je tudíž zapotřebí brát při posuzování individuální povahy vzoru na zřetel i nejdrobnější detaily.
 Žalobkyně dále uvádí, že se jí nicméně podařilo při propůjčení individuální povahy podstatným součástem zachovat funkčnost i technické povahové rysy napadeného vzoru.


text:
 19.1.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 16/29
 Rozsudek Tribunálu ze dne 27. listopadu 2014 – Hesse et Lutter & Partner v. OHIM – Porsche (Carrera)
 (Věc T-173/11) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Carrera - Starší slovní ochranná známka Společenství a starší národní slovní ochranná známka CARRERA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 - Částečná změna strany sporu“)
 (2015/C 016/47)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Kurt Hesse (Norimberk, Německo) (zástupce: M. Krogmann, advokát) a Lutter & Partner GmbH (Garching, Německo) (zástupce: H. Lindner, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Německo) (zástupce: E. Stolz, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. ledna 2011 (věc R 306/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG a Kurtem Hessem.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Kurt Hesse a společnost Lutter & Partner GmbH ponesou vlastní náklady řízení, jakož i každý jednu polovinu nákladů vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a společností Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG.
 (1) Úř. věst. C 145, 14.5.2011.


text:
 5.3.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 72/3
 Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2010 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 9. září 2010 ve věci T-300/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise
 (Věc C-560/10 P)
 2011/C 72/04
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupci: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis, Attorneys at Law)
 Další účastnice řízení: Evropská komise
 Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
 —
 zrušit rozhodnutí Tribunálu;
 —
 zrušit rozhodnutí Komise (GŘ Doprava), kterým byla odmítnuta nabídka účastníce řízení podávající kasační opravný prostředek pro položku č. 1, která byla předložena v reakci na vyhlášení nabídkového řízení ENTR/05/078 — YOUR EUROPE, položku č. 1 (Redakční práce a překlady), týkajícího se „Správy a údržby portálu Vaše Evropa“ (Úř. věst. 2006/S 143-153057), a kterým byla vybrána nabídka jiného uchazeče;
 —
 vrátit věc zpět Tribunálu k přezkoumání zbývajících otázek ve vztahu k oběma položkám, včetně návrhu na náhradu škody, který dosud nebyl Tribunálem přezkoumán;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených účastnicí řízení podávající kasační opravný prostředek, včetně nákladů vynaložených v souvislosti s řízením v prvním stupni, i kdyby byl projednávaný kasační opravný prostředek zamítnut, jakož i nákladů vynaložených v řízení o projednávaném kasačním opravném prostředku, bude-li mu vyhověno.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že se Tribunál v napadeném rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení a nesprávně vyložil čl. 100 odst. 2 finančního nařízení (1) a článek 149 prováděcích pravidel tím, že přijal, že vzhledem k tomu, že nabídka účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek nedosáhla hranice 70 %, Komise právem účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek nesdělila přednosti vítězného uchazeče. Dále účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že rozsudek není dostatečně odůvodněn, jelikož Tribunál pečlivě a jednotlivě nepřezkoumal důvod týkající se porušení zásad transparentnosti a rovného zacházení.
 (1) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).


text:
 29.1.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 30/65
 Žaloba podaná dne 22. října 2010 — Bömcke v. EIB
 (Věc F-105/10)
 ()
 2011/C 30/127
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Eberhard Bömcke (Athus, Belgie) (zástupce: D. Lagasse, advokát)
 Žalovaná: Evropská investiční banka
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí ředitele lidských zdrojů žalované, kterým byl potvrzen zánik funkce zástupce zaměstnanců zastávané žalobcem, a návrh na náhradu škody
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí ředitele lidských zdrojů EIB, oznámené žalobci dopisem ze dne 12. října 2010, který obdržel dne 15. října 2010,
 —
 uložit EIB, aby žalobci nahradila morální újmu, která mu byla výše uvedeným rozhodnutím způsobena, a přiznat mu z tohoto titulu částku 25 000 eur,
 —
 uložit EIB náhradu nákladů řízení.


text:
 24.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 421/57
 Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 9. září 2014 – Moriarty v. Parlament
 (Věc F-98/13) (1)
 („Veřejná služba - Povýšení - Povyšovací řízení za rok 2012 - Nezařazení na seznam povýšených úředníků - Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ“)
 2014/C 421/81
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Rainer Moriarty (Colmar-Berg, Lucembursko) (zástupci: A. Salerno a B. Cortese, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: E. Despotopoulou a E. Taneva, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým se přijímá seznam povýšených úředníků za rok 2012, v rozsahu, v němž neuvádí jméno žalobce mezi neatestovanými úředníky platové třídy AST 6, povýšenými do platové třídy AST 7, a v němž obsahuje jméno jiného úředníka.
 Výrok usnesení
 1)
 Žaloba R. Moriartyho se zamítá jako zjevně postrádající jakýkoli právní základ.
 2)
 R. Moriarty ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.
 (1) Úř. věst. C 367, 14. 12. 2013, s. 40.


text:
 10.4.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 112/30
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 17. února 2017 – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy v. Abnormal Load Services (International) Limited
 (Věc C-88/17)
 (2017/C 112/40)
 Jednací jazyk: finština
 Předkládající soud
 Korkein oikeus
 Účastníci původního řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy
 Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Abnormal Load Services (International) Limited
 Předběžná otázka
 Jak se určuje místo resp. místa poskytnutí služby podle čl. 5 bodu 1 písm. b) druhé odrážky nařízení č. 44/2001 (1), pokud se jedná o smlouvu, která se týká přepravy zboží mezi členskými státy a pokud se přeprava skládá z více částí, v jejichž rámci jsou použity různé dopravní prostředky?
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).


text:
 26.6.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/23
 Žaloba podaná dne 19. dubna 2017 – Adapta Color v. EUIPO – Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)
 (Věc T-225/17)
 (2017/C 202/38)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Adapta Color, SL (Peñiscola, Španělsko) (zástupci: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, advokáti)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Spojené státy)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně
 Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „Bio proof ADAPTA“ — Ochranná známka Evropské unie č. 4 582 599
 Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. února 2017, ve věci R 311/2016-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 vyhověl žalobě v plném rozsahu;
 —
 zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 uložil EUIPO a případně další účastnici řízení náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v řízení o prohlášení neplatnosti a v řízení před odvolacím senátem EUIPO.
 Dovolávaný žalobní důvod
 Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou stejné jako ve věci T-223/17.


