text:
 13.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 311/9
 Žaloba podaná dne 2. srpna 2012 — Evonik Degussa v. Komise
 (Věc T-341/12)
 2012/C 311/12
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evonik Degussa GmbH (Essen, Německo) (zástupci: C. Steinle, M. Holm-Hadulla a C. von Köckritz)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 na základě čl. 263 odst. 4 SFEU zrušil rozhodnutí Komise K(2012) 3534 final ze dne 24. května 2012 týkající se zamítnutí žádosti společnosti Evonik Degussa o důvěrné nakládání s údaji v rozhodnutí ve věci COMP/F/38.620 — Peroxid vodíku a perborát,
 —
 podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Soudu uložil Komisi náhradu nákladů řízení žalobkyně.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.
 1)
 První žalobní důvod vychází z porušení článku 8 mandátu úředníků pro slyšení (1) a z práva žalobkyně na řádnou správu a práva být vyslechnut.
 Na tomto místě uplatňuje žalobkyně argument, že úředník pro slyšení nepřezkoumal její zásadní námitky proti zveřejnění. Tím překročil rozsah svých pravomocí a povinností a porušil článek 8 mandátu. Vzhledem k tomu, že úředník pro slyšení ani jiný orgán Komise nezohlednili žalobkyní přednesené zásadní námitky proti plánovanému zveřejnění, zastává žalobkyně stanovisko, že Komise opomenula přezkoumat veškeré relevantní aspekty jednotlivého případu. Tím Komise porušila zásadu řádné správy a účinného práva být vyslechnut (čl. 41 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie).
 2)
 Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění.
 V tomto ohledu se uvádí, že napadené rozhodnutí neobsahuje odůvodnění ve vztahu k námitkám předneseným žalobkyní proti zveřejnění rozšířeného znění rozhodnutí. Totéž platí pro odůvodnění Komise a pro veřejný zájem na zveřejnění rozšířeného znění téměř pět let po vydání původního znění, které nebylo důvěrné.
 3)
 Třetí žalobní důvod vychází z nesprávného skutkového a právního posouzení porušení služebního tajemství podle článku 339 SFEU a článku 8 EÚLP jakož i z důvodu nerespektování důvěrnosti informací, které mají být zveřejněny.
 —
 Žalobkyně v rámci tohoto žalobního důvodu tvrdí, že části, jejichž zveřejnění plánuje Komise v rozšířeném nedůvěrném znění rozhodnutí, jsou chráněny služebním tajemstvím a zčásti obsahují i obchodní tajemství. Zveřejnění těchto informací na internetu porušuje práva žalobkyně na zachování služebního tajemství.
 —
 Dále žalobkyně uvádí, že plánované zveřejnění informací poskytnutých korunními svědky spadá do působnosti čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 (2) a že nařízení ES č. 1/2003 (3) a právní úprava shovívavosti (4) obsahují zvláštní pravidla přístupu k takovým informacím, které byly poskytnuty korunními svědky. Podle názoru žalobkyně tudíž existuje v souladu s judikaturou Evropského soudního dvora (rozsudky Soudního dvora ze dne 29. července 2010, Komise v. Technische Glaswerke Ilmenau, C-139/07 P, Sb. rozh. I-5885, a ze dne 28. června 2012, Komise v. Éditions Odile Jacob, C-404/10 P, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) předpoklad, že zveřejnění těchto informací porušuje obchodní zájmy žalobkyně, jakož i účel vyšetřovací činnosti Komise. Zvláštní veřejný zájem na zveřejnění těchto informací je tudíž třeba prokázat zvlášť. Vzhledem k tomu, že to podle žalobkyně vyšetřovatel opomenul, dopustil se zjevně nesprávného posouzení.
 4)
 Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení legitimního očekávání a zásady právní jistoty
 Žalobkyně na tomto místě uplatňuje argument, že Komise porušila zamítnutím žádosti o důvěrné zpracování a rozhodnutím zveřejnit sporné znění rozhodnutí zásadu legitimního očekávání. Žalobkyně se od okamžiku podání své žádosti o shovívavost spoléhala na důvěrnost poskytnutých informací. Své očekávání opírá o sdělení o shovívavosti a o ustálenou praxi Komise a zastává názor, že toto očekávání je hodné ochrany. Porušení zásady ochrany legitimního očekávání vyplývá krom toho z okolnosti, že Komise již v roce 2007 zveřejnila konečné nedůvěrné znění rozhodnutí a akceptovala v něm požadavky žalobkyně na začernění. Žalobkyně uvádí, že pro dodatečnou změnu tohoto rozhodnutí neexistuje právní základ ani věcné důvody.
 5)
 Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady omezení účelu
 V rámci tohoto žalobního důvodu žalobkyně uplatňuje argument, že použití informací poskytnutých korunními svědky k informování veřejnosti porušuje účelovou vázanost těchto informací stanovenou v čl. 28 odst. 1 nařízení č. 1/2003 a v bodě 43 oznámení Komise o pravidlech pro přístup do spisu (5). To platí zejména tehdy, jestliže se k uvedenému použití dojde více než šest let po skončení správního řízení.
 (1) Rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (Úř. věst. L 275, s. 29).
 (2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).
 (3) Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích (101) a (102) (SFEU) (Úř. věst. L 1, s. 1).
 (4) Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002, C 45, s. 3).
 (5) Oznámení Komise o pravidlech pro přístup do spisu Komise v případech podle článků 81 (ES) a 82 (ES), článků 53, 54 a 57 Dohody o EHP a nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (Úř. věst. 2005, C 325, s. 7).


text:
 4.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 32/18
 Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2011 — Lucembursko v. Komise
 (Věc T-232/08) (1)
 (EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Opatření na rozvoj venkova - „Znevýhodněné oblasti“ a „agro-enviromentální“ opatření - Vnitrostátní systémy správy, kontroly a sankcí - Paušální finanční oprava)
 2012/C 32/32
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Lucemburské velkovévodství (zástupci: F. Probst, zmocněnkyně, ve spolupráci s M. Theisenem a K. Spitz, advokáty)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně T. van Rijn, poté F. Clotuche-Duvieusart a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2008/21/ES ze dne 8. dubna 2008, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (Úř. věst. L 109, s. 35).
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Lucemburské velkovévodství ponese náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 209, 15.8.2008.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 5.7.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 171/32
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. května 2008 – Ott a další v. Komise
 (Věc T-250/06 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Incidenční kasační opravný prostředek - Přípustnost - Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Období povýšení 2004 - Přidělení prioritních bodů - Obecná prováděcí ustanovení článku 45 služebního řádu - Námitka nepřípustnosti - Nahrazení odůvodnění - Kasační opravný prostředek zčásti neopodstatněný a zčásti opodstatněný - Spor, o kterém může být rozhodnuto - Zamítnutí návrhu“)
 (2008/C 171/57)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Martial Ott (Oberanven, Lucembursko), Fernando Lopez Tola (Lucemburk, Lucembursko) a Francis Weiler (Itzig, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a D. Martin, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 30. června 2006, Ott a další v. Komise (F-87/05, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí) a směřující ke zrušení tohoto usnesení
 Výrok rozsudku
 1)
 Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 30. června 2006, Ott a další v. Komise (F-87/05) se zrušuje v rozsahu, ve kterém v něm tento soud zamítá návrh v rozsahu, ve kterém byl podán Francisem Weilerem.
 2)
 Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.
 3)
 Incidenční kasační opravný prostředek se zamítá.
 4)
 Návrh podaný k Soudu pro veřejnou službu pod značkou F-87/05 se zamítá v rozsahu, ve kterém byl podán F. Weilerem.
 5)
 Martial Ott, Fernando Lopez Tola a Francis Weiler ponesou vlastní náklady řízení týkající se řízení v tomto stupni a ukládá se jim náhrada čtyř pětin nákladů řízení vynaložených Komisí. Komise ponese jednu pětinu vlastních nákladů řízení týkajících se řízení v tomto stupni.
 6)
 Francis Weiler a Komise ponesou vlastní náklady řízení týkající se řízení před Soudem pro veřejnou službu.
 (1) Úř. věst. C 281, 18.11.2006.


text:
 20.6.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 141/36
 Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. března 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Liège — Belgie) — Real Madrid Football Club, Zinedine Zidane, David Beckham, Raul Gonzalez Blanco, Ronaldo Luiz Nazario de Lima, Luis Filipe Madeira Caeiro, Futebol Club Do Porto S.A.D., Victor Baia, Ricardo Costa, Diego Ribas Da Cunha, P.S.V. N.V., Imari BV, Juventus Football Club SPA v. Sporting Exchange Ltd, William Hill Credit Limited, Victor Chandler (International) Ltd, BWIN International Ltd (Betandwin), Ladbrokes Betting and Gaming Ltd, Ladbroke Belgium S.A., Internet Opportunity Entertainment Ltd, Global Entertainment Ltd
 (Věc C-584/08) (1)
 2009/C 141/73
 Jednací jazyk: francouzština
 Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
 (1) Úř. věst. C 55, 7.3.2009


text:
 6.11.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 301/56
 Žaloba podaná dne 13. září 2010 — Bottega Veneta International v. OHIM (Tvar kabelky)
 (Věc T-409/10)
 ()
 2010/C 301/89
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Bottega Veneta International Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletko, E. Gavuzzi, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. června 2010 v řízení R 1247/2009-1;
 —
 uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Ochranná známka představovaná rozlišovacím trojrozměrným označením známým jako kabelka „veneta“ (přihláška k zápisu ochranné známky č. 6632608) pro zboží spadající do třídy 18 („tašky a kabelky“).
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky k zápisu.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 9 odst. 3 písm. a) nařízení č. 2868/95 a čl. 7 odst. 1 pís. b) a odst. 3 nařízení č. 207/2009.