text:
 17.6.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 143/17
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. dubna 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam) – Kawasaki Motors Europe NV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam
 (Věc C-15/05) (1)
 (Společný celní sazebník - Sazební čísla a položky - Zařazení vozidel, letadel, plavidel a dopravních zařízení - Traktory a tahače - Automobily a motorová vozidla konstruovaná především pro přepravu osob - Nařízení (ES) č. 2518/98 - Bod 5 tabulky v příloze - Neplatnost)
 (2006/C 143/31)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Gerechtshof te Amsterdam
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Kawasaki Motors Europe NV
 Žalovaní: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Gerechtshof te Amsterdam – Platnost nařízení Komise (ES) č. 2518/98 ze dne 23. listopadu 1998 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (Úř. věst. L 315, s. 3; Zvl. vyd. 02/09, s. 52) – Nová terénní vozidla konstruovaná pro tahání a tlačení jiných vozidel, přístrojů nebo nákladů, považovaná za vhodná pro přepravu osob – Sazební zařazení – Položka 8703 21 a položka 8701 90
 Výrok
 1)
 Bod 5 tabulky obsažené v příloze nařízení Komise (ES) č. 2518/98 ze dne 23. listopadu 1998 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury je v rozsahu, v němž pro vozidla popsaná v podpoložce 8703 21 10 kombinované nomenklatury uvádí kapacitu táhnout náklad o hmotnosti alespoň trojnásobně vyšší, než je jejich vlastní hmotnost, odlišnou od kapacity obsažené ve stanovisku k zařazení Výboru pro harmonizovaný systém z roku 1999, a rozšiřuje tak dosah čísla týkajícího se vozidel konstruovaných především pro přepravu osob, neplatný.
 2)
 Nová čtyřkolá terénní vozidla s jedním sedadlem, s řízením Ackermanova typu ovládaným ruční pákou a s vlečným hákem, jejichž technické vlastnosti jim umožňují tlačit alespoň dvojnásobek jejich vlastní hmotnosti, musí být zařazena do položky 8701 90 této nomenklatury. Je úkolem Gerechtshof te Amsterdam, aby provedl zařazení uvedených vozidel do podpoložek, které odpovídají výkonu jejich motoru.
 (1) Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


text:
 23.6.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 184/13
 Usnesení Tribunálu ze dne 4. května 2012 — UPS Europe a United Parcel Service Deutschland v. Komise
 (Věc T-344/10) (1)
 (Státní podpory - Neexistence rozhodnutí o ukončení řízení podle čl. 88 odst. 2 ES - Žaloba pro nečinnost - Aktivní legitimace - Přípustnost)
 2012/C 184/23
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: UPS Europe NV/SA (Brusel, Belgie); a United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Německo) (zástupci: T. Ottervanger a E. Henny, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a D. Grespan, zmocněnci)
 Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Deutsche Post AG (zástupci: J. Sedemund, T. Lübbig a M. Klasse, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba pro nečinnost směřující k určení, že Komise v rozporu s právem nepřijala v přiměřené lhůtě rozhodnutí v řízení podle čl. 88 odst. 2 ES, zahájeném dne 12. září 2007 v souvislosti se státními podporami poskytnutými německými orgány ve prospěch společnosti Deutsche Post AG [podpora C 36/07 (ex NN 25/07)].
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá jako nepřípustná.
 2)
 Společnosti UPS Europe NV/SA a United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 3)
 Společnost Deutsche Post AG ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


text:
 29.3.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 111/34
 Žaloba podaná dne 5. února 2016 – Netguru v. EUIPO (NETGURU)
 (Věc T-54/16)
 (2016/C 111/41)
 Jednací jazyk: Polština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Netguru sp. z o.o. (Poznań, Polsko) (zástupce: K. Jarosiński, radca prawny)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „NETGURU“ – Přihláška č. 12 994 166
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. prosince 2015 ve věci R 144/2015-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 v celém rozsahu zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví ze dne 18. prosince 2015 ve věci R 144/2015-5;
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie a porušení článku 75 nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení čl. 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009;
 —
 Nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


text:
 19.6.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 195/17
 Rozsudek Tribunálu ze dne 4. května 2017 – Green Source Poland v. Komise
 (Věc T-512/14) (1)
 („Žaloba na neplatnost - EFRR - Článek 41 odst. 3 nařízení (ES) č. 1083/2006 - Zamítnutí poskytnutí finančního příspěvku na velký projekt - Podnik odpovědný za provedení projektu - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
 (2017/C 195/22)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Green Source Poland sp. z o.o. (Varšava, Polsko) (zástupci: M. Merola a L. Armati, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně M. Clausen a B.-R. Killmann, poté B.-R. Killmann a R. Lyal, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 2289 final ze dne 7. dubna 2014, kterým se zamítá poskytnutí finančního příspěvku z Evropského fondu na regionální rozvoj (EFRR) na navrhovaný velký projekt, nazvaný „Nákup a realizace inovativních výrobních technologií pro biosložky na výrobu biopaliv“, který je součástí operačního programu „Inovativní ekonomika“ pro strukturální pomoc v rámci cíle „Konvergence“ v Polsku.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Společnost Green Source Poland sp. z o.o. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 (1) Úř. věst. C 395, 10.11.2014.


text:
 30.4.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 106/4
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (velkého senátu)
 ze dne 15. února 2005
 ve věci C-13/03: Komise Evropských společenství proti Tetra Laval BV (1)
 (Opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Nařízení (EHS) č. 4064/89 - Rozsudek prohlašující protiprávnost rozhodnutí, kterým bylo nařízeno rozdělení podniků, v důsledku protiprávnosti staršího rozhodnutí prohlašujícího neslučitelnost spojení se společným trhem)
 (2005/C 106/07)
 Jednací jazyk: angličtina
 Ve věci C-13/03 P, jejímž předmětem je opravný prostředek na základě článku 49 Statutu ES Soudního dvora, podaný dne 8. ledna 2003, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: M. Petite, A. Whelan a P. Hellström), přičemž druhým účastníkem řízení je: Tetra Laval BV, se sídlem v Amsterdamu (Nizozemsko) (advokáti: A. Vandencasteele, D. Waelbroeck a M. Johnsson, A. Weirtbrecht a S. Völcker), Soudní dvůr (velký senát), ve složení P. Jann, předseda prvního senátu, úřadující předseda, C. W. A. Timmermans a A. Rosas (zpravodaj), předsedové senátů, C. Gulmann, J.-P. Puissochet a R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 15. února 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1)
 Není namístě rozhodnout o opravném prostředku.
 2)
 Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 70, 22.3.2003.


text:
 8.8.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 287/8
 Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 2. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Itálie) – Pippo Pizzo v. CRGT Srl
 (Věc C-27/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Účast v zadávacím řízení - Možnost splnit požadované podmínky využitím schopností jiných podniků - Nezaplacení poplatku, který není výslovně stanoven - Vyloučení uchazeče bez možnosti napravit tento nedostatek“)
 (2016/C 287/10)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Pippo Pizzo
 Žalovaná: CRGT Srl
 za přítomnosti: Autorità Portuale di Messina, Messina Sud Srl, Francesco Todaro, Myleco Sas
 Výrok
 1)
 Články 47 a 48 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje hospodářskému subjektu, aby využil schopnosti jednoho či více třetích subjektů ke splnění minimálních požadavků účasti v zadávacím řízení, které tento hospodářský subjekt splňuje pouze částečně.
 2)
 Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti musí být vykládány v tom smyslu, že brání vyloučení hospodářského subjektu ze zadávacího řízení z důvodu, že tento subjekt nesplnil povinnost, která nevyplývá přímo z dokumentace týkající se zadávacího řízení či z platného vnitrostátního zákona, avšak z výkladu tohoto zákona a těchto dokumentů, jakož i z doplnění chybějících ustanovení uvedených dokumentů vnitrostátními správními orgány nebo soudy. Za těchto okolností musí být zásady rovného zacházení a proporcionality vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby hospodářský subjekt mohl napravit svou situaci a splnit uvedenou povinnost ve lhůtě stanovené zadavatelem.
 (1) Úř. věst. C 138, 27.4.2015.