text:
 30.8.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 223/16
 Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku – Polská republika) – Dariusz Krawczyński v. Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
 (Věc C-426/07) (1)
 (Vnitrostátní zdanění - Daně z automobilů - Spotřební daň - Ojetá vozidla - Dovoz)
 (2008/C 223/26)
 Jednací jazyk: polština
 Předkládající soud
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Dariusz Krawczyński
 Žalovaný: Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku – Výklad čl. 90 ES a čl. 33 odst. 1 směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Vnitrostátní právní úprava zavádějící spotřební daň, jíž jsou zatíženy všechny prodeje soukromých vozidel před jejich prvním přihlášením k registraci v tuzemsku
 Výrok
 1)
 Článek 33 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 91/680/EHS ze dne 16. prosince 1991, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové spotřební dani, jako je spotřební daň stanovená v Polsku zákonem o spotřební dani (ustawa o podatku akcyzowym) ze dne 23. ledna 2004, jíž jsou zatíženy všechny prodeje automobilů před jejich prvním přihlášením k registraci v tuzemsku.
 2)
 Článek 90 první pododstavec ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové spotřební dani, jako je daň ve věci v původním řízení, v rozsahu, v němž její výše zatěžující prodej ojetých vozidel dovezených z jiného členského státu před jejich první registrací přesahuje zůstatkovou výši této daně zahrnutou v prodejní hodnotě podobných vozidel, zaregistrovaných předtím v členském státě, který tuto daň stanovil. Předkládajícímu soudu přísluší, aby přezkoumal, zda právní úprava, o kterou se jedná v původním řízení, a zejména použití článku 7 vyhlášky ministra financí o snížení sazeb spotřební daně (rozporządzenie Ministra Finansów w sprawie obniżenia stawek podatku akcyzowego) ze dne 22. dubna 2004, má takovýto důsledek.
 (1) Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


text:
 14.8.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 221/5
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. června 2010 — Lafarge SA v. Evropská komise, Rada Evropské unie
 (Věc C-413/08 P) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Kartelová dohoda - Sádrokartonové desky - Zkreslení důkazů - Důkazní břemeno - Nedostatek odůvodnění - Nařízení č. 17 - Článek 15 odst. 2 - Sankce - Opakování protiprávního jednání - Fáze, ve které se zohledňuje odrazující účinek pokuty)
 2010/C 221/07
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Lafarge SA (zástupci: A. Winckler, F. Brunet, E. Paroche, H. Kanellopoulos a C. Medina, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a N. von Lingen, zmocněnci), Rada Evropské unie
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 8. července 2008, Lafarge SA v. Komise (T-54/03), jímž Soud zamítl žalobu navrhovatelky směřující ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 27. listopadu 2002, kterým jí byla uložena pokuta podle článku 81 Smlouvy o ES — Kartel spočívající ve stanovování cen sádrokartonových desek — Porušení povinnosti uvést odůvodnění a předpisů o důkazním břemenu — Porušení zásad rovného zacházení a proporcionality, co se týče výpočtu částky pokuty — Pojem „opakování protiprávního jednání“
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Společnosti Lafarge SA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 327, 20.12.2008.


text:
 30.1.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 24/44
 Žaloba podaná dne 2. prosince 2009 (fax ze dne 30. listopadu 2009) — Komise Evropských společenství v. Italská republika
 (Věc C-496/09)
 2010/C 24/77
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Pignataro a E. Righini, zmocněnci)
 Žalovaná: Italská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Italská republika tím, že nepřijala všechna opatření nezbytná pro dosažení souladu s rozsudkem Soudního dvora Evropských společenství ze dne 1. dubna 2004 ve věci C-99/02 týkající se navrácení příjemci podpor, které byly ve smyslu rozhodnutí Komise 2000/128/ES (1) ze dne 11. května 1999 o režimu podpor poskytnutých Itálií na zásahy ve prospěch zaměstnanosti shledány protiprávními a neslučitelnými se společným trhem, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedeného rozhodnutí a z čl. 228 odst. 1 ES;
 —
 nařídit Italské republice, aby zaplatila Komisi denní penále ve výši 285 696 eur z důvodu opožděného výkonu rozsudku ve věci C-99/02 týkajícího se rozhodnutí 2000/128/ES ode dne, v němž bude vyhlášen rozsudek v projednávané věci do dne, v němž bude vykonán rozsudek ve věci C-99/02;
 —
 nařídit Italské republice, aby zaplatila Komisi paušální částku ve výši rovnající se násobku denní částky ve výši 31 744 eur počtem dnů, kdy přetrvává porušení rozhodnutí 2000/128/ES, ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci;
 —
 uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Italská republika nepřijala všechna opatření nezbytná pro navrácení podpor, které byly prohlášeny za protiprávní a neslučitelné rozhodnutím, neboť v červnu 2009 bylo navráceno pouze 52 088 600,60 eur vzhledem k celkové částce, která má být navrácena ve výši 281 525 686,79. Italská republika uznává, že částka, která má být ještě navrácena, se rovná 229 437 086,19 eur. Italská republika tedy nepřijala všechna opatření nezbytná pro dosažení souladu s rozhodnutím, jak je požadováno rozsudkem ve věci C-99/02.
 (1) Úř. věst. L 42, s. 1.


text:
 21.7.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 217/25
 Žaloba podaná dne 14. května 2012 — Shark v. OHIM — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)
 (Věc T-217/12)
 2012/C 217/54
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Shark AG (Innsbruck, Rakousko) (zástupci: D. Campbell, Barrister, a P. Strickland, Solicitor)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Monster Energy Company (Corona, Spojené státy americké)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. března 2012 ve věci R 360/2011-1 a
 —
 uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a další účastnici řízení před odvolacím senátem, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaloženém žalobkyní.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „UNLEASH THE BEAST!“ pro výrobky zařazené do třídy 32 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 5093174
 Majitelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně
 Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka Společenství „BRING OUT THE BEAST“ zapsaná pod číslem 2729366 pro výrobky zařazené do třídy 32, obrazová ochranná známka Společenství „COOL BITE BRING OUT THE BEAST“ zapsaná pod číslem 2730133 pro výrobky zařazené do třídy 32
 Rozhodnutí zrušovacího oddělení: prohlášení neplatnosti zpochybněné ochranné známky Společenství
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 57 odst. 2 nařízení Rady č. 207/2009.


text:
 30.5.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 191/19
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Mons (Belgie) dne 25. března 2016 – Miguel José Moreno Osacar v. Ryanair Ltd
 (Věc C-169/16)
 (2016/C 191/23)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour du travail de Mons
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatel: Miguel José Moreno Osacar
 Odpůrkyně: Ryanair Ltd
 Předběžné otázky
 Lze, s ohledem na:
 —
 požadavky předvídatelnosti řešení a právní jistoty, které vedly k přijetí pravidel v oblasti soudní příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, jak je stanoví Úmluva o příslušnosti a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 27. září 1968 (Úř. věst. 1972, L 299, s. 32), ve znění úmluvy ze dne 29. listopadu 1996 o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království (Úř. věst. 1997, 915, s. 1), označované jako „Bruselská úmluva“, jakož i nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1) (viz zejména rozsudek ze dne 19. července 2012, Mahamdia, C-154/11, body 44 a 46),
 —
 zvláštnosti související s odvětvím evropského letového provozu, v jehož rámci posádky leteckých společností se sídlem v některém státě Unie každodenně přelétávají nad územím Evropské unie z mateřského letiště, které může být stejně jako v projednávaném případě umístěno v jiném státě Unie,
 —
 vlastní specifika projednávaného případu, jež jsou uvedena v odůvodnění tohoto rozsudku,
 —
 hraniční určovatel dovozený z pojmu „mateřské letiště“ [tak jak jej definuje příloha III nařízení (EHS) č. 3922/91], který užívá nařízení (ES) č. 883/2004 k určení právních předpisů v oblasti sociálního zabezpečení, jež se použijí u členů letové posádky a posádky palubních průvodčích od 28. června 2012,
 —
 výklad odvozený z judikatury Soudního dvora Evropské unie dle rozsudků uvedených v odůvodnění tohoto rozhodnutí,
 pojem „obvyklé místo plnění pracovní smlouvy“ stanovený v čl. 19 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000, vykládat jako srovnatelný s pojmem „mateřské letiště“, jež je v příloze III nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 definováno jako „místo, které provozovatel určí členu posádky, v němž člen posádky obvykle začíná a končí dobu služby nebo sérii dob služby a v němž provozovatel za normálních okolností není odpovědný za ubytování dotyčného člena posádky“, a to za účelem určení smluvního státu (a tudíž příslušnosti jeho soudů), na jehož území zaměstnanec obvykle vykonává svou práci, jedná-li se o zaměstnance, který pracuje jako člen posádky ve společnosti podléhající právu některé ze zemí Unie, jež provozuje mezinárodní leteckou přepravu osob na celém území Evropské unie, pokud tento hraniční určovatel odvozený z „mateřského letiště“, které je chápáno jako „skutečné středisko pracovněprávního vztahu“ v tom smyslu, že zaměstnanec systematicky na takovém místě začíná a končí svůj pracovní den a organizuje si zde každodenně svou práci, a v jehož blízkosti se po dobu trvání smluvního vztahu skutečně usadil, má současně nejužší vazbu s určitým smluvním státem a poskytuje nejpřiměřenější ochranu slabší straně smluvního vztahu?


text:
 15.7.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 165/28
 Žaloba podaná dne 12. května 2006 – Gorostiaga Atxalandabaso v. Parlament
 (Věc T-132/06)
 (2006/C 165/56)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (Saint Pierre-d'Irube, Francie) (zástupce: D. Rouget, advokát)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Návrhové žádání žalobce:
 —
 zrušit sporné rozhodnutí generálního tajemníka ze dne 22. března 2006;
 —
 uložit žalovanému náhradu vlastních nákladů řízení, jakož i nákladů vynaložených žalobcem.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dne 22. prosince 2005 vydal Soud prvního stupně Evropských společenství v rámci řízení o žalobě podané žalobcem, bývalým evropským poslancem, rozsudek (věc T-146/04, Koldo Gorostiaga Atxalandabaso v. Parlement (1)), kterým zrušil z důvodu vad řízení rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 24. února 2004 týkající se navrácení částek, které byly žalobci vyplaceny z titulu parlamentních náhrad a příspěvků, neboť stanoví, že navrácení částky, které měl žalobce uhradit, bude provedeno vyrovnáním. Žaloba byla ve zbývající části zamítnuta. V návaznosti na tento rozsudek přijal generální tajemník Parlamentu dne 22. března 2006 nové rozhodnutí o navrácení částek vyplacených žalobci vyrovnáním. Jedná se o napadené rozhodnutí.
 Žalobce se na podporu své žaloby dovolává zaprvé žalobního důvodu vycházejícího z porušení zásady věci rozsouzené, neboť postup, jakým bylo přijato napadené rozhodnutí, není podle něj v souladu s rozsudkem Soudu ze dne 22. prosince 2005. Druhý žalobní důvod vychází z údajného porušení Pravidel týkajících se náhrad a příspěvků evropských poslanců, zejména jejich čl. 27 odst. 3 a 4. Žalobce se krom toho dovolává existence vyšší moci, spočívající v nemožnosti přístupu k účetnictví, jakož i v odmítnutí orgánů jednoho ze členských států navrátit částku, která byla uhrazena při jiném řízení. Žalobce se dovolává rovněž porušení podstatných formálních náležitostí, neboť při přijímání napadeného rozhodnutí nedošlo k řádnému projednání. Žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásady objektivity, nestrannosti, rovnosti a zákazu diskriminace. Dále se dovolává žalobních důvodů vycházejících z porušení povinnosti uvést odůvodnění, jakož i nedodržení pravidel ohledně oznamování rozhodnutí orgány při porušení Kodexu řádného správního postupu. Žalobce se nakonec na podporu své žaloby dovolává žalobního důvodu vycházejícího ze zneužití pravomoci a z nesprávného posouzení skutkových okolností.
 (1) Dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.


text:
 23.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 288/35
 Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2010 — Wilfer v. OHIM (Zobrazení hlavy kytary)
 (Věc T-458/08) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství zobrazující hlavu kytary ve stříbrné, šedé a hnědé barvě - Absolutní důvod zamítnutí - Neexistence rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Zkoumání skutečností z úřední povinnosti - Článek 74 odst. 1 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009) - Povinnost odůvodnění - Článek 73 první věta nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 první věta nařízení č. 207/2009) - Rovné zacházení)
 (2010/C 288/67)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Hans-Peter Wilfer (Markeneukirchen, Německo) (zástupce: A. Kockläuner, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. července 2008 (věc R 78/2007-4) týkajícímu se zápisu obrazového označení zobrazujícího hlavu kytary ve stříbrné, šedé a hnědé barvě jako ochranné známky Společenství
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Hans-Peteru Wilferovi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 6, 10.1.2008.


text:
 27.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 95/3
 Kasační opravný prostředek podaný dne 6. srpna 2016 společností Staywell Hospitality Group Pty Ltd proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 2. června 2016 ve věcech T-510/14 a T-536/14, STAYWELL HOSPITALITY GROUP a SHERATON INTERNATIONAL IP v. EUIPO — SHERATON INTERNATIONAL IP a STAYWELL HOSPITALITY GROUP (PARK REGIS)
 (Věc C-440/16 P)
 (2017/C 095/07)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (zástupce: D. Farnsworth, solicitor)
 Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Sheraton International IP LLC
 Usnesením ze dne 12. ledna 2017 Soudní dvůr (devátý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


text:
 30.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 398/48
 Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2015 – CBM v. OHIM – Aeronautica Militare (TRECOLORE)
 (Věc T-228/14) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TRECOLORE - Starší slovní a obrazové ochranné známky Společenství a starší slovní a obrazové národní ochranné známky FRECCE TRICOLORI - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2015/C 398/60)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: CBM Creative Brands Marken GmbH (Curych, Švýcarsko) (zástupci: U. Lüken, M. Grundmann a N. Kerger, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Řím, Itálie)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 29. ledna 2014 (věc R 594/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Aeronautica Militare Stato Maggiore a společností CBM Creative Brands Marken GmbH
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 CBM Creative Brands Marken GmbH ponese náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 245, 28.7.2014.


text:
 17.6.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 143/20
 Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. dubna 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
 (Věc C-180/05) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/100/EHS - Práva v oblasti duševního vlastnictví související s autorským právem - Právo na veřejné půjčování - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
 (2006/C 143/35)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: W. Wils, zmocněnec)
 Žalovaný: Lucemburské velkovévodství (zástupce: S. Schreiner, zmocněnec)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 1 a 5 směrnice Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem (Úř. věst. L 346, s. 61; Zvl. vyd. 17/01, s. 120)
 Výrok
 1)
 Lucemburské velkovévodství tím, že neuplatnilo ustanovení týkající se práva na veřejné půjčování stanovená směrnicí Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem, nesplnilo povinnosti, které po něj vyplývají z článků 1 a 5 této směrnice.
 2)
 Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 171, 9.7.2005.


text:
 7.2.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 32/18
 Žaloba podaná dne 21. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
 (Věc C-509/08)
 (2009/C 32/29)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Sénéchal a I. Hadjiyiannis, zmocněnci)
 Žalované: Lucemburské velkovévodství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/108/ES ze dne 15. prosince 2004 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se elektromagnetické kompatibility a o zrušení směrnice 89/336/EHS (1), a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice;
 —
 uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta k provedení směrnice 2004/108/ES uplynula dne 20. ledna 2007. Ke dni podání této žaloby přitom žalovaná doposud nepřijala nezbytná opatření k dosažení souladu se směrnicí, nebo o nich v každém případě Komisi neuvědomila.
 (1) Úř. věst. L 390, s. 24.


text:
 27.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 331/11
 Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Cido Grupa SIA v. Valsts ieņēmumu dienests
 (Věc C-471/11) (1)
 (Přistoupení nových členských států - Přechodná opatření - Zemědělské produkty - Cukr - Nařízení (ES) č. 60/2004 - Sazba a základ poplatku za přebytečné zásoby)
 (2012/C 331/16)
 Jednací jazyk: lotyština
 Předkládající soud
 Augstākās tiesas Senāts
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Cido Grupa SIA
 Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Augstākās tiesas Senāts — Výklad čl. 4 bodu 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 60/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se stanoví přechodná opatření v odvětví cukru z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (Úř. věst. L 9, s. 8; Zvl. vyd. 03/42, s. 125) — Výpočet poplatku z přebytečných zásob cukru držených hospodářskými subjekty — Pojmy „příslušné množství“ a „dotyčný produkt“ v případě cukrového sirupu
 Výrok
 Článek 6 odst. 3 třetí pododstavec nařízení Komise (ES) č. 60/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se stanoví přechodná opatření v odvětví cukru z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1667/2005 ze dne 13. října 2005, musí být vykládán v tom smyslu, že základem poplatku za přebytečné zásoby cukrového sirupu (kód KN 2106 90 59) je množství bílého cukru (kód KN 1701 99 10), které se skutečně nachází v tomto produktu, a jeho sazbou je sazba dovozního cla použitelná pro bílý cukr zvýšená o 1,21 eur/100 kg.
 (1) Úř. věst. C 331, 12.11.2011.