text:
 31.7.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 209/33
 Rozsudek Tribunálu ze dne 17. června 2010 — Centre d'étude et de valorisation des algues SA (CEVA) v. Evropská komise
 (Spojené věci T-428/07 a T-455/07) (1)
 (Rozhodčí doložka - Smlouvy uzavřené v rámci zvláštního programu výzkumu, technologického rozvoje a demonstrace v oblasti „Kvalita života a řízení živých zdrojů (1998-2002)“ - Projekty Seahealth a Biopal - Oznámení o dluhu - Návrhy na zrušení - Rekvalifikace žalob - Přípustnost - Zásada kontradiktornosti a práva na obhajobu - Navrácení všech finančních příspěvků vyplacených Evropskou unií - Závažné finanční nesrovnalosti)
 2010/C 209/47
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Centre d'étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Francie) (zástupce: J.-M. Peyrical, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně L. Escobar Guerrero a W. Roels, poté W. Roels, zmocněnci, ve spolupráci s E. Bouttierem, advokát)
 Předmět věci
 Návrh směřující ke zrušení ve věci T-428/07 oznámení o dluhu č. 3240908670 ze dne 20. září 2007, týkající se projektu Seahealth a ve věci T-455/07 oznámení o dluhu č. 3240909271 ze dne 4. října 2007 týkající se smlouvy Biopal, jakož i k uložení Komisi, aby tato oznámení o dluhu vrátila ve prospěch CEVA.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloby se zamítají.
 2)
 Každý účastník řízení ponese polovinu vlastních nákladů řízení a polovinu nákladů druhého účastníka řízení.
 (1) Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


text:
 17.3.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 80/22
 Žaloba podaná dne 16. ledna 2012 — Fomanu v. OHIM (Qualität hat Zukunft)
 (Věc T-22/12)
 2012/C 80/37
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Fomanu AG (Neustadt a.d. Waldnaab, Německo) (zástupce: T. Raible, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. října 2011 ve věci R 1518/2011-1;
 —
 uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náklady odvolacího řízení a náklady tohoto řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Qualität hat Zukunft“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16 a 40
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož dotčená ochranná známka Společenství má rozlišovací způsobilost.


text:
 4.12.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 328/44
 Žaloba podaná dne 27. září 2010 — Ocean Trawlers v. Komise
 (Věc T-463/10)
 ()
 2010/C 328/72
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Ocean Trawlers Ltd (Killybegs, Irsko) (zástupci: A. Collins SC, N. Travers, barrister a D. Barry, solicitor)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhové žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí Komise oznámené Irsku dopisem ze dne 13. července 2010 pod spisovou značkou K(2010) 4750, jímž byla zamítnuta žádost týkající se bezpečnostní kapacity pro navrhovaný nový trawler pro pelagický rybolov, který by nahradil motorové rybářské plavidlo (Motor Fishing Vessel, dále jen „MFV“) Golden Rose, jež bylo vydáno k nahrazení rozhodnutí ohledně zmíněné žádosti obsaženého v rozhodnutí Komise č. 2003/245 ze dne 4. dubna 2003 o žádostech, jež obdržela Komise, o zvýšení cílů víceletého orientačního programu IV za účelem zohlednění zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů (Úř. věst. L 90, s. 48), které bylo co se týče žalobkyně zrušeno rozsudkem Soudního dvora vydaného dne 17. dubna 2008 ve spojených věcech C-373/06 P, C-379/06 P a C-382/06, P Flaherty a další v. Komise, Sb. rozh. I-2649; a
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Touto žalobou se žalobkyně domáhá podle článku 263 SFEU zrušení rozhodnutí Komise oznámeného Irsku dopisem ze dne 13. července 2010 pod spisovou značkou K(2010) 4750, jímž byla zamítnuta žádost týkající se bezpečnostní kapacity pro navrhovaný nový trawler pro pelagický rybolov, který by nahradil MFV Golden Rose, jež bylo vydáno k nahrazení rozhodnutí ohledně zmíněné žádosti obsaženého v rozhodnutí Komise č. 2003/245 ze dne 4. dubna 2003 o žádostech, jež obdržela Komise, o zvýšení cílů víceletého orientačního programu IV za účelem zohlednění zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů (Úř. věst. L 90, s. 48), které bylo zrušeno, co se týče žalobkyně, rozsudkem Soudního dvora vydaného dne 17. dubna 2008 ve spojených věcech C-373/06 P, C-379/06 P a C-382/06, P Flaherty a další v. Komise, Sb. rozh. I-2649.
 Na podporu své žaloby uplatňuje žalobkyně následující důvody:
 Zaprvé žalobkyně uvádí, že žalovaná jednala bez právního základu. Článek 4 odst. 2 rozhodnutí 97/413 o cílech a pravidlech restrukturalizace rybolovu Společenství v průběhu období od 1. ledna 1997 do 31. prosince 2001 k vytvoření trvalé rovnováhy mezi zdroji a jejich využíváním (Úř. věst. L 175, s. 27) poskytuje i nadále vhodný právní základ pro napadené rozhodnutí, a Komise tedy postrádala právní základ k tomu, aby údajně vydala rozhodnutí jakožto rozhodnutí ad hoc.
 Zadruhé žalobkyně uvádí, že Komise porušila zásadní procesní požadavek. Žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí mělo být v souladu s rozhodnutím Rady č. 97/413/ES přijato podle postupu řídícího výboru a Komise tím, že se rozhodla přijmout rozhodnutí ad hoc, jednala s porušením zásadních procesních požadavků.
 Zatřetí žalobkyně uvádí, že Komise nesprávným výkladem čl. 4 odst. 2 rozhodnutí Rady překročila své pravomoci, zejména tím, že se opírala o irelevantní kritéria a nevzala na zřetel definici výrazu „intenzita rybolovu“ obsaženou v rozhodnutí Rady č. 97/413/ES a v právních předpisech Společenství upravujících odvětví rybolovu relevantních v době, kdy žalobkyně podala žádost ohledně bezpečnostní tonáže v prosinci 2001.
 Dále je uváděno, že napadené rozhodnutí obsahuje řadu zjevných nesprávností v posouzení žádosti žalobkyně týkající se bezpečnostní tonáže. Žalobkyně zejména tvrdí, že rozhodnutí Komise zamítnout žádost žalobkyně z důvodu většího objemu pod hlavní palubou navrhovaného nového plavidla v porovnání s Golden Rose je zjevně vadné, stejně jako její domněnka, že „intenzita rybolovu“ navrhovaného nového plavidla bude větší, než „intenzita rybolovu“ Golden Rose.
 Konečně žalobkyně tvrdí že Komise porušila právo na rovné zacházení. Je uváděno, že zamítnutí žádosti Komisí z důvodu většího objemu pod hlavní palubou navrhovaného nového plavidla zakládá hrubý rozdíl v zacházení, který se rovná nepřípustné diskriminaci vůči žalobkyni ve srovnání se zcela jiným přístupem zvoleným ohledně nakládání s některými žádostmi o zvýšení bezpečnostní tonáže přijatými v rozhodnutí Komise č. 2003/245, jakož i ohledně jedné z žádostí původně v tomto rozhodnutí zamítnutých, ale poté schválených v rozhodnutí Komise oznámeném dne 13. července 2010 pod spisovou značkou K(2010) 4765.


text:
 8.9.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 211/30
 Žaloba podaná dne 25. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
 (Věc C-345/07)
 (2007/C 211/59)
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Zavvos a P. Dejmek)
 Žalovaná: Řecká republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES (1) ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Směrnice o bezpečnosti železnic), a v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;
 —
 uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice 2004/49/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 30. dubna 2006.
 (1) Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 44.