text:
 13.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 108/36
 Žaloba podaná dne 13. února 2013 — Walcher Meßtechnik v. OHIM (HIPERDRIVE)
 (Věc T-95/13)
 2013/C 108/85
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Walcher Meßtechnik GmbH (Kirchzarten, Německo) (zástupce: S. Walter, Rechtsanwalt)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. prosince 2012 ve věci R 1779/2012-1;
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení včetně nákladů vzniklých v průběhu odvolacího řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „HIPERDRIVE“ pro výrobky zařazené do tříd 7 a 9
 Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody:
 —
 porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009
 —
 porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


text:
 5.10.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 328/34
 Žaloba podaná dne 17. srpna 2015 – GGP Italy v. Komise
 (Věc T-474/15)
 (2015/C 328/31)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) (Castelfranco Veneto, Itálie) (zástupci: A. Villani, L. D'Amario a M. Caccialanza, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/902 ze dne 10. června 2015, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. června 2015;
 —
 přijal jakákoli další opatření, která bude považovat za nezbytná;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená žaloba směřuje ke zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/902 ze dne 10. června 2015, v němž Komise rozhodla, že omezující opatření, které přijalo Lotyšsko v souladu s článkem 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ohledně sekačky na trávu vyráběné žalobkyní, bylo oprávněné.
 Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z porušení článku 20 směrnice 2006/42/ES, jenž stanoví, že každé omezující opatření přijaté na základě této směrnice „musí být přesně odůvodněno“ a „oznámí se co nejdříve dotčené straně, společně s informacemi o právních opravných prostředcích, které jsou jí k dispozici podle platných právních předpisů daného členského státu, a o lhůtách, kterým tyto opravné prostředky podléhají“.
 —
 Žalobkyně si v tomto ohledu stěžuje, že jí omezující opatření, jež proti ní přijaly lotyšské orgány, nebylo nikdy oznámeno, a napadené rozhodnutí tedy považovalo za oprávněné opatření, které vážně ohrozilo její právo na obranu, jelikož bylo přijato po ukončení řízení, které neproběhlo řádně a bylo stiženo řadou zejména formálních nedostatků.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z porušení pravidel směrnice 2006/42/ES upravující povinnost zajistit splnění základních požadavků na bezpečnost (čl. 5 odst. 1), volný pohyb strojních zařízení (čl. 6 odst. 1), předpoklad shody s harmonizovanými normami (článek 7) a ochranné řízení, jež může zahájit každý členský stát (článek 11).
 —
 Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise nesprávně posoudila omezující opatření přijaté Lotyšskem jako oprávněné. Lotyšské orgány tvrdily, že sekačka na trávu Stiga Collector 35 EL C350 297 352 654/S13 údajně nesplňuje požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost uvedené v příloze I směrnice 2006/42/ES z důvodu, že strojní zařízení nesplňuje požadavky harmonizované normy EN 60335-2-77:2010. V době, kdy bylo dotčené strojní zařízení žalobkyní vyrobeno a uvedeno na trh, tato přísnější norma EN 60335-2-77:2010 ještě nebyla závazná jako jediná norma, která splňuje předpoklad shody s požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost, a v průběhu přechodného období, stanoveného touto normou, zůstala nadále v platnosti předchozí norma EN 60335-2-77:2006, s níž bylo dotčené strojní zařízení v souladu.


text:
 6.10.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 351/28
 Žaloba podaná dne 18. srpna 2014 – Wm. Wrigley Jr. v. OHIM (Koule)
 (Věc T-625/14)
 2014/C 351/37
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Spojené státy) (zástupci: M. Kinkeldey, S. Brandstätter a C. Schmitt, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. června 2014 ve věci R 168/2014-5
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka s vyobrazením koule pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 21 a 30 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 1 1 7 37 541
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 29.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 78/26
 Žaloba podaná dne 18. prosince 2015 – Guccio Gucci v. OHIM – Guess? IP Holder (znázornění čtyř propletených písmen G)
 (Věc T-753/15)
 (2016/C 078/37)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Guccio Gucci SpA (Florencie, Itálie) (zástupci: P. Roncaglia, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Spojené státy americké)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Přihlašovatel sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem
 Sporná ochranná známka: mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie pro obrazovou ochrannou známku znázorňující čtyři propletená písmena G – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 090 048
 Řízení před OHIM: námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. října 2015 ve věci R 1703/2014-4.
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v tomto řízení.
 —
 uložil společnosti Guess náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem OHIM.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 5 a článku 75 nařízení 207/2009.


text:
 29.3.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 79/37
 Žaloba podaná dne 6. prosince 2007 – Nijs v. Účetní dvůr
 (Věc F-136/07)
 (2008/C 79/71)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Bart Nijs (Aalst, Belgie) (zástupce: F. Rollinger, advokát)
 Žalovaný: Účetní dvůr
 Předmět a popis sporu
 Zrušení jednak rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 5. září 2007 o zařazení žalobce na základě disciplinárního řízení do nižší platové třídy AD 9 platového stupně 5, a jednak rozhodnutí o zproštění jeho funkcí, zahájení správního šetření vůči jeho osobě a jeho nepovýšení do platové třídy AD 11 v roce 2007. Žádost o náhradu morální a materiální újmy
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit výslovné rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 5. září 2007 o zařazení žalobce do nižší platové třídy AD 9 platového stupně 5 na základě disciplinárního řízení zahájeného dne 27. září 2006;
 —
 zrušit související a navazující rozhodnutí, zejména rozhodnutí ze dne 26. září 2006 o zproštění žalobce jeho funkcí, rozhodnutí ze dne 27. září 2007 zahájení správního šetření vůči jeho osobě a rozhodnutí o jeho nepovýšení do platové třídy AD 11 v roce 2007;
 —
 zrušit rozhodnutí omezené schůze Účetního dvora ze dne 8. března 2007 o obnovení mandátu Michela Hervého ode dne 1. července 2007 na období šesti let;
 —
 uložit Účetnímu dvoru zaplatit žalobci částku 10 000 eur jako náhradu morální újmy utrpěné v průběhu disciplinárního řízení a po jeho skončení, jakož i jako náhradu majetkové újmy tvořené rozdílem mezi platem pobíraným žalobcem od data vstupu posledních rozhodnutí o povýšení v účinnost a platem, na který by měl žalobce nárok v případě povýšení k tomuto datu;
 —
 uložit Účetnímu dvoru náhradu nákladů řízení.


text:
 12.8.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 190/25
 Žaloba podaná dne 20. června 2006 – Adobe v. OHIM (FLEX)
 (Věc T-158/06)
 (2006/C 190/45)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Adobe Systems Inc. (San Jose, USA) (zástupce: M. Graf, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. dubna 2006 ve věci R 1430/2005-2 Adobe Systems Incorporated v. OHIM (Flex) v rozsahu, v jakém zamítá odvolání pro jiné zboží než „počítačový hardware; počítačové periferní zařízení a zařízení pro zpracování dat“ ve třídě 9 a služby uvedené v přihlášce do třídy 42.
 —
 uložit Úřadu náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů řízení žalovaného.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka FLEX pro zboží a služby ve třídách 9, 38 a 42 – přihláška č. 3 795 011
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 40/94 a nezohlednění předchozích vnitrostátních zápisů.


text:
 15.5.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 151/19
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) dne 13. února 2017 – SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu v. Ministerul Economiei, Ministerul Energiei a Ministerul Finanțelor Publice
 (Věc C-76/17)
 (2017/C 151/24)
 Jednací jazyk: rumunština
 Předkládající soud
 Înalta Curte de Casație și Justiție
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelky: SC Petrotel-Lukoil SA a Maria Magdalena Georgescu
 Odpůrci: Ministerul Economiei, Ministerul Energiei a Ministerul Finanțelor Publice
 Předběžné otázky
 1)
 Brání ustanovení článku 30 SFEU výkladu ve smyslu, že pokud poplatník ve skutečnosti zaplatil poplatek s rovnocenným účinkem, může požádat o vrácení částek zaplacených v této souvislosti, i když mechanismus placení poplatku byl vnitrostátními právními předpisy koncipován takovým způsobem, že se poplatek přenáší na evropského spotřebitele?
 2)
 Je vrácení částek vybraných v souvislosti s poplatkem s rovnocenným účinkem, pokud tyto částky byly ve skutečnosti zaplaceny poplatníkem (avšak nebyly přeneseny na spotřebitele), slučitelné s unijním právem?


text:
 28.4.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 129/19
 Rozsudek Tribunálu ze dne 12. března 2014 – Tubes Radiatori v. OHIM – Antrax It (Radiátory)
 (Věc T-315/12) (1)
 („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující topný radiátor - Starší (průmyslový) vzor - Důvod neplatnosti - Absence individuální povahy - Absence odlišného celkového dojmu - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 - Saturace v daném oboru - Povinnost uvést odůvodnění“)
 2014/C 129/23
 Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Tubes Radiatori Srl (Resana, Itálie) (zástupci: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero a P. Menapace, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně F. Mattina, poté P. Bullock, zmocněnci)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Antrax It Srl (Resana) (zástupce: L. Gazzola, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 3. dubna 2012 (věc R 953/2011-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Antrax It Srl a Tubes Radiatori Srl.
 Výrok
 1.
 Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 3. dubna 2012 (věc R 953/2011 3) se zrušuje.
 2.
 Žaloba se ve zbývající části zamítá.
 3.
 OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Tubes Radiatori Srl.
 4.
 Společnost Antrax It Srl ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