text:
 8.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 48/51
 Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 7. prosince 2015 – POA v. Komise
 (Věc T-584/15 R)
 („Řízení o předběžných opatřeních - Zveřejnění žádosti o zápis chráněného označení původu - ‚Halloumi‘ nebo ‚Hellim‘ - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
 (2016/C 048/58)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) (Latsia, Kypr) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Lewis a J. Guillem Carrau, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na odklad vykonatelnosti aktu Komise ze dne 28. července 2015 nadepsaného „Zveřejnění žádosti podle čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (UE) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin“ (Úř. věst. C 246, s. 9).
 Výrok
 1)
 Návrh na předběžné opatření se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 11.3.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 60/45
 Žaloba podaná dne 30. prosince 2005 – Gütermann v. Komise
 (Věc T-456/05)
 (2006/C 60/85)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Gütermann Aktiengesellschaft (Gutach-Breisgau, Německo) (zástupci: advokáti: J. Burrichter, B. Kasten a S. Orlikowski-Wolf)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 Zrušit čl. 1 odst. 1 rozhodnutí v rozsahu, v němž je v něm zjištěno porušení článku 81 ES a článku 53 dohody o EHP pro země Švédsko, Norsko a Finsko žalobkyní rovněž za období od ledna 1990 do prosince 1993 včetně;
 —
 Zrušit článek 2 rozhodnutí v rozsahu, v němž žalobkyni ukládá peněžitou pokutu ve výši 4,021 milionů eur;
 —
 Podpůrně přiměřeně snížit pokutu uloženou žalobkyni v článku 2 rozhodnutí;
 —
 Uložit žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise K(2005)3452 konečné ze dne 14. září 2005 ve věci 38.337-PO/Garne (změněno rozhodnutím žalované ze dne 13. října 2005). V napadeném rozhodnutí byla žalobkyni uložena peněžitá pokuta z důvodu porušení článku 81 ES, jakož i článku 53 dohody o EHP.
 Na podporu své žaloby uplatňuje žalobkyně čtyři žalobní důvody.
 Zaprvé vytýká porušení článku 7 nařízení č. 1/2003 (1). V této souvislosti uplatňuje, že stanovení doby trvání porušování v čl. 1 odst. 1 napadeného rozhodnutí je nesprávné.
 Druhým žalobním důvodem uplatňuje žalobkyně porušení čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 (2), resp. čl. 23 odst. 2 nařízení 1/2003. Podle jejího názoru porušuje článek 2 napadeného rozhodnutí základní zásady stanovování pokut. Tyto předpisy mají být navíc porušeny článkem 2 napadeného rozhodnutí z důvodu nesprávného uplatnění úpravy o korunních svědcích 1996.
 Konečně žalobkyně uvádí, že článek 2 napadeného rozhodnutí představuje porušení zásady proporcionality, neboť při stanovení peněžité pokuty nebyla dostatečně zohledněna osobní situace žalobkyně.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, S. 1).
 (2) Rada EHP: Nařízení č. 17: První nařízení, kterým se provádějí články 85 a 86 Smlouvy (Úř. věst. č. 13, 21.2.1962, s. 204).


text:
 20.6.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 222/23
 Žaloba podaná dne 18. dubna 2016 – Puma v. EUIPO – CMS (CMS Italy)
 (Věc T-161/16)
 (2016/C 222/29)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) (Alonte, Itálie)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „CMS ITALY“ – Mezinárodní zápis č. 1 150 538 s vyznačením Evropské unie
 Řízení před EUIPO: Námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. ledna 2016 ve věci R 229/2015-2
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí z důvodu nepoužití čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Evropské unie;
 —
 uložil EUIPO a Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 8 odst. 5, 76 odst. 1 a 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009;
 —
 porušení pravidla 19 odst. 2 nařízení č. 2868/95;
 —
 porušení zásady právní jistoty a řádné správy.


text:
 10.3.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 73/26
 Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2012 — Španělsko v. Komise
 (Věc T-206/08) (1)
 (EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Odvětví vína - Zákaz nové výsadby vinic - Vnitrostátní systémy kontroly - Paušální finanční opravy - Procesní záruky - Nesprávné posouzení - Proporcionalita)
 2012/C 73/49
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Španělské království (zástupci: původně F. Díez Moreno, poté M. Muñoz Pérez, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupce: F. Jimeno Fernández, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2008/321/ES ze dne 8. dubna 2008, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (Úř. věst. L 109, s. 35).
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.
 (1) Úř. věst. C 197, 2.8.2008.


text:
 11.2.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 36/26
 Žaloba podaná dne 16. prosince 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
 (Věc C-449/05)
 (2006/C 36/53)
 Jednací jazyk: italština
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 16. prosince 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou C. Cattabrigou a L. Visaggiem, jako zmocněnci.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:
 1.
 určil, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/99/ES (1) ze dne 17. listopadu 2003 o sledování zoonóz a jejich původců, o změně rozhodnutí Rady 90/424/EHS (2) a o zrušení směrnice Rady 92/117/EHS (3), a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 14 odst. 1 prvého pododstavce této směrnice;
 2.
 uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty:
 Lhůta stanovená pro provedení této směrnice uplynula dne 12. dubna 2004.
 (1) Úř. věst. L 325, 12.12.2003, s. 31.
 (2) Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 19.
 (3) Úř. věst. L 62, 15.3.1993, s. 38.


text:
 4.7.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 153/25
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) dne 23. dubna 2009 — Pannon GSM Távközlési Rt. v. Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke
 (Věc C-143/09)
 2009/C 153/46
 Jednací jazyk: maďarština
 Předkládající soud
 Fővárosi Bíróság
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Pannon GSM Távközlési Rt.
 Žalovaný: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke
 Předběžné otázky
 1)
 Je na základě práva Společenství, zejména Aktu o přistoupení (Úř. věst. L 2003, L 236) a článků 10 ES a 249 ES, použitelná směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES (1) (dále jen „směrnice o univerzální službě“), zejména její čl. 13 odst. 2 a její příloha IV, na mechanismy podpory a rozdělení, které Maďarsko jako členský stát zavedlo pro univerzální služby poskytované v roce 2003, tedy před svým přistoupením dne 1. května 2004, ale ve vztahu k nimž se povinnost financování, přiznávání a platba podpor zakládají na rozhodnutích vydaných ve správních řízeních zahájených a skončených po přistoupení Maďarska k Evropské unii?
 2)
 Je v případě kladné odpovědi na první otázku třeba vykládat směrnici o univerzální službě, zejména její článek 13 a její přílohu IV, v tom smyslu, že poskytovatel univerzálních služeb má nárok na vyplacení podpory ve výši odpovídající rozdílu mezi zvýhodněným a běžným cenovým plánem připojení, které nabízí?
 3)
 Je v případě záporné odpovědi na druhou otázku třeba kvalifikovat jako státní podporu slučitelnou se společným trhem, ve smyslu čl. 87 ES odst. 1, podporu určenou k financování univerzální služby, jejíž výše nebyla vypočtena v souladu se směrnicí o univerzální službě, nýbrž na základě nákladů převyšujících její čistou hodnotu?
 4)
 Umožňuje správný výklad ustanovení směrnice o univerzální službě opatření přechodného charakteru přijatá členským státem s cílem uložit, výlučně ve vztahu k univerzálním službám poskytovaným v roce 2003, před přistoupením, použití pravidel, která se liší od směrnice o univerzální službě, i když dovolují vydávat rozhodnutí týkající se fungování mechanismu podpory a rozdělení založeného na uvedených pravidlech a zejména rozhodnutí týkající se příspěvků a platby podpor způsobem –skutečně — časově neomezeným?
 5)
 Je třeba vyložit ustanovení směrnice o univerzální službě týkající se financování, zejména její čl. 13 odst. 2 poslední větu a ustanovení její přílohy IV, v tom smyslu, že mají přímý účinek?
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367)