text:
 22.4.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 96/30
 Žaloba podaná dne 23. února 2006 – Groupe Gascogne v. Komise
 (Věc T-72/06)
 (2006/C 96/49)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Groupe Gascogne (Saint-Paul-les-Dax, Francie) (zástupce: C. Lazarus, advokát)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 primárně, zrušit čl. 1 písm. k), čl. 2 písm. i) a čl. 4 bod 12 rozhodnutí v rozsahu, ve kterém jsou určeny Groupe Gascogne a ve kterém jí uložily peněžní pokutu, a změnit čl. 2 písm. i) rozhodnutí v rozsahu, ve kterém ukládá Sachsa peněžní pokutu vyšší než 10 % jejího obratu, porušujíc čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/62 a čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003;
 —
 podpůrně zrušit čl. 2 písm. i) rozhodnutí;
 —
 velmi podpůrně změnit čl. 2 písm. i) rozhodnutí a snížit částku pokuty uloženou společně a nerozdílně Sachsa a Groupe Gascogne;
 —
 uložit Komisi veškerou náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Touto žalobou se žalobkyně domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K (2005) 4634 konečné, ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 ES (věc COMP/F/38.354 – Průmyslové pytle), kterým Komise rozhodla, že podniky, kterým bylo rozhodnutí určeno, porušily článek 81 ES tím, že se účastnily systému dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví plastových průmyslových pytlů na území Belgie, Nizozemska, Lucemburska, Německa, Francie a Španělska. V části jejího rozhodnutí týkající se žalobkyně Komise učinila žalobkyni odpovědnou za porušení společně a nerozdílně se společností Sachsa Verpackung GmbH z důvodu jejího postavení jako mateřské společnosti posledně uvedené společnosti. Žalobkyně se podpůrně domáhá zrušení pouze čl. 2 písm. i), který jí ukládá pokutu, a velmi podpůrně změny uvedeného článku ve smyslu snížení uložené pokuty.
 Na podporu svých tvrzení se žalobkyně dovolává tří žalobních důvodů.
 Prvním žalobním důvodem, dovolávaným primárně, žalobkyně uplatňuje, že Komise porušila ustanovení čl. 81 odst. 1 ES tím, že jí neprávem přičítá společnou a nerozdílnou odpovědnost za jednání Sachsa a že ji učinila společně a nerozdílně odpovědnou za platbu pokuty uložené Sachsa.
 Svým druhým žalobním důvodem, dovolávaným podpůrně, žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení tím, že nesprávně vyložila pojem „podnik“ ve smyslu článku 81 ES a tím, že jí v důsledku toho uložila pokutu vypočítanou v poměru ke konsolidovanému obratu Groupe Gascogne, zatímco podle žalobkyně měla vycházet z kumulovaného obratu Groupe Gascogne a Sachsa, aniž by vysvětlila důvody, na základě kterých by ostatní dceřiné společnosti Groupe Gascogne měly být zahrnuty do „podniku“ odpovědného za jednání Sachsa, které bylo v napadeném rozhodnutí posouzeno jako protisoutěžní.
 Svým třetím žalobním důvodem, dovolávaným velmi podpůrně, žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu proporcionality tím, že uložila společně a nerozdílně Sachsa a Groupe Gascogne údajně nadměrnou pokutu zejména proto, že opomněla přihlédnout k existenci rozumného poměru mezi uloženou pokutou a skutečně realizovaným obratem Groupe Gascogne v odvětví plastových pytlů.


text:
 14.4.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 109/13
 Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. února 2012 — Dansk Automat Brancheforening v. Komise
 (Věc T-601/11 R)
 (Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Dánský zákon zavádějící nižší danění pro provozovatele hazardních her poskytovaných on-line - Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti - Vyvažování zájmů)
 2012/C 109/30
 Jednací jazyk: dánština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Dansk Automat Brancheforening (Fredericia, Dánsko) (zástupci: K. Dyekjær, T. Høg a J. Flodgaard, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Afonso a C. Barslev, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C(2011) 6499 v konečném znění ze dne 20. září 2011 o opatření C 35/2010 (ex N 302/2010), které Dánské království zamýšlelo provést v podobě danění hazardních her poskytovaných on-line na základě dánského zákona o danění hazardních her.
 Výrok
 1)
 Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.
 2)
 O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


text:
 4.5.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 146/38
 Rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2015 – City Cycle Industries v. Rada
 (Věc T-413/13) (1)
 („Dumping - Dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a z Tuniska - Rozšíření konečného antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z Číny i na uvedené dovozy - Obcházení - Nedostatečná spolupráce - Články 13 a 18 nařízení (ES) č. 1225/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení - Rovné zacházení - Přístup ke spisu“)
 (2015/C 146/52)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: City Cycle Industries (Colombo, Šrí Lanka) (zástupci: T. Müller Ibold a F. C. Laprévote, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert, zmocněnkyně, ve spolupráci s R. Bierwagenem a C. Hippem, advokáty)
 Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: J.-F. Brakeland a M. França, zmocněnci); a Maxcom Ltd (Plovdiv, Bulharsko) (zástupci: L. Ruessmann, advokát, a J. Beck, solicitor)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 501/2013 ze dne 29. května 2013, kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska (Úř. věst. L 153, s. 1).
 Výrok rozsudku
 1)
 Článek 1 odst. 1 a 3 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 501/2013 ze dne 29. května 2013, kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, se v rozsahu, v němž se vztahuje na společnost City Cycle Industries, zrušuje.
 2)
 Rada Evropské unie nahradí náklady řízení vynaložené společností City Cycle Industries a ponese vlastní náklady řízení.
 3)
 Evropská komise a společnost Maxcom Ltd ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 274, 21.9.2013


text:
 23.10.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 262/43
 Žaloba podaná dne 28. června 2004 TV2/DANMARK A/S proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-309/04)
 (2004/C 262/82)
 Jednací jazyk: dánština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. června 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství TV2/DANMARK A/S, se sídlem v Odense (Dánsko), zastoupenou Olafem Koktvedgaardem, advokátem.
 Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
 —
 zcela zrušil rozhodnutí Komise ze dne 19. května 2004 K(2004)1814 konečné ve věci C 2/2003 (ex NN 22/2002), které se týká opatření přijatých Dánskem ve prospěch TV2/DANMARK, nebo, podpůrně, zrušil toto rozhodnutí částečně;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty:
 Napadeným rozhodnutím Komise schválila podporu poskytnutou TV2/DANMARK v letech 1995–2002 ve formě zdrojů z licenčních poplatků a některých dalších opatření jako slučitelnou se společným trhem s výjimkou částky 628,2 milionů DKK, která podle mínění Komise představuje nezákonnou státní podporu, již je Dánské království povinno vymoci od žalobkyně.
 Žalobkyně na podporu své žaloby tvrdí, že napadené rozhodnutí bylo přijato způsobem odporujícím základním procedurálním požadavkům stanoveným čl. 87 odst. 1 ES, čl. 86 odst. 2 ES, článku 295 ES a sdělení Komise o použití pravidel o státní pomoci na vysílání veřejné služby. Žalobkyně tvrdí zejména, že:
 —
 nebylo dbáno zásady, že obě strany musí být slyšeny, že výpočet nadměrné kompenzace zahrnuje částky, které se zkoumaného období netýkají, a že základ a odůvodnění hodnocení tvorby vlastního kapitálu TV2 jsou nedostatečné;
 —
 hodnocení Komise není založeno na souvislostech, jež existovaly v době, kdy byla opatření ve prospěch TV2 činěna;
 —
 zdroje z licenčních poplatků převedené na TV2 a zisky z reklamy, které byly na TV2 převedeny v letech 1995–1997 prostřednictvím fondu TV2, nejsou státní podporou, neboť nejde o státní prostředky;
 —
 nejde o státní podporu, i když převedené prostředky překročily čisté náklady TV2 související s plněním jejích závazků veřejné služby, neboť prostředky ve skutečnosti nebyly použity pro křížovou podporu komerčních aktivit;
 —
 TV2 nezískala hospodářskou výhodu, které by za obvyklých tržních podmínek nedosáhla, neboť zisky dosažené TV2 nepřekračují přiměřené příjmy při výkonu závazků veřejné služby TV2 a tvorba vlastního kapitálu TV2 byla oprávněná s ohledem na trh;
 —
 tvorba vlastního kapitálu TV2 nepřesahuje to, co je nezbytné pro plnění závazků veřejné služby TV2;
 —
 nemůže existovat rozhodnutí nařizující vrácení prostředků veřejné akciové společnosti, TV2/DANMARK A/S, která vznikla po období šetření, neboť nedošlo k obohacení této společnosti;
 —
 požadavek úroků z částky, která údajně má být vrácena, musí být zamítnut, neboť částka, jejíž vrácení je požadováno, již úroky zahrnuje.


text:
 24.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 421/47
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. července 2014 – CG v. EIB
 (Věc F-115/11) (1)
 („Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Jmenování - Pracovní místo vedoucího oddělení - Jmenování jiného uchazeče než žalobkyně - Vady výběrového řízení - Povinnost nestrannosti členů výběrového panelu - Trestuhodné jednání předsedy výběrového panelu vůči žalobkyni - Střet zájmů - Ústní prezentace společná pro všechny uchazeče - Dokumenty poskytnuté pro ústní prezentaci, které mohou zvýhodnit jednoho z uchazečů - Uchazeč, který se zúčastnil přípravy poskytnutých dokumentů - Porušení zásady rovnosti - Žaloba na neplatnost - Návrh na náhradu škody“)
 2014/C 421/65
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: CG (zástupci: původně N. Thieltgen, advokát, poté J.-N. Louis a D. de Abreu Caldas, advokáti)
 Žalovaná: Evropská investiční banka (EIB) (zástupci: G. Nuvoli a T. Gilliams, zmocněnci, A. Dal Ferro, advokát)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí prezidenta EIB o nejmenovaní žalobkyně, nýbrž jiného uchazeče na pracovní místo vedoucího oddělení v rámci EIB a návrh na náhradu škody.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí prezidenta Evropské investiční banky ze dne 28. července 2011 o jmenování pana A na pracovní místo vedoucího oddělení „Tarifikace a politika rizik“ se zrušuje.
 2)
 Evropské investiční bance se ukládá zaplatit CG částku 25 000 eur.
 3)
 Ve zbývající části se žaloby zamítá.
 4)
 Evropská investiční banka ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené CG.
 (1) Úř. věst. C 6, 7.1.2012, s. 28.


text:
 3.7.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 179/25
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Højesteret (Dánsko) dne 3. května 2010 — Post Danmark A/S v. Konkurrencerådet
 (Věc C-209/10)
 2010/C 179/40
 Jednací jazyk: dánština
 Předkládající soud
 Højesteret
 Účastnice původního řízení
 Navrhovatelka: Post Danmark A/S
 Odpůrkyně: Konkurrencerådet
 Vedlejší účastnice řízení: Forbruger-Kontakt a-s
 Předběžné otázky
 1)
 Je třeba článek 82 ES vykládat v tom smyslu, že selektivní snížení ceny ze strany poštovního podniku s dominantním postavením, který má povinnost poskytovat všeobecné služby, na úroveň nižší, než kolik činí průměrné celkové náklady poštovního podniku, avšak vyšší, než kolik činí jeho průměrné přírůstkové náklady, může představovat zneužití spočívající ve vyloučení, pokud se prokáže, že ceny nejsou na této úrovni stanoveny za účelem vyloučení konkurenta?
 2)
 Bude-li první otázka zodpovězena tak, že selektivní snížení ceny může za okolností uvedených v první otázce představovat zneužití spočívající ve vyloučení, jaké okolnosti by vnitrostátní soud měl vzít v úvahu?


text:
 9.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 325/13
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel București (Rumunsko) dne 2. srpna 2013 — SC BCR Leasing IFN SA v. Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor
 (Věc C-438/13)
 2013/C 325/22
 Jednací jazyk: rumunština
 Předkládající soud
 Curtea de Apel București
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatelka: SC BCR Leasin IFN SA
 Odpůrci: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor
 Předběžná otázka
 Lze případ majetku, který je předmětem smlouvy o finančním leasingu a který se leasingové společnosti po odstoupení uživatele od smlouvy nepodařilo od uživatele získat zpět, přestože leasingová společnost zahájila a pokračovala v zákonem stanovených postupech za účelem vrácení majetku a po odstoupení od smlouvy již neobdržela žádnou částku v souvislosti s užíváním majetku, považovat za dodání zboží za úplatu ve smyslu článku 16 směrnice 2006/[112]/ES (1), nebo případně za dodání zboží za úplatu ve smyslu článku 18 směrnice 2006/[112]/ES?
 (1) Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


text:
 11.10.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 260/7
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale (Itálie) dne 22. července 2008 – General Beverage Europe B.V. v. Agenzia delle Entrate – Ufficio di Alba
 (Věc C-339/08)
 (2008/C 260/12)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Commissione Tributaria Regionale
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: General Beverage Europe B.V.
 Žalovaný: Agenzia delle Entrate – Ufficio di Alba.
 Předběžné otázky
 1.
 Představuje srážka uplatňovaná na navýšení daně v souvislosti s konečným vyúčtováním srážkovou daň ze zisků, která je zakázána článkem 5 směrnice 90/435/EHS (1)?
 2.
 Uplatní se ochranná doložka podle čl. 7 odst. 2 uvedené směrnice? A zejména má být čl. 7 odst. 2 směrnice 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 vykládán v tom smyslu, že členský stát může upustit od uplatnění osvobození od daně podle čl. 5 odst. 1 směrnice v případě, že stát, v němž je usazena „mateřská“ společnost, přizná této společnosti slevu na daních podle dvoustranné smlouvy?
 (1) Úř. věst. L 225, s. 6.


text:
 11.9.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 228/39
 ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ
 ze dne 10. června 2004
 ve věci T-330/03, Xanthippi Liakoura proti Radě Evropské unie (1)
 (Úředníci - Odmítnutí služebního postupu - Žaloba na neplatnost a náhradu škody)
 (2004/C 228/87)
 Jednací jazyk: francouzština
 Ve věci T-330/03, Xanthippi Liakoura, úřednice Rady Evropské unie, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupená J. A. Martinem, advokátem, proti Radě Evropské unie (zmocněnci: M. Sims a F. Anton), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Rady nepovýšit žalobkyni na stupeň C 1 za období roku 2002, jakož i návrh na náhradu škody, Soud (samosoudce: P. Lindh); tajemník: I. Natsinas, rada, vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Každý z účastníků řízení ponese své náklady.
 (1) Úř. věst. C 289, 29.11.2003.


text:
 20.6.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 141/19
 Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 23. dubna 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království
 (Věc C-321/08) (1)
 („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodních praktiky vůči spotřebitelům na vnitřním trhu - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
 2009/C 141/31
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: W. Wils a E. Adsera Ribera, zmocněnci)
 Žalované: Španělské království (zástupce: B. Plaza Cruz, zmocněnec)
 Předmět
 Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, s. 22) ve stanovené lhůtě
 Výrok
 1)
 Španělské království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.
 2)
 Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 223, 30.8.2008


text:
 14.4.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 82/50
 Žaloba podaná dne 21. února 2007 – ratiopharm v. OHIM (BioGeneriX)
 (Věc T-48/07)
 (2007/C 82/105)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: ratiopharm GmbH (Ulm, Německo) (zástupce: S. Völker, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 20. prosince 2006 ve věci odvolání R1048/2004-4, které se týká přihlášky ochranné známky Společenství č. 002603124;
 —
 uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „BioGeneriX “pro výrobky zařazené do tříd 1 a 5 (přihláška č. 2 603 124).
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody:: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady (ES) č. 40/94 (1), jelikož přihlášená ochranná známka má nezbytnou míru rozlišovací způsobilosti a v žádném případě neexistuje potřeba dostupnosti.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


text:
 18.11.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 281/48
 Žaloba podaná dne 25. září 2006 – Giannopoulos v. Rada
 (Věc F-111/06)
 (2006/C 281/86)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Nikos Giannopoulos (Wezembeek-Oppem, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhové žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí o zařazení žalobce, jak vyplývá z rozhodnutí o jeho jmenování ze dne 18. listopadu 2003, v rozsahu, v němž mu přiděluje platovou třídu A7;
 —
 v případě potřeby zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného ke jmenování, kterým se zamítla stížnost žalobce;
 —
 oznámit Orgánu oprávněnému ke jmenování účinky zrušení napadených rozhodnutí, a zejména i) přeřazení žalobce do platové třídy A6 za účelem zohlednění výlučnosti jeho kvalifikací a zvláštního zájmu služby, se zpětným účinkem ke dni 18. listopadu 2003, ii) přeřazení žalobce do stupně, který zohlední jeho profesní zkušenosti a bude přinejmenším stejný jako stupeň, který mu byl přidělen ke dni jeho přijetí, iii) vyplacení žalobci rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě a stupni, do kterých byl zařazen, a platem odpovídajícím platové třídě a stupni, do kterých měl být zařazen, včetně zákonné úrokové sazby úroků z prodlení ode dne, kdy se rozhodnutí stane vymahatelným;
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobce, úspěšný uchazeč obecného výběrového řízení EUR/A/127 (1) za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných pro přijetí jakožto administrátorů zařazených ve třídách A7/A6, byl přijat Generálním sekretariátem Rady a zařazen do platové třídy A7. Poté, co v roce 2005 žalobce zjistil, že další úspěšní uchazeči výběrových řízení pro platové třídy A7/A6 byly přijati Generálním sekretariátem do třídy A6 nebo přeřazeni do této třídy v důsledku vnitřní správní kontroly původních rozhodnutí o zařazení, podal žádost o přeřazení. Tato žádost byla zamítnuta správním orgánem, stejně jako následně podaná stížnost
 Na podporu své žaloby se žalobce dovolává prvního žalobního důvodu vycházejícího z porušení čl. 31 odst. 2 služebního řádu, zjevně nesprávného posouzení a právního pochybení v rozsahu, v němž byla porušena kritéria stanovená v judikatuře týkající se výlučnosti jeho kvalifikací a zvláštních zájmů služby. Dále se žalobce dovolává druhého žalobního důvodu vycházejícího z porušení povinnosti odůvodnění a třetího žalobního důvodu vycházejícího z nedodržení zásady rovného zacházení v rozsahu, v němž 10 až 15 jeho kolegů, jejichž právní a skutková situace nevykazovala zásadní rozdíly se situací žalobce, bylo na rozdíl od něj zařazeno nebo přeřazeno do platové třídy A6.
 (1) Úř. věst. ES C 125/A 23. 4. 98, s. 10.