text:
 15.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 59/5
 Žaloba podaná dne 23. listopadu 2015 – Evropská komise v. Rada Evropské unie
 (Věc C-626/15)
 (2016/C 059/04)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, E. Paasivirta, C. Hermes, zmocněnci)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 částečně zrušit rozhodnutí Rady ze dne 11. září 2015 obsažené v závěrech předsedy Výboru stálých zástupců ze dne 11. září 2015, kterým bylo schváleno předložení diskusního dokumentu jménem Unie a jejích členských států k budoucímu návrhu určenému Komisi na zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě s cílem vytvořit chráněnou mořskou oblast ve Weddellově moři, a převzaté ve shrnující zprávě ze dne 23. září 2015 z 2554. zasedání Výboru stálých zástupců (dokument 11837/15, bod 65, s. 19 a 20, a dokument 11644/1/15/REV), a to v rozsahu, v němž Rada určila, že diskusní dokument má být předložen jménem Unie a jejích členských států, místo aby byl předložen jménem samotné Unie;
 —
 uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Touto žalobou se Komise domáhá, aby Soudní dvůr zrušil rozhodnutí Rady ze dne 11. září 2015 v rozsahu, v němž Rada určila, že diskusní dokument pro Komisi o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě s cílem vytvořit chráněnou mořskou oblast ve Weddellově moři má být předložen jménem Unie a jejích členských států, místo aby byl předložen jménem samotné Unie.
 Komise je toho názoru, že napadené rozhodnutí, které vychází z toho, že se v dané oblasti jedná o sdílenou pravomoc, a že by tedy měl být diskusní dokument předmětem rozhodování vzájemnou dohodou a měl by být předložen jménem Unie a jejích členských států, je protiprávní, neboť tak Komisi brání v předložení tohoto dokumentu jménem samotné Unie v rozporu s výlučnou pravomocí Unie v dané oblasti (a v rozporu s výsadami Komise při zastupování Unie).
 Na podporu své žaloby na zrušení napadeného rozhodnutí předkládá Komise dva žalobní důvody.
 Zaprvé Komise tvrdí, že přijetím napadeného aktu Rada porušila výlučnou pravomoc Unie v oblasti zachování mořských biologických zdrojů podle čl. 3 odst. 1 písm. d) SFEU. Komise má za to, že Rada nerespektovala právní kontext opatření, kterého se napadený akt týká, a to jak v rámci Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě, tak v rámci Unie. Komise má dále za to, že Rada nerespektovala cíl a obsah tohoto opatření.
 Zadruhé Komise podpůrně tvrdí, že i kdyby dané opatření nemělo být považováno za opatření na zachování mořských biologických zdrojů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. d) SFEU, Rada přijetím napadeného aktu každopádně porušila výlučnou pravomoc Unie, neboť Unie je v dané oblasti nadána externí výlučnou pravomocí, protože zamýšlené opatření může ovlivnit unijní pravidla či změnit jejich působnost ve smyslu čl. 3 odst. 2 SFEU. Komise má za to, že Rada opomněla skutečnost, že zamýšlené opatření může ovlivnit nebo změnit dvě nařízení sekundárního práva (nařízení (ES) č. 600/2004 (1) a nařízení (ES) č. 601/2004 (2)). Komise má dále za to, že Rada nevzala do úvahy ovlivnění nebo změnu rámcového postoje Unie z června 2014.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 600/2004 ze dne 22. března 2004 kterým se stanoví některá technická opatření pro rybolovné činnosti v oblasti působnosti Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (Úř. věst. L 97, s. 1).
 (2) Nařízení Rady (ES) č. 601/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se stanoví některá kontrolní opatření pro rybolovné činnosti v oblasti působnosti Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě a kterým se zrušují nařízení (EHS) č. 3943/90, (ES) č. 66/98 a (ES) č. 1721/1999 (Úř. věst. L 97, s. 16).


text:
 14.8.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 269/8
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 29. května 2017 – Levola Hengelo BV v. Smilde Foods BV
 (Věc C-310/17)
 (2017/C 269/12)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden
 Účastnice původního řízení
 Odvolatelka: Levola Hengelo BV
 Odpůrkyně: Smilde Foods BV
 Předběžné otázky
 1)
 a)
 Brání unijní právo tomu, aby byla chuť potraviny jako vlastní duševní výtvor autora chráněna podle autorského práva? Zejména:
 b)
 Brání ochraně podle autorského práva skutečnost, že výraz „literární nebo umělecká díla“ v článku 2 odst. 1 Bernské úmluvy, který je závazný pro všechny členské státy Unie sice zahrnuje „všechny výtvory z literární, vědecké a umělecké oblasti, bez ohledu na způsob nebo formu jejich vyjádření“, ale příklady uvedené v daném předpise se vztahují pouze na výtvory, které lze vnímat zrakem nebo sluchem?
 c)
 Brání (možná) zkazitelnost potraviny nebo subjektivní povaha chuťového zážitku tomu, aby byla chuť potraviny klasifikována jako dílo chráněné podle autorského práva?
 d)
 Brání systém výlučných práv a omezení v článcích 2 až 5 směrnice 2001/29/ES (1) tomu, aby byla chuť potraviny chráněna podle autorského práva?
 2)
 V případě záporné odpovědi na otázku 1a):
 a)
 Které požadavky musí být splněny, aby mohla být chuť potraviny chráněna podle autorského práva?
 b)
 Je ochrana chuti podle autorského práva založena jedině a výhradně na chuti jako takové nebo (také) na receptuře potraviny?
 c)
 Jaký je rozsah důkazního břemene na straně účastníka, který v řízení (o porušení práv) uvádí, že vytvořil chuť potraviny, která je chráněna podle autorského práva? Může se tento účastník spokojit s tím, že soudci předloží v rámci řízení potravinu, aby si soudce, ochutnáním a přičichnutím, vytvořil vlastní názor na to, zda chuť potraviny splňuje požadavky na ochranu podle autorského práva? Nebo má žalující strana (případně též) předložit popis kreativních rozhodnutí, která souvisí s kompozicí chuti, nebo recepturu, na jejímž základě je třeba chuť považovat za vlastní duševní výtvor autora?
 d)
 Jak má soudce v řízení o porušení práv určit, zda se chuť potraviny žalovaného účastníka řízení shoduje s chutí potraviny žalujícího účastníka řízení takovým způsobem, že jde o porušení autorského práva? Je v této souvislosti relevantní (také) to, zda se celkové dojmy z obou chutí shodují?
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. 2001, L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230).


text:
 8.5.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 144/4
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle – Lucembursko) – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA v. État du Grand-duché de Luxembourg
 (Věc C-321/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Evropské unii - Směrnice 2003/87/ES - Článek 3 písm. a) - Články 11 a 12 - Ukončení provozu zařízení - Vrácení nevyužitých povolenek - Období 2008-2012 - Neexistence náhrady škody - Struktura systému pro obchodování s povolenkami“)
 (2017/C 144/04)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour constitutionnelle
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA
 Žalovaný: État du Grand-duché de Luxembourg
 Výrok
 1)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 219/2009 ze dne 11. března musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátním právním předpisům, které příslušnému orgánu umožňují, aby požadoval vrácení, bez plné nebo částečné náhrady, nevyužitých povolenek, které byly bezdůvodně vydány provozovateli v důsledku toho, že tento provozovatel porušil povinnost včas uvědomit příslušný orgán o ukončení provozu zařízení.
 2)
 Povolenky vydané poté, co provozovatel ukončil provoz zařízení, ke kterému se tyto povolenky vztahovaly, aniž o tom předtím uvědomil příslušný orgán, nemohou být kvalifikovány jako „povolenky“ na emise ve smyslu čl. 3 písm. a) směrnice 2003/87.
 (1) Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


text:
 2.3.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 63/22
 Žaloba podaná dne 21. prosince 2012 — Royalton Overseas v. OHIM — SC Romarose Invest (KAISERHOFF)
 (Věc T-556/12)
 2013/C 63/44
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Royalton Overseas Ltd (Road Town, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: C. Năstase, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: SC Romarose Invest Srl (Bukurešť, Rumunsko)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 4. října 2012 ve věci R 2535/2011-1, které bylo oznámeno dne 22. října 2012.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Royalton Overseas.
 Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „KAISERHOFF“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 8 a 21 — zápis ochranné známky Společenství č. 9242066
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: SC Romarose Incest Srl
 Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis č. 110809 rumunské slovní ochranné známky „KAISERHOFF“ pro výrobky zařazené do tříd 11, 21 a 35
 Rozhodnutí námitkového oddělení: přijetí námitek
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení pravidla 50 potvrzeného pravidlem 20 odst. 7 nařízení č. 2868/95, jakož i čl. 76 odst. 1 a čl. 42 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009.


text:
 23.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 65/7
 Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Retten i Kolding, Civilretten – Dánsko) – FOA, jednající jménem Karstena Kaltofta v. Kommunernes Landsforening (KL), jednající jménem Billund Kommune
 (Věc C-354/13) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Propouštění - Důvod - Obezita zaměstnance - Obecná zásada zákazu diskriminace na základě obezity - Neexistence - Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Zákaz jakékoli diskriminace na základě zdravotního postižení - Existence ‚zdravotního postižení‘“)
 (2015/C 065/09)
 Jednací jazyk: dánština
 Předkládající soud
 Retten i Kolding, Civilretten
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: FOA, jednající jménem Karstena Kaltofta
 Žalovaný: Kommunernes Landsforening (KL), jednající jménem Billund Kommune
 Výrok
 1)
 Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že nezakotvuje obecnou zásadu zákazu diskriminace na základě obezity jako takové v zaměstnání a povolání.
 2)
 Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládána v tom smyslu, že obezita zaměstnance je „zdravotním postižením“ ve smyslu této směrnice, pokud tato obezita způsobuje omezení vyplývající především z dlouhodobých fyzických, duševních nebo psychických postižení, které v interakci s různými překážkami může bránit plnému a účinnému zapojení dotyčné osoby do profesního života na rovnoprávném základě s ostatními pracovníky. Je věcí vnitrostátního soudu posoudit, zda jsou ve věci v původním řízení tyto podmínky splněny.
 (1) Úř. věst. C 252, 31.8.2013.


text:
 10.11.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 269/29
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Francie) dne 8. srpna 2007 – Association national pour la protection des eaux et rivières – TOS v. Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
 (Věc C-381/07)
 (2007/C 269/50)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Conseil d'Etat
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Association national pour la protection des eaux et rivières – TOS
 Žalované: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
 Předběžné otázka
 Může být článek 6 směrnice 2006/11/ES [Evropského parlamentu a Rady] ze dne 15. února 2006 o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství (1) vykládán v tom smyslu, že umožňuje členským státům, jakmile podle tohoto článku zavedou programy za účelem snížení znečišťování vod, které obsahují normy enviromentální kvality, zavést deklaratorní režim pro nepatrně znečisťující zařízení s odvoláním na uvedené normy, a udělit správnímu orgánu právo bránit zahájení provozu nebo právo uložit dodržení mezních hodnot vypouštění, které jsou vlastní dotyčnému zařízení?
 (1) Úř. věst. L 64, s. 52.


text:
 12.5.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 138/36
 Žaloba podaná dne 27. února 2012 — ZZ v. Parlament
 (Věc F-24/12)
 2012/C 138/83
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: ZZ (zástupci: S. Rodrigues, A. Tymen a A. Blot, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Předmět a popis sporu
 Návrh na zrušení rozhodnutí přijaté předsedou Evropského parlamentu, kterým byla žalobkyně převedena na jiné pracovní místo v rámci téhož generálního ředitelství Parlamentu, a sice z pozice vedoucí odboru na pozici poradkyně ředitele blíže určeného ředitelství, a žádost o odškodnění za morální obtěžování.
 Návrhová žádání žalobkyně
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu ze dne 16. ledna 2012, kterým byl se zpětnou účinností od 1. ledna 2012 ukončen výkon funkcí žalobkyně na pozici vedoucí odboru „Rovnost a rozmanitost“ GŘ pro personál a kterým byla žalobkyně k témuž datu převedena na Ředitelství D téhož GŘ v pozici poradkyně, a jímž jí zároveň byl odňat nárok na příplatek za výkon funkce vedoucí odboru;
 —
 přiznal žalobkyni z titulu utrpěné újmy náhradu škody stanovené ex aequo et bono ve výši 50 000 eur;
 —
 uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.


text:
 10.7.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 179/18
 Žaloba podaná dne 17. května 2004 Danielem Van der Spree proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-182/04)
 (2004/C 179/35)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. května 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Danielem Van der Spree, s bydlištěm v Overijse (Belgie), zastoupeným Sébastienem Orlandim, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
 Žalobce navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil rozhodnutí, kterým se s konečnou platností vystavuje posudek o vývoji služby žalobce za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002;
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní tvrzení
 Na podporu své žaloby se žalobce na prvním místě dovolává porušení článků 26 a 43 služebního řádu, jakož i zvláštních opatření použitelných pro přechodné hodnocené období 2001-2002. Žalobce se rovněž dovolává porušení povinnosti uvést odůvodnění, nespojitosti mezi poznámkami a udělenými známkami, jakož i zjevného omylu v posouzení. Žalobce dále namítá porušení práv na obhajobu tím, že rozhodnutí bylo založeno na zprávě vnitřního auditu, se kterou žalobce nikdy nebyl seznámen, a na údajných hodnotících kritériích, o kterých žalobce tvrdí, že mu nebyla sdělena.


text:
 12.2.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 46/10
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Rubinstein a L’Oréal v. OHIM — Allergan (BOTOLIST a BOTOCYL)
 (Spojené věci T-345/08 a T-357/08) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranné známky Společenství BOTOLIST a BOTOCYL - Starší národní obrazové a slovní ochranné známky BOTOX - Relativní důvod pro zamítnutí - Poškození dobrého jména - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009) - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 73 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení č. 207/2009))
 2011/C 46/16
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Helena Rubinstein SNC (Paříž, Francie) (zástupci: A. von Mühlendahl a J. Pagenberg, advokáti) (věc T-345/08) a L’Oréal SA (Paříž) (zástupci: A. von Mühlendahl a J. Pagenberg, advokáti) (věc T-357/08)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Allergan, Inc. (Irvine, Kalifornie, Spojené státy)
 Předmět věci
 Ve věci T-345/08, žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 28. května 2008 (věc R 863/2007-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Allergan, Inc. a Helena Rubinstein SNC, a, ve věci T-357/08, žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 5. června 2008 (věc R 865/2007-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Allergan, Inc. a L’Oréal SA.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti Helena Rubinstein SNC se ukládá náhrada nákladů řízení ve věci T-345/08.
 3.
 Společnosti L’Oréal SA se ukládá náhrada nákladů řízení ve věci T-357/08.
 (1) Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


text:
 17.4.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 100/69
 Žaloba podaná dne 15. ledna 2010 — AB v. Evropská komise
 (Věc F-3/10)
 2010/C 100/100
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: AB (Brusel, Belgie) (zástupce: S. Pappas)
 Žalovaná: Evropská komise
 Předmět a popis sporu
 Zrušení rozhodnutí delegace Evropské komise v Laosu ze dne 4. února 2009, kterým bylo žalobci oznámeno, že jeho zaměstnanecká smlouva smluvního zaměstnance nebude obnovena, a rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv o žalobcově stížnosti.
 Návrhová žádání žalobce
 Žalobce navrhuje, aby Soud:
 —
 zrušil napadená rozhodnutí tak, aby byl žalobce znovu zaměstnán Generálním ředitelstvím RELEX nebo Evropskou službou pro vnější činnost, která bude zřízena od 1. dubna 2010;
 —
 uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


text:
 26.1.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 26/19
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 21. listopadu 2014 – Ukamaka Mary Jecinta Oruche a Nzubechukwu Emmanuel Oruche v. Spolková republika Německo
 (Věc C-527/14)
 (2015/C 026/22)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Verwaltungsgericht Berlin
 Účastníci původního řízení
 Žalobci: Ukamaka Mary Jecinta Oruche, Nzubechukwu Emmanuel Oruche
 Žalovaná: Spolková republika Německo
 Vedlejší účastníci řízení: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam, Emeka Emmanuel Mary Oruche
 Předběžná otázka
 Je třeba článek 7 odst. 2 první pododstavec směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny (1) vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která první vstup rodinného příslušníka osoby usilující o sloučení rodiny podmiňuje tím, aby rodinný příslušník před vstupem prokázal, že se dokáže jednoduchým způsobem dorozumět německy?
 (1) Úř. věst. L 251, s. 12; Zvl. vyd. 19/06, s. 224.


text:
 11.9.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 228/25
 Opravný prostředek podaný dne 25. června 2004 Michaelem Leightonem, Grahamem Frenchem a Johnem Neigerem proti usnesení vydanému dne 3. května 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-24/04, Michael Leighton, Graham French a John Neiger v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
 (Věc C-281/04 P)
 (2004/C 228/52)
 Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 25. června 2004 opravný prostředek podaný Michaelem Leightonem, Grahamem Frenchem a Johnem Neigerem, zastoupenými J.S. Barnettem, solicitorem-advokátem, proti usnesení vydanému dne 3. května 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-24/04, Michael Leighton, Graham French a John Neiger v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství.
 Účastníci řízení podávající opravný prostředek navrhují, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil usnesení,
 —
 vyhověl návrhu účastníků řízení podávajících opravný prostředek ve formě navrhovaného znění usnesení připojeného k podání opravného prostředku, podpůrně
 —
 vrátil věc Soudu prvního stupně; a v každém případě
 —
 uložil žalovaným náhradu nákladů řízení vzniklých účastníkům řízení podávajícím opravný prostředek.
 Právní důvody a hlavní tvrzení
 Účastníci řízení podávající opravný prostředek tvrdí, že usnesení Soudu prvního stupně by mělo být zrušeno z důvodu, že Soud prvního stupně procesně pochybil v tom, že jejich žalobu posuzoval jako žalobu podle článku 226 ES, zatímco se ve skutečnosti jednalo o žalobu podle článku 232 ES.


text:
 26.5.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 117/16
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 13. března 2007 – Firma A.O.B. Reuter & Co. v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 (Věc C-143/07)
 (2007/C 117/25)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Finanzgericht Hamburg
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Firma A.O.B. Reuter & Co.
 Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Předběžné otázky
 Ukládá se sankce pouze za nepravdivé údaje vývozce ve vývozním prohlášení podle čl. 11 odst. 1 nařízení (EHS) č. 3665/87 (1), nebo je předmětem sankce pouze nedodržení hmotněprávních podmínek nároku na náhradu?
 (1) Úř. věst. L 351, s. 1.


text:
 13.8.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 238/16
 Usnesení Tribunálu ze dne 27. června 2011 — Amecke Fruchtsaft v. OHIM — Uhse (69 Sex up)
 (Věc T-343/09) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
 2011/C 238/25
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Amecke Fruchtsaft GmbH & Co. KG (Menden, Německo) (zástupci: R. Kaase a J. C. Plate, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Schäffner, poté S. Schäffner a B. Schmidt, zmocněnci)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Beate Uhse Einzelhandels GmbH (Flensburg, Německo) (zástupce: W. Berlit, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. června 2009 (věc R 1728/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Beate Uhse Einzelhandels GmbH a společností Amecke Fruchtsaft GmbH & Co. KG.
 Výrok
 1)
 O žalobě již není třeba rozhodnout.
 2)
 Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


text:
 28.1.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 22/1
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (třetího senátu)
 ze dne 17. listopadu 2005
 ve věci C-90/03: Španělské království proti Radě Evropské unie (1)
 (Rybolov - Nařízení Rady (ES) č. 2792/1999 - Strukturální pomoc Společenství v odvětví rybolovu - Pravidla a podmínky - Podstatná formální vada - Porušení článku 254 ES)
 (2006/C 22/01)
 Jednací jazyk: španělština
 Ve věci C-90/03, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 28. února 2003, Španělské království (zmocněnkyně: N. Díaz Abad) podporované: Řeckou republikou (zmocněnci: V. Kontolaimos a G. Kanellopoulos), Francouzskou republikou (zmocněnci: G. de Bergues a A. Colomb) proti Radě Evropské unie (zmocněnci: J. Monteiro a F. Florindo Gijón) podporované: Komisí Evropských společenství (zmocněnci: T. van Rijn a S. Pardo Quintillán), Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, J. Malenovský, S. von Bahr (zpravodaj), A. Borg Barthet a U. Lõhmus, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 17. listopadu 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3.
 Francouzská republika, Řecká republika a Komise Evropských společenství ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 135, 7.6.2003.


text:
 6.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 70/19
 Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2017 – Solenis Technologies v. EUIPO (STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.)
 (Věc T-96/16) (1)
 („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS. - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2017/C 070/27)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Solenis Technologies LP (Wilmington, Spojené státy) (zástupkyně: A. Sanz Cerralbo, advokátka)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Fischer a A. Kusturovic, zmocněnci)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. prosince 2015 (věc R 613/2015-2) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS. jako ochranné známky Evropské unie
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Solenis Technologies LP se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 156, 2.5.2016.


text:
 1.12.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 431/12
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia (Itálie) dne 3. září 2014 — Fratelli De Pra SpA, SAIV SpA v. Agenzia Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli Belluno, Agenzia Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli Vicenza
 (Věc C-416/14)
 (2014/C 431/19)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelky: Fratelli De Pra SpA, SAIV SpA
 Odpůrci: Agenzia Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli Belluno, Agenzia Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli Vicenza
 Předběžné otázky
 1)
 Je s právem Společenství (směrnice 1999/5 (1), jakož i směrnice 2002/19 (2), 2002/20 (3), 2002/21 (4), 2002/22 (5)) slučitelná vnitrostátní právní úprava vztahující se na koncová zařízení pro službu pozemní mobilní rádiové komunikace vyplývající ze vzájemného spojení ustanovení:
 —
 článku 2 odst. 4 vládního nařízení s mocí zákona č. 4/2014, následně přeměněného na zákon č. 50/2014;
 —
 článku 160 legislativního nařízení č. 259/2003;
 —
 článku 21 sazebníku připojeného k nařízení prezidenta republiky č. 641/1972;
 která koncová zařízení staví na roveň rozhlasovým stanicím, s tím důsledkem, že uživatelům ukládá povinnost získat obecné oprávnění, jakož i vydání patřičné licence rozhlasové stanice, což vede k uložení poplatku.
 Je z tohoto důvodu s právem Společenství, se zvláštním odkazem na užívání koncových zařízení, slučitelný požadavek italského státu uložit uživatelům povinnost získat obecné oprávnění a licenci rozhlasové stanice, když jsou uvedení na trh, volný pohyb a uvedení do provozu koncových zařízení již plně upraveny právem Společenství (směrnice 1999/5), které povinnosti získat obecné oprávnění nebo licenci nestanoví.
 Obecné oprávnění a licence jsou stanoveny vnitrostátními právními předpisy:
 —
 bez ohledu na to, že obecné oprávnění je opatřením, jímž není dotčen uživatel koncového zařízení, ale pouze podniky, jejichž záměrem je zajišťování sítí a služeb elektronických komunikací (články 1, 2 a 3 autorizační směrnice 2002/20);
 —
 bez ohledu na to, že koncese se poskytuje v případě individuálních práv na užívání rádiových frekvencí a práv na užívání čísel, což jsou situace, které zjevně nesouvisí s užíváním koncových zařízení;
 —
 bez ohledu na to, že právní předpisy Společenství neupravují žádnou povinnost získat obecné oprávnění nebo vydání licence pro koncová zařízení;
 —
 bez ohledu na to, že článek 8 směrnice 1999/5 stanoví, že členské státy „nesmějí na svém území, zakazovat, omezovat nebo bránit uvedení přístrojů na trh nebo do provozu, jestliže jsou tyto přístroje opatřeny označením CE“;
 —
 bez ohledu na věcnou a právní rozdílnost a nesourodost mezi rozhlasovou stanicí a koncovými zařízeními pro služby pozemní mobilní rádiové komunikace?
 2)
 Je s právem Společenství (směrnice 1999/5 a směrnice 2002/20, zejména její článek 20) slučitelná vnitrostátní právní úprava vyplývající ze vzájemného spojení ustanovení:
 —
 článku 2 odst. 4 vládního nařízení s mocí zákona č. 4/2014, následně přeměněného na zákon č. 50/2014;
 —
 článku 160 legislativního nařízení č. 259/2003;
 —
 článku 21 sazebníku připojeného k nařízení prezidenta republiky č. 641/1972;
 —
 článku 3 ministerské vyhlášky č. 33/1990,
 na základě kterých
 —
 smlouva uvedená v článku 20 směrnice 2002/22 – uzavřená mezi provozovatelem a uživatelem s cílem upravit obchodní vztahy mezi spotřebiteli a konečnými uživateli s jedním nebo více podniky, které poskytují připojení a související služby – může mít „sama o sobě“ hodnotu dokladu nahrazujícího obecné oprávnění nebo licenci rozhlasové stanice, bez jakéhokoli zásahu, činnosti nebo kontroly ze strany veřejné správy.
 —
 smlouva musí obsahovat i údaj o druhu koncového zařízení a příslušném typovém schválení (které článek 8 směrnice 1999/5 nevyžaduje)?
 3)
 Je s výše uvedeným právem Společenství slučitelné spojení ustanovení čl. 2 odst. 4 vládního nařízení s mocí zákona č. 4/2014, následně přeměněného na zákon č. 50/2014, a článku 160 legislativního nařízení č. 259/2003, jakož i článku 21 sazebníku připojeného k nařízení prezidenta republiky č. 641/1972, které stanoví povinnost získat obecné oprávnění a následně licenci rozhlasové stanice pouze ve vztahu k určité kategorii uživatelů, a sice těm, kteří uzavřeli smlouvu formálně nazvanou předplatné, kdežto pro uživatele služeb elektronických komunikací není stanovena žádná povinnost získat obecné oprávnění nebo licenci pouze proto, že smlouva, kterou uzavřeli, má jiný název (= služba předplaceného kreditu nebo předplacené karty)?
 4)
 Brání článek 8 evropské směrnice 1999/5 vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava obsažená v čl. 2 odst. 4 vládního nařízení s mocí zákona č. 4/2014, následně přeměněného na zákon č. 50/2014, jakož i v článku 160 legislativního nařízení č. 259/2003, článku 21 sazebníku připojeného k nařízení prezidenta republiky č. 641/1972, které upravují:
 —
 správní činnost zaměřenou na vydání obecného oprávnění a licence rozhlasové stanice,
 —
 placení správního poplatku za vydání těchto aktů,
 protože jde o postupy, které mohou představovat omezení uvedení koncových zařízení do provozu, jejich užívání a volného pohybu?
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/5/ES ze dne 9. března 1999 o rádiových zařízeních a telekomunikačních koncových zařízeních a vzájemném uznávání jejich shody (Úř. věst. L 91, s. 10; Zvl. vyd. 13/23, s. 254).
 (2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 7; Zvl. vyd. 13/29, s. 323).
 (3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (Úř. věst. L 108, 24.04.2002, s. 21; Zvl. vyd. 13/29, s. 337).
 (4) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33; Zvl. vyd. 13/29, s. 349).
 (5) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367).


text:
 20.8.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 205/3
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (třetího senátu)
 ze dne 12. května 2005
 ve věci C-542/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Milupa GmbH & Co. KG (1)
 (Zemědělství - Vývozní náhrady - Zpracované zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha II Smlouvy o ES (nyní po změně příloha I ES) - Nepřesné prohlášení - Sankce)
 (2005/C 205/06)
 Jednací jazyk: němčina
 Ve věci C-542/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 18. listopadu 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 23. prosince 2003, v řízení Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Milupa GmbH & Co. KG, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas (zpravodaj), předseda senátu, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 12. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 Článek 7 odst. 1 první pododstavec druhou větu, čl. 7 odst. 2 první pododstavec a čl. 7 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 1222/94 ze dne 30. května 1994, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha II Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad, ve znění nařízení Komise (ES) č. 229/96 ze dne 7. února 1996, je třeba vykládat tak, že pokud vývozce v žádosti o náhradu prohlásil, že pro výrobu dotyčného zboží byl použit produkt postavený na roveň sušenému odstředěnému mléku uvedenému v příloze A (PG 2) na základě čl. 1 odst. 2 uvedeného nařízení, zatímco byl použit jiný produkt, který je rovněž postavený na roveň témuž sušenému odstředěnému mléku na základě téhož ustanovení, může si činit nárok na vývozní náhradu, případně opravenou v souladu s článkem 11 nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2945/94 ze dne 2. prosince 1994.
 (1) Úř. věst. 59, 6.3.2004