text:
 8.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 379/17
 Žaloba podaná dne 9. října 2012 — Evropská komise v. Rada Evropské unie
 (Věc C-453/12)
 2012/C 379/29
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Currall, D. Martin, J.-P. Keppenne, zmocněnci)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Rada tím, že nepřijala návrh Komise týkající se nařízení Rady, kterým se ode dne 1. července 2011 upravuje sazba příspěvku úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie do důchodového systému, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají ze služebního řádu úředníků a systému fiktivního fondu,
 —
 uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně ve své žalobě uvádí, Rada porušila články 83 a 83a služebního řádu, jakož i ustanovení přílohy XII služebního řádu tím, že odmítla přijmout návrh nařízení Komise, kterým se navrhuje od 1. července 2011 úprava sazby příspěvku úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie do důchodového systému, ačkoli ze závazného znění těchto článků vyplývá, že metoda pro roční úpravu této sazby příspěvku je automatickým postupem, který Radě neponechává žádný prostor pro uvážení.
 Odmítnutí Rady přijmout návrh nařízení Komise, a tím sazbu příspěvku úředníků přizpůsobit snížení, porušuje podle žalobkyně nejen čl. 83 odst. 2 služebního řádu, tím, že vyžaduje po úřednících nepřiměřený příspěvek, nýbrž i čl. 83a odst. 1 služebního řádu, neboť rovnováha systému fiktivního fondu zajišťujícího důchody úředníků a ostatních zaměstnanců, je ohrožena.
 Konečně unijní zákonodárce tím, že v příloze XII služebního řádu jasně popsal metodu pro výpočet sazby příspěvku úředníků a ostatních zaměstnanců, neponechal Radě žádný prostor pro uvážení a ukládá ji povinnost přijmout návrhy Komise v přiměřené lhůtě.


text:
 26.5.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 117/37
 Žaloba podaná dne 21. března 2007 – Potoms a Scillia v. Parlament
 (Věc F-26/07)
 (2007/C 117/58)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobci: Gerrit Potoms (Mechelen, Belgie) a Mario Scillia (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Návrhová žádání žalobců
 —
 určit, že článek 5 a článek 12 přílohy XIII služebního řádu jsou protiprávní;
 —
 zrušit individuální rozhodnutí, jimiž byli žalobci jmenováni na pracovní místo administrátora, v rozsahu, v jakém stanoví jejich zařazení na základě čl. 5 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu;
 —
 určit, že prováděcí předpisy, jimiž je upraveno přidělování bodů za zásluhy a pro povýšení, jsou protiprávní v rozsahu, v jakém stanoví odebrání bodů za zásluhy a pro povýšení v případě přechodu z jedné funkční skupiny do druhé;
 —
 zrušit individuální rozhodnutí, jimiž byly odňaty body za zásluhy a pro povýšení, které žalobci nashromáždili ve své původní kategorii;
 —
 zrušit individuální rozhodnutí o uplatnění multiplikačního koeficientu nižšího než 1 pro výpočet odměny žalobců;
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobci uplatňují žalobní důvody, které jsou velmi podobné důvodům uplatněným ve věci F-31/06 (1).
 (1) Úř. věst C 131, 3.6.2006, s. 50.


text:
 25.2.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 48/33
 Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 28. listopadu 2005 – EEB a Stichting Natuur en Milieu v. Komise
 (Spojené věci T-236/04 a T-241/04) (1)
 („Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí 2004/247/ES a 2004/248/ES - Námitka nepřípustnosti - Aktivní legitimace“)
 (2006/C 48/64)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: European Environmental Bureau (EEB) (Brusel, Belgie) a Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nizozemsko) (zástupci: P. van den Biesen a B. Arentz, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: B. Doherty, zmocněnec)
 Vedlejší účastník na podporu žalobců: Francouzská republika (zástupci: J.-L. Florent a G. de Bergues, zmocněnci)
 Vedlejší účastník na podporu žalované: Syngenta Crop Protection AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupci: D. Abrahams, barrister, a C. Simpson, solicitor)
 Předmět věci
 Ve věci T-236/04, návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2004/248/ES ze dne 10. března 2004 o nezařazení atrazinu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku (Úř. věst. L 78, s. 53), a, ve věci T-241/04, návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2004/247/ES ze dne 10. března 2004 o nezařazení simazinu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku (Úř. věst. L 78, s. 50)
 Výrok usnesení
 1)
 Věci T-236/04 a T-241/04 se spojují.
 2)
 Žaloby ve věcech T-236/04 a T-241/04 se odmítají jako nepřípustné.
 3)
 Žalobci ponesou mimo vlastních nákladů řízení i náklady řízení vynaložené Komisí ve věcech T-236/04 a T-241/04.
 4)
 Vedlejší účastníci ponesou vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


text:
 26.10.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 354/33
 Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – Volkswagen v. OHIM (STREET)
 (Věc T-321/14) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství STREET - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2015/C 354/38)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Volkswagen AG (Wolfsburg, Německo) (zástupce: U. Sander, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Poch, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 13. března 2014 (věc R 2025/2013-1) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky STREET jako ochranné známky Společenství.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Volkswagen AG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 212, 7. 7. 2014.


text:
 22.10.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 311/39
 Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Chalk v. OHIM — Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)
 (Věc T-83/09) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka Společenství CRAIC - Postoupení - Zápis převodu ochranné známky - Zrušení - Články 16, 17, 23 a 77a nařízení (ES) č. 40/94 (po změně články 16, 17, 23 a 80 nařízení (ES) č. 207/2009) a pravidlo 31 nařízení (ES) č. 2868/95)
 2011/C 311/70
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: David Chalk (Canterbury, Kent, Spojené království) (zástupci: W. James, M. Gilbert, C. Balme, solicitors, a S. Malynicz, barrister)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Reformed Spirits Company Holdings Ltd (Saint Helier, Spojené království) (zástupce: C. Morcom, QC)
 Předmět
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. listopadu 2008 (věc R 1888/2007-2) týkajícímu se žádosti o zápis převodu ochranné známky Společenství v návaznosti na postoupení
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 David Chalk ponese náklady řízení, včetně nezbytných nákladů vynaložených Reformed Spirits HoldingsLtd na účely řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).
 (1) Úř. věst. C 90, 18.4.2009.


text:
 16.6.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 184/2
 Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. března (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Beroep te Gent – Belgie) – Bloomsbury NV v. Belgický stát
 (Věc C-510/12) (1)
 („Článek 99 jednacího řádu - Čtvrtá směrnice 78/660/CEE - Článek 2 odst. 3 - Zásada věrného obrazu - Článek 2 odst. 4 - Povinnost uvést informace - Článek 2 odst. 5 - Povinnost odchýlit se - Článek 32 - Metoda hodnocení založená na pořizovacích nákladech - Bezúplatné nabytí aktiva společností“)
 2014/C 184/03
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Hof van Beroep te Gent
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Bloomsbury NV
 Žalovaný: Belgický stát
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hof van Beroep te Gent – Belgie – Výklad čl. 2 odst. 3, 4 a 5 čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností (Úř. věst. L 222, s. 11) – Zásada věrného obrazu – Bezúplatné nabytí významného aktiva společností – Nemožnost zaúčtovat jeho pořizovací hodnotu, takže vzniká zkreslený obraz o stavu aktiv a pasiv, finanční pozici a zisku nebo ztrátě společnosti
 Výrok
 1)
 Článek 2 odst. 3, 4 a 5 čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založené na čl. [44 odst. 2 písm. g) ES], o ročních účetních závěrkách některých forem společností, je třeba vykládat v tom smyslu, že nebrání, aby společnost, která bezúplatně nabývá aktivum, zapsala jeho skutečnou hodnotu do své roční účetní závěrky.
 (1) Úř. věst. C 46, 16.2.2013.


text:
 3.8.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 225/63
 Rozsudek Tribunálu ze dne 29. května 2013 — Španělsko v. Komise
 (Věc T-384/10) (1)
 (Fond soudržnosti - Nařízení (ES) č. 1164/94 - Projekty týkající se zásobování obyvatelstva žijícího v povodí řeky Guadiana v oblasti Andévalo vodou, sanace a vyčištění povodí řeky Guadalquivir a zásobování systémů obcí v provinciích Granada a Malaga vodou - Částečné zrušení finanční podpory - Veřejné zakázky na stavební práce a služby - Pojem „stavba“ - Rozdělení veřejných zakázek - Stanovení finančních oprav - Článek H odst. 2 přílohy II nařízení č. 1164/94 - Proporcionalita)
 2013/C 225/141
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Španělské království (zástupci: původně J. M. Rodríguez Cárcamo, poté A. Rubio González, abogados del Estado)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Steiblytė, D. Kukovec a B. Conte, zmocněnci, ve spolupráci původně s J. Rivas Andrésem, X. Garcíou Garcíou, advokáty, a M. Vilarasau Sladem, solicitor, poté s J. Rivas Andrésem a X. Garcíou Garcíou)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2010) 4147 ze dne 30. června 2010 o snížení podpory poskytnuté z Fondu soudržnosti na následující (skupiny) projektů: „Zásobování obyvatelstva žijícího v povodí řeky Guadiana vodou: okres Andévalo“ (2000.ES.16.C.PE.133), „Sanace a vyčištění povodí řeky Guadalquivir: oblast Guadaira, Aljarafe a chráněné přírodní oblasti řeky Guadalquivir“ (2000.16.C.PE.066) a „Zásobování systémů obcí v provinciích Granada a Malaga vodou“ (2002.ES.16.C.PE.061).
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


text:
 30.9.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 237/9
 Žaloba podaná dne 26. července 2006 – IBERDROLA v. Komise Evropských společenství
 (Věc T-200/06)
 (2006/C 237/17)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: IBERDROLA S.A. (Bilbao, Španělsko) (zástupci: J. Alfaro Aguila-Real, P. Liñán Hernández, S. Martínez Lage, H. Brokelmann a J. Ruiz Calzado, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhové žádání žalobkyně
 —
 zrušit napadené rozhodnutí;
 —
 uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Evropské komise ze dne 25. dubna 2006 (věc č. COMP/M.4110 – E.ON/Endesa), kterým bylo spojení, jímž chce E.ON AG získat kontrolu nad všemi akciemi společnosti ENDESA SA, prohlášeno za slučitelné se společným trhem.
 Žalobkyně v tomto ohledu upřesňuje, že podle jejího názoru napadené rozhodnutí přehlíží existující závažné riziko vzniku koordinovaných účinků v soutěžních vztazích mezi hlavními hospodářskými subjekty s celoevropským působením, jež nelze při operaci tohoto rozsahu a takových vlastností, jež se dotýká podniků s dominantním postavením na dvou hlavních vnitrostátních energetických trzích, ponechat bez přezkoumání.
 Na podporu svých návrhů žalobkyně tvrdí, že žalovaná:
 —
 porušila zásadu řádné správy tím, že provedla nesprávné a nedostatečné šetření fungování dotčených trhů a dopadu operace na ně;
 —
 dopustila se nesprávného právního posouzení tím, že v rozporu s nařízením o spojování podniků a judikaturou Společenství založila přezkum operace na statickém pohledu na trhy;
 —
 nedodržela svou povinnost zajistit konzistentní uplatňování norem o kontrole spojování a zneužívání dominantního postavení při přezkumu oznámené operace tím, že ji povolila, aniž by přezkoumala původ prostředků, které chce společnost E.ON použít k získání společnosti ENDESA, za účelem určení, zda takové spojení nemůže být výsledkem zneužití dominantního postavení;
 —
 dopustila se řady nesprávných posouzení a nezohlednila relevantní skutečnosti tím, že usoudila, že slučitelnost operace nevyvolává vážné pochybnosti, a rozhodla o jejím povolení v první fázi. V tomto ohledu žalobkyně zdůrazňuje, že ačkoli bylo napadené nařízení přijato na základě nového nařízení o spojování, které ukládá povinnost složitějšího a náročnějšího přezkumu, přesto:
 —
 vůbec nezohledňuje negativní dopad, který bude mít operace na proces integrace vnitrostátních velkoobchodních trhů, který vyvrcholí vytvořením jednotného evropského trhu s plynem a elektřinou;
 —
 nedostatečně posoudilo dopad plánované operace na vznikající celoevropský trh dodávek elektřiny nadnárodním společnostem;
 —
 má za to, že společnost E.ON nebyla přes své celoevropské zaměření a svou hospodářskou sílu významným potenciálním soutěžitelem společnosti ENDESA na španělských trzích výroby elektřiny a dodávek plynu;
 —
 dospívá k závěru, že operací nebude posíleno dominantní postavení na německém trhu a že zmizení společnosti ENDESA, která teprve nedávno vstoupila na trh, nezmění soutěžní kontext.
 Konečně, žalobkyně se dovolává porušení povinnosti uvést odůvodnění aktů.


text:
 6.5.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 108/6
 Žaloba podaná dne 23. února 2006 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
 (Věc C-109/06)
 (2006/C 108/08)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: W. Mölls, zmocněnec)
 Žalovaná: Spolková republika Německo
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Spolková republika Německo tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro provedení směrnice Rady 2003/96/ES (1) ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, nebo tím, že o nich neinformovala Komisi, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.
 —
 uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 31. prosince 2003.
 (1) Úř. věst. L 283, s. 51; Zvl. vyd. 09/01, s. 405.


text:
 30.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 326/47
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de grande instance de Nanterre (Francie) dne 21. listopadu 2006 – Société Roquette Frères SA v. Direction générale des douanes et des droits indirects a Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects
 (Věc C-466/06)
 (2006/C 326/96)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Tribunal de grande instance de Nanterre
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Société Roquette Freres SA
 Žalovaní: Direction générale des douanes et des droits indirects a Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects
 Předběžné otázky
 1)
 primárně
 „Jsou čl. 24 bod 2 nařízení č. 1785/81 (1), čl. 27 bod 3 nařízení č. 2038/1999 (2), článek 1 nařízení č. 2073/2000 (3), čl. [1] bod 2 nařízení č. 1745/2002 (4) a článek 1 nařízení č. 1739/2003 (5) platné, stanoví-li maximální základní množství pro výrobu isoglukosy ve Francii (metropolitním území), aniž by braly v úvahu isoglukosu, která byla vyrobena v tomto členském státě od 1. listopadu 1978 do 30. dubna 1979 jako meziprodukt sloužící k výrobě jiných výrobků určených k prodeji?“
 2)
 podpůrně v případě záporné odpovědi na předchozí otázku:
 „Jsou nařízení Komise č. 1443/82 (6) a 314/2002 (7) neplatná vzhledem k článku 33 nařízení č. 2038/1999, resp. článku 15 nařízení Rady č. 1260/2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (8) a vzhledem k zásadám proporcionality a zákazu diskriminace, v rozsahu, v němž nepočítají při výpočtu dávky z výroby s vyloučením množství cukru obsaženého ve zpracovaných výrobcích vyvezených bez [vývozní] náhrady z potřeb financování?“
 (1) Nařízení Rady (EHS) č. 1785/81 ze dne 30. června 1981 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. L 177, s. 4).
 (2) Nařízení Rady (ES) č. 2038/1999 ze dne 13. září 1999 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. L 252, s. 1).
 (3) Nařízení Komise (ES) č. 2073/2000 ze dne 29. září 2000, kterým se pro hospodářský rok 2000/2001 snižuje v odvětví cukru zaručené množství v rámci produkčních kvót a předpokládané maximální požadavky na zásobování rafinérií v rámci preferenčních dovozů (Úř. věst. L 246, s. 38).
 (4) Nařízení Komise (ES) č. 1745/2002 ze dne 30. září 2002, kterým se pro hospodářský rok 2002/2003 snižuje v odvětví cukru zaručené množství v rámci produkčních kvót a předpokládané maximální požadavky na zásobování rafinérií v rámci preferenčních dovozů (Úř. věst. L 263, s. 31).
 (5) Nařízení Komise (ES) č. 1739/2003 ze dne 30. září 2003, kterým se pro hospodářský rok 2003/2004 snižuje v odvětví cukru zaručené množství v rámci produkčních kvót a předpokládané maximální požadavky na zásobování rafinérií v rámci preferenčních dovozů (Úř. věst. L 249, s. 38; Zvl. vyd. 03/40, s. 89).
 (6) Nařízení Komise (EHS) č. 1443/82 ze dne 8. června 1982, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru (Úř. věst. L 158, s. 7).
 (7) Nařízení Komise (ES) č. 314/2002 ze dne 20. února 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru (Úř. věst. L 50, s. 40).
 (8) Nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. L 178, s. 1).


text:
 3.6.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 131/43
 Žaloba podaná dne 23. března 2006 – Mülhens v. OHIM
 (Věc T-93/06)
 (2006/C 131/80)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Mülhens GmbH & Co. KG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: T. Schulte-Beckhausen, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem: S.A. Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa (Spa, Belgie)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 Zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu žalovaného ze dne 11. ledna 2006 (věc č. 2746/2004);
 —
 uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Mülhens GmbH & Co. KG
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „MINERAL SPA“ pro výrobky ve třídě 3 (mýdla, parfumerie, esenciální oleje, přípravky pro péči o tělo, vlasové přípravky, zubní pasty)
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: S.A. Spa Monopole, Compagnie fermière de SPA
 Namítaná ochranná známka nebo označení: několik ochranných známek obsahujících slovo „SPA“ a zejména slovní ochranná známka Beneluxu „SPA“ pro výrobky ve třídě 32
 Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí žádosti o zápis ochranné známky
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: nesprávné použití čl. 8. odst. 5 nařízení 40/94


text:
 7.8.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 256/21
 Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2017 – Tillotts Pharma v. EUIPO -– Ferring (OCTASA)
 (Věc T-632/15) (1)
 („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie OCTASA - Starší německá slovní ochranná známka a starší slovní ochranná známka Beneluxu PENTASA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2017/C 256/21)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Tillotts Pharma AG (Rheinfelden, Švýcarsko) (zástupce: M. Douglas, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ferring BV (Hoofddorp, Nizozemsko) (zástupci: D. Slopek, advokát, a I. Fowler, solicitor)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. září 2015 (věc R 2386/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Ferring a Tillotts Pharma.
 Výrok
 1.
 Žaloba se zamítá.
 2.
 Společnosti Tillotts Pharma AG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


text:
 5.5.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 135/55
 Žaloba podaná dne 25. února 2014 – I Castellani v. OHIM – Chomarat (Kruh)
 (Věc T-137/14)
 2014/C 135/72
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: I Castellani Srl (Meldola, Itálie) (zástupci: M. Caramelli, F. Boscariol de Roberto, I. Gatto a D. Martucci, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Compagnie Chomarat (Paříž, Francie)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. prosince 2013 ve věci R 1001/2012-2;
 —
 uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na zrušení: obrazová ochranná známka znázorňující kruh pro výrobky zařazené do třídy 19 – přihláška ochranné známky Společenství č. 2 844 033
 Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně
 Účastnice řízení navrhující zrušení ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem
 Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zrušení zápisu ochranné známky Společenství
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 51 odst. 2 nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství.