text:
 23.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 288/69
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 29. června 2010 — Armitage-Wilson v. Evropský policejní úřad (Europol)
 (Věc F-36/09) (1)
 (Veřejná služba - Zaměstnanci Europolu - Neprodloužení smlouvy - Smlouva na dobu neurčitou - Článek 6 služebního řádu zaměstnanců Europolu - Zásada dodržení práva na obhajobu)
 (2010/C 288/128)
 Jednací jazyk: nizozemština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Kate Armitage-Wilson (Haag, Nizozemsko) (zástupci: původně P. de Casparis, advokátka, poté W. J. Dammingh a N. D. Dane, advokáti)
 Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol) (zástupci: D. Neumann a D. El Khoury, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem a R. Van der Houtem, advokáty)
 Předmět věci
 Zrušení rozhodnutí ze dne 12. června 2008, kterým byla žalobkyně informována o nemožnosti nabídnout jí trvalé zaměstnání, jakož i rozhodnutí ze dne 7. ledna 2009, kterým byla zamítnuta její stížnost podaná proti prvnímu rozhodnutí.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí ze dne 12 června 2008, kterým Evropský policejní úřad (Europol) odmítl uzavřít s K. Armitage-Wilson smlouvu na dobu neurčitou, se zrušuje.
 2)
 Europolu se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 167, 18.7.2009, s. 26.


text:
 30.1.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 24/21
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden dne 29. října 2009 — Staatssecretaris van Financiën v. X
 (Věc C-423/09)
 2010/C 24/36
 Jednací jazyk: nizozemština
 Předkládající soud
 Hoge Raad der Nederlanden
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Staatssecretaris van Financiën
 Žalovaná: X
 Předběžné otázky
 Na základě jakých kritérií musí být určeno, zda zeleninu (hlavičky česneku), která je v určité míře sušená, která však neztratila (téměř) všechnu tekutinu a je dovezena chlazená, je nutno zařadit do podpoložky 0703 20 00 KN anebo do podpoložky 0712 90 90 KN?

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 14.4.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 82/33
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. února 2007 – Mundipharma v. OHIM – Altana Pharma (RESPICUR)
 (Věc T-256/04) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství RESPICUR - Starší národní slovní ochranná známka RESPICORT - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Důkaz o užívání starší ochranné známky - Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení č. 40/94“)
 (2007/C 82/72)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Mundipharma AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: F. Nielsen, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně B. Müller, poté G. Schneider, zmocněnci)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastnice před Soudem: Altana Pharma AG (Kostnice, Německo) (zástupce: H. Becker, advokát)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. dubna 2004 (věc R 1004/2002-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Mundipharma AG a Altana Pharma AG.
 Výrok
 1)
 Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 19. dubna 2004 (věc R 1004/2002-2) se zrušuje.
 2)
 OHIM ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené žalobkyní, kromě nákladů souvisejících s vedlejším účastenstvím.
 3)
 Žalobkyně ponese vlastní náklady související s vedlejším účastenstvím.
 4)
 Vedlejší účastnice ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


text:
 11.2.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 39/2
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. prosince 2011 — Evropská komise v. Španělské království
 (Věc C-560/08) (1)
 (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť - Projekty rozšíření nebo úpravy silnice M-501 ve Španělsku - ZPS ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ - Navržená SCI ES 3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ a navržená SCI ES 3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“)
 2012/C 39/02
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán, D. Recchia a J.-B. Laignelot, zmocněnci)
 Žalované: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez, zmocněnec)
 Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Polská republika (zástupkyně: K. Rokicka, zmocněnkyně)
 Předmět věci
 Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 2 odst. 1, článku 3, čl. 4 odst. 1 nebo 2, článku 5, čl. 6 odst. 2 a článků 8 a 9 směrnice Rady 85/337/EHS o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248) a čl. 6 odst. 3 a 4, ve spojení s článkem 7 a čl. 12 odst. 1 písm. b) a d) směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102), tak jak je vyložena v rozsudcích Soudního dvora ze dne 13. ledna 2005 ve věci C-117/03 a ze dne 14. září 2006 ve věci C-244/05 — Projekty rozšíření nebo úpravy silnice M-501 — ZEP ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ — Navržená SCI ES 311005 „Cuenca del río Guadarrama“ a navržená SCI ES 3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“
 Výrok
 1)
 Španělské království tím, že nesplnilo požadavky stanovené:
 —
 v čl. 2 odst. 1, článku 3, čl. 4 odst. 1 nebo 2, v závislosti na jednotlivých případech, a článku 5 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, co se týče samostatných projektů rozšíření nebo úpravy úseků 1, 2 a 4 silnice M-501;
 —
 v čl. 6 odst. 2 a článku 8 směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, co se týče samostatných projektů rozšíření nebo úpravy úseků 2 a 4 uvedené silnice;
 —
 v článku 9 směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, co se týče samostatných projektů rozšíření nebo úpravy úseků 1, 2 a 4 téže silnice;
 —
 v čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, ve spojení s jejím článkem 7, co se týče samostatných projektů rozšíření nebo úpravy úseků 1, 2 a 4 silnice M-501, pokud jde o zvláště chráněnou oblast ES0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“, a
 —
 v čl. 12 odst. 1 písm. b) a d) téže směrnice, co se týče samostatných projektů rozšíření nebo úpravy úseku 1 silnice M-501, pokud jde o navrženou lokalitu významnou pro Společenství ES3110005 „Cuenca del río Guadarrama“, a úseků 2 a 4 téže silnice, pokud jde o navrženou lokalitu významnou pro Společenství ES3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“,
 nesplnilo povinnosti, které pro něho vyplývají z výše uvedených ustanovení.
 2)
 Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 Polská republika ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


text:
 18.4.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 136/29
 Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2016 – Secop v. Komise
 (Věc T-79/14) (1)
 („Státní podpory - Záchrana podniků v obtížích - Podpora ve formě státní záruky - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem - Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení - Závažné potíže - Procesní práva zúčastněných stran“)
 (2016/C 136/41)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Secop GmbH (Flensburg, Německo) (zástupci: U. Schnelle a C. Aufdermauer, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Armati, T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 9119 final ze dne 18. prosince 2013 o státní podpoře SA.37640 – Podpora na záchranu ve prospěch společnosti ACC Compressors SpA – Itálie.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Secop GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 85, 22. 3. 2014.


text:
 26.5.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 151/30
 Žaloba podaná dne 22. února 2012 — Makhlouf v. Rada
 (Věc T-98/12)
 2012/C 151/50
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Ehab Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;
 —
 v důsledku toho zrušil rozhodnutí 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011 a nařízení (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 a na ně navazující prováděcí akty, a to v rozsahu, v němž se týkají žalobce;
 —
 uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné s žalobními důvody uplatněnými ve věci T-433/11, Makhlouf v. Rada (1), nebo jsou jim podobné.
 (1) Úř. věst. 2011, C 290, s. 14.


text:
 30.7.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 226/28
 Žaloba podaná dne 10. června 2011 — Buzzi Unicem v. Komise
 (Věc T-297/11)
 2011/C 226/56
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Itálie) (zástupci: C. Osti a A. Prastaro, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 v plném rozsahu zrušil napadené rozhodnutí z důvodu neexistence nebo nedostatku odůvodnění a v důsledku toho porušení práva žalobkyně na obhajobu, jakož i zásady řádné správy;
 —
 v plném rozsahu zrušil napadené rozhodnutí z důvodu překročení a zneužití pravomoci a v důsledku toho přenesení důkazního břemene;
 —
 v plném rozsahu nebo částečně zrušil napadené rozhodnutí z toho důvodu, že Komise překročila pravomoci přiznané článkem 18, a dále z důvodu porušení zásad přiměřenosti a řádné správy, neexistence předchozího kontradiktorního řízení v rozporu s Best Practices Komise;
 —
 v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 1)
 První žalobní důvod týkající se neexistujícího nebo nedostatečného odůvodnění, porušení práva na obhajobu a porušení zásady řádné správy
 —
 žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje povinnost odůvodnění, která je Komisi uložena, jakož i právo žalobkyně na obhajobu tím, že poskytuje nebo zcela nedostatečně poskytuje informace ohledně předmětu a rozsahu šetření.
 2)
 Druhý žalobní důvod týkající se překročení a zneužití pravomoci a přenesení důkazního břemene
 —
 žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila překročení a zneužití pravomoci tím, že žádost o informace by měla sloužit k ověření informací, které má již k dispozici a nikoliv k vypracování úplné databáze o trhu, při neexistenci informací. Toto porušuje také zásadu presumpce neviny s jasným přenesením důkazního břemene.
 3)
 Třetí žalobní důvod týkající se překročení pravomoci ve vztahu k ustanovení článku 18 nařízení č. 1/2003
 —
 žalobkyně tvrdí, že typologie požadavků Komise překračuje pravomoci přiznané článkem 18, podle něhož Komise může požadovat pouze nezbytné informace pokud jde o skutečnosti, které mohou být podniku známy, a sdělit, které související dokumenty má k dispozici.
 4)
 Čtvrtý žalobní důvod týkající se porušení zásady přiměřenosti s odkazem na článek 18
 —
 žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí překračuje meze nezbytnosti stanovené článkem 18 a porušuje zásadu přiměřenosti tím, že požaduje informace, které nejsou nezbytné, dále tím, že Komise nezvolila mezi vhodnými opatřeními takové opatření, které by představovalo menší zátěž pro podnik, a dále tím, že žádosti jsou pro žalobkyni nadměrně nákladné.
 5)
 Pátý žalobní důvod týkající se porušení Best practices Komise a zásady řádné správy
 —
 žalobkyně tvrdí, že Komise porušila své Best Practices tím, že žalobkyni nejprve požádala o vyjádření k návrhu napadeného rozhodnutí, ale poté toto vyjádření nijak nezohlednila, také s přihlédnutím ke skutečnosti, že napadené rozhodnutí se značně liší od návrhu. Žalobkyně dále uvádí, že neustálé změny žádostí představují jasný důkaz o nedostatku péče, které této věci Komise věnovala, v rozporu se zásadou řádné správy.


text:
 21.12.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 429/27
 Žaloba podaná dne 29. května 2015 – Ezz a další v. Rada
 (Věc T-288/15)
 (2015/C 429/35)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gíza, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Káhira, Egypt), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Gíza, Egypt), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Gíza, Egypt) (zástupci: J. Lewis, QC, B. Kennelly a J. Pobjoy, Barristers, J. Binns, Solicitor, J. Bellis a S. Rowe, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobci navrhují, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/486 ze dne 20. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě Council Decision (Úř. věst. 2015 L 77, s. 16), v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobce; a
 —
 uložil Radě náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.
 1.
 První žalobní důvod vycházející z toho, že Rada neuvedla řádný právní základ napadeného rozhodnutí. Žalobci tvrdí, že článek 29 SEU nepředstavuje řádný právní základ napadeného rozhodnutí.
 2.
 Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada porušila práva žalobců podle článku 6 ve spojení s články 2 a 3 SFEU a podle článků 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie, když měla za to, že soudní řízení v Egyptě respektují základní lidská práva.
 3.
 Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Rada nerespektovala kritérium pro zapsání žalobců uvedené v článku 1 rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 63) (ve znění pozdějších změn) a v článku 2 nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 4) (ve znění pozdějších změn). Žalobci tvrdí, že nebyli „shledáni odpovědnými“ za zneužití egyptských státních prostředků nebo porušování lidských práv v Egyptě, ani osobami spojenými s kýmkoliv, kdo by byl takto řádně označen.
 4.
 Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z toho, že Rada porušila právo žalobců na obhajobu a právo na žádnou správu a účinnou soudní ochranu. Žalobci se dovolávají zejména toho, že Rada řádně a nestranně neposoudila, zda důvody, které údajně odůvodňují jejich opětovné zařazení, jsou podložené ve světle prohlášení žalobců učiněných před jejich opětovným zařazením.
 5.
 Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada porušila, neoprávněně a nepřiměřeně, základní práva žalobců, včetně jejich práva na ochranu vlastnictví a dobré pověsti. Žalobci tvrdí, že Rada neprokázala, že zmrazení majetku a hospodářských zdrojů žalobců souvisí s legitimním cílem, nebo je jím odůvodněno, a tím spíše ani to, že je takovému cíli přiměřené.


text:
 23.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 65/10
 Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Generali-Providencia Biztosító Zrt v. Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
 (Věc C-470/13) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Zakázky nedosahující prahu stanoveného směrnicí 2004/18/ES - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Použitelnost - Nepochybný přeshraniční význam - Důvody pro vyloučení ze zadávacího řízení - Vyloučení hospodářského subjektu, který se dopustil porušení pravidel hospodářské soutěže, které bylo v uplynulých pěti letech konstatováno pravomocným rozsudkem - Přípustnost - Proporcionalita“)
 (2015/C 065/14)
 Jednací jazyk: maďarština
 Předkládající soud
 Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Generali-Providencia Biztosító Zrt
 Žalovaný: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
 Výrok
 Články 49 SFEU a 56 SFEU nebrání použití vnitrostátní právní úpravy vylučující z účasti v zadávacím řízení hospodářský subjekt, který se dopustil porušení práva hospodářské soutěže konstatovaného pravomocným soudním rozhodnutím, kterým mu byla uložena pokuta.
 (1) Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


text:
 18.11.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 281/36
 Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 5. září 2006 – Comunidad autónoma de Madrid a Mintra v. Komise
 (Věc T-148/05) (1)
 („Poskytování údajů o postupu v případě nadměrného schodku - Nařízení (ES) č. 3605/93 - Evropský systém účtů 1995 (ESA 95) - Nařízení (ES) č. 2223/96 - Dopis Statistického úřadu Evropských společenství (Eurostat) - Žaloba na neplatnost - Akt, který může být předmětem žaloby - Nepřípustnost“)
 (2006/C 281/62)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Comunidad autónoma de Madrid a Madrid, infaestructuras del transporte (Mintra) (Madrid, Španělsko) (zástupci: C. Fernandez Vicién, D. Ortega Peciña a J. Sabater Marotias, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Diaz-Llanos La Roche a L. Escobar Guerrero, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise obsaženého v dopise Statistického úřadu Evropských společenství (Eurostat) ze dne 3. února 2005 o zařazení Madrid infaestructuras del transporte (Mintra) do sektoru „veřejných financí“ v rámci evropského systému integrovaných účtů 1995 (ESA 95).
 Výrok usnesení
 1)
 Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
 2)
 Žalobcům se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


text:
 31.3.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 98/3
 Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. února 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského soudu v Brně — Česká republika) — Toshiba Corporation a další v. Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
 (Věc C-17/10) (1)
 (Hospodářská soutěž - Kartel na území členského státu, který započal před přistoupením tohoto státu k Evropské unii - Mezinárodní kartel s účinky na území Unie a Evropského hospodářského prostoru - Článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP - Stíhání a trestání protiprávního jednání ve vztahu k období přede dnem přistoupení a po něm - Pokuty - Vymezení pravomoci a příslušnosti Komise a vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž - Uložení pokut Komisí a vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž - Zásada ne bis in idem - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 3 odst. 1 a čl. 11 odst. 6 - Důsledky přistoupení nového členského státu k Unii)
 2012/C 98/04
 Jednací jazyk: čeština
 Předkládající soud
 Krajský soud v Brně
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Toshiba Corporation, T&D Holding, dříve Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, dříve Areva T&D SAS, Alstom Grid AG, dříve Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA
 Žalovaný: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
 Předmět
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Krajský soud v Brně — Výklad článku 81 ES, článku 50 Listiny základních svobod Evropské unie (Úř. věst. 2007, C 303, s. 1), nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205), zejména čl. 3 odst. 1 a čl. 11 odst. 6 tohoto nařízení, jakož i bodu 51 oznámení Komise o spolupráci v rámci sítě orgánů pro hospodářskou soutěž (Úř. věst. 2004, C 101, s. 43) — Kartelová dohoda na území členského státu, jejíž doba trvání započala před přistoupením tohoto členského státu k Evropské unii a skončila po této události — Uložení pokut Komisí a vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž — Pravomoc vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž uložit sankce za totéž jednání za období předcházející přistoupení — Zásada non bis in idem
 Výrok
 1)
 Ustanovení článku 81 ES a čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy musí být vykládána v tom smyslu, že nemohou být v řízení zahájeném po 1. květnu 2004 použita na kartelovou dohodu, jež vyvolala účinky v obdobích před 1. květnem 2004 na území členského státu, který přistoupil k Evropské unii k tomuto dni.
 2)
 Pokud Evropská komise zahájí ve věci kartelové dohody řízení podle kapitoly III nařízení č. 1/2003, neztrácí tím orgán pro hospodářskou soutěž dotčeného členského státu podle čl. 11 odst. 6 nařízení č. 1/2003 ve spojení s čl. 3 odst. 1 téhož nařízení pravomoc postihovat na základě vnitrostátního práva hospodářské soutěže protisoutěžní účinky, které tato dohoda vyvolala na území uvedeného členského státu v obdobích před jeho přistoupením k Evropské unii.
 Zásada ne bis in idem nebrání tomu, aby byly podnikům, jež se účastnily kartelové dohody, vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž dotčeného členského státu uloženy pokuty postihující účinky, které tato dohoda vyvolala na území tohoto státu v době před jeho přistoupením k Evropské unii, vzhledem k tomu, že pokuty, které byly účastníkům této dohody uloženy rozhodnutím Evropské komise přijatým před vydáním rozhodnutí uvedeného vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž, uvedené účinky nepostihovaly.
 (1) Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


text:
 31.7.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 209/10
 Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Belgie) — Belgický stát v. Nathalie De Fruytier
 (Věc C-237/09) (1)
 (Šestá směrnice o DPH - Článek 13 část A odst. 1 písm. d) - Osvobození určitých činností ve veřejném zájmu - Dodávání lidských orgánů, krve a mléka - Přeprava orgánů a vzorků humánního původu prováděná osobou samostatně výdělečně činnou pro nemocnice a laboratoře - Pojmy „dodání zboží“ a „poskytování služeb“ - Kritéria rozlišení)
 2010/C 209/13
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour de cassation
 Účastníci původního řízení
 Navrhovatel: Belgický stát
 Odpůrkyně: Nathalie De Fruytier
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour de cassation (Belgie) — Výklad čl. 13 části A bodu 1 písm. d) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Osvobození určitých činností ve veřejném zájmu — Dodávání lidských orgánů, krve a mléka — Možnost postavit přepravu orgánů a vzorků humánního původu prováděnou osobou samostatně výdělečně činnou pro nemocnice a laboratoře na roveň dodávání?
 Výrok
 Článek 13 část A odst. 1 písm. d) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, který osvobozuje „dodávání lidských orgánů, krve a mléka“ od daně z přidané hodnoty, musí být vykládán tak, že se nepoužije na přepravu orgánů a vzorků humánního původu prováděnou osobou samostatně výdělečně činnou pro nemocnice a laboratoře.
 (1) Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


text:
 6.10.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 235/31
 Žaloba podaná dne 3. srpna 2007 – Economidis v. Komise
 (Věc F-80/07)
 (2007/C 235/58)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Ioannis Economidis (Woluwé-St-Etienne, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen a E. Marchal, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhové žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí, kterým se reorganizuje Generální ředitelství RTD v rozsahu, ve kterém se tímto rozhodnutím obsazují zejména pracovní místa vedoucích oddělení F.1 „Horizontální aspekty a koordinace“ a F.5 „Biotechnologie pro zdraví“;
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Komise v říjnu 2006 v rámci reorganizace GŘ RTD jmenovala pány H a X vedoucími oddělení F.1 a F.5. Soud pro veřejnou službu rozsudkem ze dne 14. prosince 2006, Economidis v. Komise, F-122/05 (1) zrušil rozhodnutí Komise ze dne 23. prosince 2004, kterým se pan H jmenuje na pracovní místo vedoucího oddělení „Biotechnologie a aplikovaná genomika“, tedy oddělení téhož GŘ před reorganizací.
 Žalobce na podporu své žaloby uvádí zaprvé porušení článku 233 ES v rozsahu, ve kterém Komise z důvodu reorganizace uvedeného GŘ tvrdí, že nemůže plnit povinnosti vyplývající z rozsudku ze dne 14. prosince 2006. Vzhledem k tomu, že rozhodnutí ze dne 23. prosince 2004 bylo zrušeno, nemohlo být dle žalobce panu H znovu přiděleno pracovní místo vedoucího oddělení v rámci reorganizace dotčeného GŘ.
 Žalobce krom toho uplatňuje, že buď oddělení „Biotechnologie a aplikované genomiky“ nadále existuje, avšak pod jiným názvem a s předefinovanými úkoly, nebo bylo opravdu zrušeno. V prvním případě by správní orgán měl plnit povinnosti vyplývající z rozsudku ze dne 14. prosince; ve druhém případě by správní orgán měl zahájit řízení o obsazení pracovních míst vedoucích oddělení, kterých se týkala reorganizace, a umožnit tak žalobci předložit svou kandidaturu. Tím, že žalovaná neuskutečnila toto řízení, porušila články 4, 7, 27 a 29 služebního řádu úředníků Evropských společenství a zásadu očekávání služebního postupu.
 (1) Úř. věst. C 331, 30.12.2006 s. 47.


text:
 7.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 267/24
 Kasační opravný prostředek podaný dne 23. května 2008 Nuova Agricast Srl proti usnesení Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 12. března 2008 ve věci T-443/07, Nuova Agricast Srl v. Komise Evropských společenství
 (Věc C-225/08 P)
 2009/C 267/41
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Nuova Agricast Srl (zástupce: M. A. Calabrese, advokát)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
 Usnesením ze dne 29. června 2009 Soudní dvůr (osmý senát) kasační opravný prostředek zamítl.


text:
 19.9.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 343/46
 Žaloba podaná dne 29. července 2016 – Hoffmann v. EUIPO (Genius)
 (Věc T-425/16)
 (2016/C 343/62)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Karl Hoffmann (Bad Schwalbach, Německo) (zástupce: C. Jonas, advokát)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Genius“ – Přihláška č. 13 509 071
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. května 2016, ve věci R 1631/2015-5
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 20.6.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 141/38
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. dubna 2009 — Španělsko v. Komise
 (Věc T-281/06) (1)
 („EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Vyrovnávací podpora pro producenty banánů - Nesrovnalosti v kontrolách jakosti - Druh použité finanční korekce - Proporcionalita“)
 2009/C 141/77
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: F. Jimeno Fernández, zmocněnec)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2006/554/ES ze dne 27. července 2006, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. L 218, s. 12), a to v rozsahu, v němž toto rozhodnutí stanoví finanční korekci, která se použije na výdaje nahlášené Španělským královstvím v rámci vyrovnávací podpory pro producenty banánů za hospodářské roky 2002 a 2003.
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Španělskému království se ukládá náhrada nákladů.
 (1) Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


text:
 11.3.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 60/51
 Žaloba podaná dne 24. ledna 2006 – Universal v. Komise
 (Věc T-34/06)
 (2006/C 60/94)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Universal Corp. (Richmond, USA) (zástupci: A. Riesenkampff, T. Reher, M. Holzhäuser,C. Swaak, M. Mollica, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhové žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí Komise K(2005)4012 konečné ze dne 20. října 2005 v řízení podle čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES (věc COMP/C.38.281/B.2 – Surový tabák, Itálie) v rozsahu, v němž je určeno žalobkyni;
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Napadeným rozhodnutím Komise shledala, že několik společností, včetně žalobkyně a jedné z jejích nepřímých dceřiných společností, porušilo čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES tím, že uzavřelo kartelové dohody nebo se dopustilo jednání ve vzájemné shodě v odvětví surového tabáku v Itálii. Na tomto základě byla žalobkyni uložena pokuta společně a nerozdílně s její dceřinou společností.
 Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, zaprvé, že v napadeném rozhodnutí Komise zaujala, bez udání vysvětlení nebo objektivního odůvodnění, diametrálně odlišné stanovisko ve srovnání s vlastním stanoviskem ve věci španělského surového tabáku, která se týkala stejného vztahu mezi mateřskou a dceřinou společností, stejného časového rámce, stejného druhu zboží, stejné nákupní ceny a stejného nedostatku účasti či vědomosti ze strany žalobce. Na tomto základě se žalobkyně domnívá, že Komise porušila svoji povinnost uvést důvody, nedodržela zásadu rovného zacházení a porušila legitimní očekávání žalobkyně tím, že jí uložila pokutu za protiprávní jednání, jehož se dopustila její dceřiná společnost.
 Žalobkyně dále tvrdí, že Komise právně dostačujícím způsobem neprokázala jakýkoli rozhodující vliv žalobkyně na obchodní jednání její dceřiné společnosti. V tomto kontextu uvádí, že Komise nesprávně usoudila, že požadavky na podávání zpráv a určitá schválení potvrzují, že žalobkyně vykonávala rozhodný obchodní vliv na svoji dceřinou společnost, ačkoli tomu tak nebylo, vzhledem k velmi decentralizované struktuře a organizaci žalobkyně.


text:
 7.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 271/27
 Žaloba podaná Kontrolním úřadem ESVO dne 26. července 2010 proti Norsku
 (věc E-10/10)
 2010/C 271/07
 Dne 26. července 2010 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese rue Belliard/Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË) Xavierem Lewisem a Markusem Schneiderem, žalobu proti Norsku k Soudu ESVO.
 Kontrolní úřad ESVO žádá Soud ESVO, aby prohlásil, že:
 1)
 Nepřijetím opatření nutných k úplnému provedení aktů uvedených v bodu 1 a v bodu 1 odrážce 2 přílohy VII Dohody o EHP do vnitrostátních právních předpisů (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1430/2007 ze dne 5. prosince 2007, kterým se mění přílohy II a III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací), začleněných do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě Norské království nesplnilo své povinnosti podle čl. 63 odst. 1 této směrnice a podle článku 7 Dohody o EHP.
 2)
 Norské království nese náklady tohoto řízení.
 Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:
 —
 Žádost se týká té skutečnosti, že se Norsko neřídilo odůvodněným stanoviskem Kontrolního úřadu ESVO ohledně nedodržení povinnosti přijmout nebo oznámit Kontrolnímu úřadu opatření nutná k úplnému provedení aktu EHP, jenž odpovídá pozměněnému znění směrnice Evropské unie 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací.
 —
 Opatření, jež má Norsko přijmout, se týkají pozměnění několika vnitrostátních právních předpisů o uznávání odborných kvalifikací získaných v jiných státech EHP.
 —
 Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že od norské vlády neobdržel žádné informace o úplném provedení aktu do vnitrostátního práva, ani mu nejsou k dispozici žádné jiné informace, které by mu umožnily dospět k podobnému závěru.
 —
 Vláda Norska své zpoždění v úplném provedení aktu nepopřela.


text:
 6.10.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 235/32
 Žaloba podaná dne 14. srpna 2007 – Zangerl-Posselt v. Komise
 (Věc F-83/07)
 (2007/C 235/60)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Brigitte Zangerl-Posselt (Saarbrücken, Německo) (zástupce: S. Paulmann, Rechtsanwalt)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí zkušební komise pro výběrové řízení EPSO/AST/27/06 (Asistenti/asistentky (AST1) s německým jazykem), které bylo žalobkyni sděleno dopisem EPSO ze dne 18. června 2007 a potvrzeno dopisem ze dne 25. července 2007, o jejím nepřipuštění k praktickým a ústním zkouškám tohoto výběrového řízení;
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Zkušební komise pro výběrové řízení EPSO/AST/27/06 (Asistenti/asistentky (AST1) s německým jazykem pro činnosti sekretariátu) žalobkyni nepřipustila k praktickým a ústním zkouškám, jelikož nemůže prokázat požadované ukončené vzdělání (maturitu).
 Žalobkyně zejména uplatňuje, že její ukončené vzdělání (ukončení reálky) odpovídá požadavkům bodu A.II.1 písm. ii oznámení o výběrovém řízení. Klasifikace ukončení vzdělání je údajně jak v Německu, tak na evropské úrovni provedena na základě International Standard Classification of Education z roku 1997 (ISCED) vyhotovené UNESCO a tato terminologie byla dle žalobkyně převzata i do oznámení o výběrovém řízení. Podle toho patří ukončení reálky k sekundárním ukončeným vzděláním (ISCED stupeň 2) a umožňuje přístup k postsekundárnímu vzdělání (ISCED stupeň 4).
 Kromě toho žalobkyně vytýká nedostatečné a chybné odůvodnění rozhodnutí žalované.


text:
 15.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 59/16
 Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Španělsko v. Komise
 (Spojené věci T-515/13 a T-719/13) (1)
 („Státní podpory - Stavba lodí - Ustanovení daňových právních předpisů použitelná na určité dohody uzavřené za účelem financování a nákupu plavidel - Rozhodnutí prohlašující podporu za částečně neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její částečné vrácení - Žaloba na neplatnost - Osobní dotčení - Přípustnost - Výhoda - Selektivní charakter - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Narušení hospodářské soutěže - Povinnost uvést odůvodnění“)
 (2016/C 059/16)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobci: Španělské království (zástupci: původně N. Díaz Abad, poté M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) (věc T-515/13), Lico Leasing, SA (Madrid, Španělsko) a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Madrid) (zástupci: M. Merola a A. Sánchez, advokáti) (věc T-719/13)
 Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier a P. Němečková, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4426 final ze dne 17. července 2013 o státní podpoře SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), kterou poskytlo Španělsko – Daňový režim určitých dohod o finančním leasingu známý též pod názvem „španělský systém zdanění leasingu“ (Úř. věst. 2014, L 114, s. 1)
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí Komise 2014/200/EU ze dne 17. července 2013 o státní podpoře SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), kterou poskytlo Španělsko – Daňový režim určitých dohod o finančním leasingu známý též pod názvem „španělský systém zdanění leasingu“, se zrušuje.
 2)
 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Španělským královstvím a společnostmi Lico Leasing, SA, a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA.
 (1) Úř. věst. C 336, 16.11.2013.


text:
 20.7.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 236/40
 Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2015 – Deluxe Laboratories v. OHIM (deluxe)
 (Věc T-222/14) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství deluxe - Absolutní důvody pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence popisného charakteru - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
 (2015/C 236/53)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Deluxe Laboratories, Inc. (Burbank, Kalifornie, Spojené státy americké) (zástupkyně: S. Serrat Viñas, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: S. Palmero Cabezas, zmocněnkyně)
 Předmět věci
 Žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. ledna 2014 (věc R 1250/2013-2) týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení deluxe jako ochranné známky Společenství
 Výrok
 1)
 Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 22. ledna 2014 (věc R 1250/2013-2) se zrušuje.
 2)
 OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 175, 10.6.2014.


text:
 2.10.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 330/16
 Žaloba podaná dne 4. srpna 2017 – Álvarez de Linera Granda v. Komise a SRB
 (Věc T-498/17)
 (2017/C 330/21)
 Jednací jazyk: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Pablo Álvarez de Linera Granda (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero a N. Subuh Falero, advokáti)
 Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017 č. SRB//EES/2017/08, určené FROB (Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria), kterým se schvaluje plán restrukturalizace v případě Banco Popular Español;
 —
 zrušil rozhodnutí Evropské komise 2017/1246 ze dne 7. června 2017, kterým se schvaluje program řešení krize pro Banco Popular Español S.A; a
 —
 na základě článku 340 SFEU rozhodl o vzniku mimosmluvní odpovědnosti SRB a Evropské komise a nařídil nahradit žalovanému vzniklou škodu.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí a T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.
 Konkrétně žalobce uvádí, že v tomto případě došlo ke zneužití pravomoci.


text:
 9.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 6/13
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Liège – Belgie) – Sabrina Wathelet v. Garage Bietheres & Fils SPRL
 (Věc C-149/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 1999/44/ES - Prodej spotřebního zboží a záruka na toto zboží - Působnost - Pojem ‚prodávající‘ - Prostředník - Mimořádné okolnosti“)
 (2017/C 006/15)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Cour d'appel de Liège
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: Sabrina Wathelet
 Žalovaná: Garage Bietheres & Fils SPRL
 Výrok
 Pojem „prodávající“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje i podnikatele jednajícího jako prostředník na účet soukromé osoby, který kupujícího spotřebitele řádně neinformoval o tom, že majitelem prodávaného zboží je tato soukromá osoba, což musí předkládající soud ověřit při zohlednění všech okolností projednávané věci. Výše uvedený výklad není odvislý od toho, zda je prostředník za svoje zprostředkování odměněn.
 (1) Úř. věst. C 213, 29.6.2015.


text:
 2.2.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 34/40
 Žaloba podaná dne 14. listopadu 2014 – Legakis a další v. Rada
 (Věc T-765/14)
 (2015/C 034/48)
 Jednací jazyk: řečtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Georgios Legakis, Mirto Pavagiota Legaki, Maria Legaki a Melina Legaki (Paleo Faliro, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání
 Žalobci navrhují, aby Tribunál:
 —
 uložil žalované povinnost zaplatit žalobcům částku 1 9 91 194,40 eur z důvodu škody jim vzniklé protiprávním jednáním žalované, navýšenou o úroky plynoucí od data nezákonného odnětí jejich vkladů (dne 29. března 2013) do vyhlášení rozsudku v této věci, jakož i o úroky z prodlení za dobu od vyhlášení rozsudku v této věci do plného uhrazení příslušné částky;
 —
 podpůrně uložil žalované povinnost zaplatit žalobcům 95 % výše uvedené částky, tj. částku 1 8 91 634,68 eur, z důvodu škody jim vzniklé protiprávním jednáním žalované, navýšenou o úroky plynoucí od data nezákonného odnětí jejich vkladů (dne 29. března 2013) do vyhlášení rozsudku v této věci, jakož i o úroky z prodlení za dobu od vyhlášení rozsudku v této věci do plného uhrazení příslušné částky;
 —
 ještě podpůrněji určil částku, kterou bude žalovaná povinna zaplatit žalobcům z důvodu škody jim vzniklé protiprávním jednáním žalované;
 —
 uložil žalované povinnost zaplatit každému ze žalobců částku 20 000 eur (tj. celkově 80 000 eur) z důvodu morální újmy jim vzniklé v důsledku porušení zásady rovného zacházení;
 —
 uložil žalované povinnost zaplatit každému z žalobců částku 20 000 eur (tj. celkově 80 000 eur) z důvodu morální újmy jim vzniklé v důsledku porušení práva na účinnou soudní ochranu, a
 —
 uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobci.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Touto žalobou se žalobci domáhají u Tribunálu, jenž je příslušný podle článku 268 SFEU, náhrady škody na základě čl. 340 druhého pododstavce SFEU, která jim vznikla v důsledku protiprávního jednání žalované.
 Žalobci tvrdí, že tato škoda vznikla tím, že žalovaná, která jednala mimo rámec svých pravomocí a v rozporu se sekundárním unijním právem a s obecnými zásadami unijního práva, nařídila, a tudíž zapříčinila snížení hodnoty bankovních vkladů žalobců v Cyprus Popular Bank Public Co Ltd (Laïki Trapeza) a každopádně k tomuto snížení přispěla.
 Konkrétně žalobci namítají, že se žalovaná dopustila následujících porušení základních práv a obecných zásad unijního práva:
 —
 zaprvé, porušení práva na vlastnictví;
 —
 zadruhé, porušení zásady rovného zacházení, a
 —
 zatřetí, porušení práva žalobců na soudní ochranu a zásady právní jistoty.
 Žalobci tvrdí, že podmínky pro založení mimosmluvní odpovědnosti žalované, jak byly stanoveny judikaturou, jsou splněny za účelem přiznání náhrady škody.


text:
 17.10.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 383/19
 Žaloba podaná dne 19. srpna 2016 – Flir Systems Trading Belgium v. Komise
 (Věc T-467/16)
 (2016/C 383/27)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Flir Systems Trading Belgium (Meer, Belgie) (zástupci: N. Reypens, C. Docclo a T. Verstraeten, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 spojil tuto věc s věcí T-131/16 pro účely ústní části řízení a rozhodnutí, jímž se končí řízení, a to z důvodu, že tyto věci spolu souvisí;
 —
 prohlásil za přípustné žalobní důvody domáhající se zrušení uvedené v této žalobě a vyhověl jim;
 —
 zrušil články 1 a 2 napadeného rozhodnutí (1);
 —
 případně zrušil článek 2 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž nestanovuje přechodná ustanovení;
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.
 1.
 První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení vymezení právních aktů, které se týkají poskytnutí údajné státní podpory, a z nesprávného právního posouzení při výkladu čl. 1 písm. d) nařízení č. 2015/1589 (2).
 2.
 Druhý žalobní důvod vychází z existence skutkového omylu při popisu referenčního systému, zjevně nesprávného posouzení při jeho analýze a z nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU a čl. 1 písm. a) nařízení č. 2015/1589.
 3.
 Třetí žalobní důvod vychází z nesprávného posouzení hospodářského zvýhodnění a z nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU a čl. 1 písm. a) nařízení č. 2015/1589.
 4.
 Čtvrtý žalobní důvod vychází z nesprávného posouzení selektivity, která je nezbytná k tomu, aby bylo možno sporný režim kvalifikovat jakožto státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a čl. 1 písm. a) nařízení č. 2015/1589 a z nesprávného posouzení při analýze mechanismu sporného režimu.
 5.
 Pátý žalobní důvod vychází z nesprávného posouzení analýzy odůvodnění podmínek pro uplatnění sporného režimu.
 6.
 Šestý žalobní důvod vychází z nesprávného posouzení při hodnocení údajné výhody, která vyplývá ze sporného režimu, a z nepřesného posouzení sporného režimu.
 7.
 Sedmý žalobní důvod vychází z porušení legitimních očekávání a právní jistoty daňových poplatníků.
 (1) Rozhodnutí Komise ze dne 11. ledna 2016 o režimu státní podpory obsahujícím výjimku pro nadměrný zisk, kterou poskytla Belgie [režim státní podpory SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN)]
 (2) Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9)


text:
 30.6.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 194/21
 Žaloba podaná dne 2. dubna 2012 — Investrónica v. OHIM — Olympus Imaging (MICRO)
 (Věc T-149/12)
 2012/C 194/35
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Investrónica, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Seijo Veiguela a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Olympus Imaging Corp. (Tokio, Japonsko)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 31. ledna 2012 ve věci R 347/2011-4 a určil, že na základě čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství mělo být odvolání přihlašovatelky ochranné známky k OHIM zamítnuto a mělo být potvrzeno rozhodnutí námitkového oddělení o zamítnutí smíšené ochranné známky Společenství č. 7 014 392„MICRO“;
 —
 uložil náhradu nákladů řízení účastníkům řízení vystupujícím proti této žalobě.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Olympus Imaging Corporation
 Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „MICRO“, černobílá, pro výrobky třídy 9 (přihláška č. 7 014 392)
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská obrazová ochranná známka „micro“, světlomodrá a tmavomodrá, pro výrobky a služby tříd 9, 38 a 42 (ochranná známka č. 2736947)
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám a zamítnutí zápisu přihlašované ochranné známky
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání a zrušení napadeného rozhodnutí o zamítnutí přihlašované ochranné známky
 Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož mezi kolidujícími označeními existuje nebezpečí záměny


text:
 1.12.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 431/11
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Polsko) dne 27. srpna 2014 — Wrocław — Miasto na prawach powiatu v. Minister Infrastruktury i Rozwoju
 (Věc C-406/14)
 (2014/C 431/18)
 Jednací jazyk: polština
 Předkládající soud
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Wrocław – Miasto na prawach powiatu
 Žalovaný: Minister Infrastruktury i Rozwoju
 Předběžné otázky
 1)
 Je ve světle článku 25 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (1) přípustné, aby zadavatel v zadávací dokumentaci stanovil, že uchazeč musí realizovat alespoň 25 % prací zahrnutých do zakázky vlastními prostředky?
 2)
 V případě záporné odpovědi na první otázku: Má uplatnění požadavků, popsaných v první otázce, v rámci zadávacího řízení za následek takové porušení předpisů unijního práva, které vyžaduje provedení finanční opravy podle článku 98 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (2)?
 (1) Úř. věst. L 134, s. 114.
 (2) Úř. věst. L 210, s. 25.


text:
 20.4.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 127/26
 Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2015 – Universal Utility International v. OHIM (Greenworld)
 (Věc T-106/14) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Greenworld - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
 (2015/C 127/35)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Universal Utility International GmbH & Co.KG (Kaarst, Německo) (zástupce: J. Mietzel, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. prosince 2013 (věc R 1658/2013-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení Greenworld jako ochranné známky Společenství
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Universal Utility International GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


text:
 5.10.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 328/17
 Žaloba podaná dne 29. července 2015 – Schräder v. CPVO – Hansson (Seimora)
 (Věc T-426/15)
 (2015/C 328/17)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Německo) (zástupce: advokát T. Leidereiter)
 Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)
 Další účastník v řízení před odvolacím senátem: Jørn Hansson (Søndersø, Dánsko)
 Údaje týkající se řízení před CPVO
 Držitel odrůdového práva Společenství: Další účastník v řízení před odvolacím senátem
 Dotčené odrůdové právo Společenství: EU 8536 „SEIMORA“
 Řízení před CPVO: Řízení o zrušení
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 24. února 2015 ve věci A002/2014
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil napadené rozhodnutí;
 —
 uložil CPVO náhradu nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení článku 75 nařízení č. 2100/94;
 —
 Porušení čl. 20 odst. 1 písm. c) nařízení č. 2100/94 ve spojení s čl. 11 odst. 1, čl. 54 odst. 2 a článku 76 nařízení č. 2100/94 a článku 51 nařízení č. 874/2009.


text:
 17.12.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 370/25
 Žaloba podaná dne 19. září 2011 — Euro-Information v. OHIM (EURO AUTOMATIC PAIEMENT)
 (Věc T-497/11)
 2011/C 370/42
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Euro-Information — Européenne de traitement de l’information (Štrasburk, Francie) (zástupce: A. Grolée, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 7. července 2011 ve věci R 370/2011-2;
 —
 uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení žalobkyně vynaložených v řízení před OHIM a v rámci projednávané žaloby
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „EURO AUTOMATIC PAIEMENT“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 36, 37, 38, 42 a 45
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 bodu c) nařízení č. 207/2009, jelikož přihlašovaná ochranná známka není popisná.


text:
 28.5.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 132/34
 Žaloba podaná dne 30. března 2005 EARL Salvat Père et Fils a ostatními proti Komisi Evropských společenství
 (Věc T-136/05)
 (2005/C 132/61)
 Jednací jazyk: francouzština
 Soudu prvního stupně Evropských společenství byla dne 30. března 2005 předložena žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství EARL Salvat Père et Fils, se sídlem v Saint-Paul de Fenouillet (Francie), Comité interprofessionel des vins doux naturels et vins de liquer à appellations contrôlées, se sídlem v Perpignan (Francie) a Comité national des interprofessionnels des vins à appellation d'origine, se sídlem v Paříži, zastoupenými Huguesem Calvetem a Olivierem Billardem, advokáty.
 Žalobci navrhují, aby Soud:
 —
 zrušil články 1.1 a 1.3 rozhodnutí Komise ze dne 19. ledna 2005 o „Plánu Rivesaltes“ a parafiskálních daních CIVDN (Comité interprofessionel des vins doux naturels, Mezioborového výboru pro sladká přírodní vína), zavedených ve Francii,
 —
 uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Napadeným rozhodnutím Komise rozhodla, že prémie za hektar vyňaté půdy hrazená mezioborovým příspěvkem v rámci „Plánu Rivesaltes“ a akce pro propagaci a systém kontrolovaných označení původu „Rivesaltes“, „Grand Rousillon“, „Muscat de Rivesaltes“ a „Banyuls“ hrazené mezioborovými příspěvky představují státní pomoc ve smyslu článku 87 ES.
 Žalobci se domáhají zrušení tohoto rozhodnutí a uplatňují nejprve, že jeho odůvodnění není dostatečné, v rozporu s článkem 253 ES, jelikož neumožňuje žalobcům porozumět důvodům, které vedly Komisi k úvaze, že jsou v projednávaném případě naplněna kritéria kladená judikaturou Soudního dvora na státní pomoc. Žalobci mimoto uplatňují, že napadené rozhodnutí je v rozporu s článkem 87 ES, jelikož Komise neprokázala ani že byla dotčená opatření hrazena prostředky, které byly k dispozici vnitrostátním orgánům, ani že mezioborové příspěvky určené na hrazení akcí pro propagaci a systém kontrolovaných označení původu lze považovat za příspěvky poskytnuté státem.


text:
 7.9.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 294/27
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 9. června 2015 – Hecht-Pharma GmbH v. Hohenzollern Apotheke, Inhaber Winfried Ertelt
 (Věc C-276/15)
 (2015/C 294/33)
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Bundesgerichtshof
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Hecht-Pharma GmbH
 Žalovaný: Hohenzollern Apotheke, Inhaber Winfried Ertelt
 Předběžné otázky
 1)
 Brání čl. 3 bod 1 a 2 směrnice 2001/83/ES (1) ustanovení vnitrostátního práva jako je § 21 odst. 2 bod 1 zákona o oběhu léčivých přípravků (Gesetz über den Verkehr mit Arzneimitteln, dále jen „AMG“), podle kterého registraci nevyžaduje takový léčivý přípravek, který je určen pro humánní použití a který je z důvodu prokazatelně častého lékařského nebo stomatologického předpisu co do podstatných výrobních kroků vyráběn v rámci běžného provozu v lékárně v množství dosahujícím denně sta balení připravených k výdeji a je určen k výdeji v rámci existujícího povolení k provozování lékárny?
 V případě kladné odpovědi na první otázku:
 2)
 Platí tento závěr také tehdy, když je ustanovení vnitrostátního práva jako je § 21 odst. 2 bod 1 AMG vykládáno tak, že registraci nevyžaduje takový léčivý přípravek, který je určen pro humánní použití a který je z důvodu prokazatelně častého lékařského nebo stomatologického předpisu co do podstatných výrobních kroků vyráběn v rámci běžného provozu v lékárně v množství dosahujícím denně sta balení připravených k výdeji a je určen k výdeji v rámci existujícího povolení k provozování lékárny, pokud je tento léčivý přípravek buď vždy vydáván pro jednotlivého pacienta podle lékařského předpisu, který nemusí být nutně vystaven již před jeho přípravou, nebo je v lékárně připravován v souladu s lékopisnými předpisy a je určen k přímému výdeji pacientům?
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69).


text:
 21.2.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 44/77
 Žaloba podaná dne 30. prosince 2008 – Angelidis v. Parlament
 (Věc F-104/08)
 (2009/C 44/140)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Angel Angelidis (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: E. Boigelot, advokát)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Předmět a popis sporu
 Zrušení oznámení o volném pracovním místě č. 12564 ze dne 26. února 2008 vydaného předsedou Evropského parlamentu týkajícího se obsazení místa ředitele Generálního ředitelství pro vnitřní politiky Unie – Ředitelství D pro rozpočtové záležitosti, jakož i přijímacího řízení, které bylo zahájeno na základě tohoto oznámení. Dále zrušení rozhodnutí o zamítnutí kandidatury žalobce na místo ředitele pro rozpočtové záležitosti Generálního ředitelství pro vnitřní politiky a o jmenování jiného kandidáta na uvedené místo. A konečně, návrh na náhradu nemajetkové a majetkové újmy vzniklé žalobci a návrh na jeho zařazení do platové třídy ředitele „ad personam“
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 23. září 2008, a tudíž i oznámení o volném pracovním místě č. 12564 ze dne 26. února 2008 vydaného předsedou Evropského parlamentu týkající se obsazení místa ředitele Generálního ředitelství pro vnitřní politiky Unie – Ředitelství D pro rozpočtové záležitosti;
 —
 v důsledku toho zrušit přijímací řízení, které bylo zahájeno na základě tohoto oznámení, prostřednictvím převedení nebo povýšení;
 —
 zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 21. listopadu 2008 o jmenování ředitele pro rozpočtové záležitosti Generálního ředitelství pro vnitřní politiky, jakož i rozhodnutí o zamítnutí kandidatury žalobce na uvedené místo;
 —
 uložit žalovanému, aby poskytl náhradu za nemajetkovou a majetkovou újmu, jakož i za zásah do služebního postupu žalobce, kterou vyčísluje celkem na 25 000 eur, s výhradou zvýšení či snížení v průběhu řízení, a to zejména s přihlédnutím k nesprávnému výkonu rozsudku Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2007, k vážnému zneužití pravomoci a k okolnostem, za nichž došlo k tomuto novému napadenému jmenování;
 —
 každopádně, a přinejmenším, zařadit žalobce do platové třídy ředitele „ad personam“ z důvodu vážné újmy, kterou utrpěl na svém služebním postupu tím, že jej parlament nespravedlivě připravil o zařazení do vyšší platové třídy,
 —
 uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.


text:
 28.10.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 261/17
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Belgie) dne 15. září 2006 – Clear Channel Belgium SA v. město Liège
 (Věc C-378/06)
 (2006/C 261/32)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Conseil d'Etat (Belgie)
 Účastníci původního řízení
 Žalobce: Clear Channel Belgium SA
 Žalovaný: město Liège
 Vedlejší účastnice řízení: J.-C. Decaux Belgium SA
 Předběžné otázky
 1)
 Vylučuje smlouva kvalifikovaná jako „veřejná koncese“ použití směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (1), jestliže tato smlouva nezávisle na poskytnutí výhradního práva na ziskové provozování reklamních ploch, jimiž je vybaven městský mobiliář, který má veřejný orgán k dispozici, tímto veřejným orgánem druhé smluvní straně stanoví výkon některých služeb uvedenou smluvní stranou pro tento veřejný orgán (dání městského mobiliáře k dispozici, plochy určené k vyvěšení obecních informací)?
 2)
 Může navzdory nepřítomnosti ceny v klasickém smyslu slova spočívat úplatná povaha poskytování služeb ve prospěch veřejného orgánu v jeho vzdání se příjmů z reklamy, z nichž by bylo třeba, jako v projednávaném případě, odečíst finanční a hmotné náhrady a poplatky za jejich vyvěšení stanovené ve smlouvě?
 3)
 Má primární nebo akcesorická povaha různých povinností stanovených ve smlouvě nějakou roli, co se týče použití uvedené směrnice?
 (1) Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322.


text:
 26.6.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/7
 Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. dubna 2017 – Proforec Srl v. Evropská komise
 (Věc C-176/16 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Rejstřík chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení - Nařízení (EU) č. 1151/2012 - Zápis názvu ‚Focaccia di Recco col formaggio (IPG)‘ - Neexistence právního zájmu na podání žaloby“)
 (2017/C 202/10)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Proforec Srl (zástupci: G. Durazzo, M. Mencoboni a G. Pescatore, advokáti)
 Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: původně F. Moro a J. Guillem Carrau, zmocněnci, poté F. Moro, zmocněnkyně)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Společnosti Proforec Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 191, 30.5.2016.


text:
 5.3.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 72/4
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 2. prosince 2010 — Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung v. Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft
 (Věc C-564/10)
 2011/C 72/06
 Jednací jazyk: němčina
 Předkládající soud
 Bundesverwaltungsgericht
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
 Žalovaná: Pfeifer & Langen Kommanditgesellschaft
 Předběžné otázky
 1)
 Vztahuje se článek 3 nařízení (1) rovněž na promlčení nároků na úroky, které jsou dlužné podle vnitrostátního práva vedle navrácení výhody protiprávně nabyté z důvodu nesrovnalosti?
 2)
 V případě kladné odpovědi na první otázku: Je nutno v rámci srovnání lhůt podle čl. 3 odst. 3 nařízení přihlédnout pouze k trvání lhůty, nebo musí být zohledněna rovněž vnitrostátní ustanovení, která odkládají počátek běhu lhůty, aniž by k tomu byly vyžadovány další okolnosti, na konec kalendářního roku, v němž nárok (zde: na úroky) vzniká?
 3)
 Začíná promlčecí lhůta pro nároky na úroky běžet rovněž od okamžiku, kdy došlo k nesrovnalosti, respektive skončením pokračující nebo opakované nesrovnalosti, i když se nároky na úroky týkají až pozdějších období, a tudíž vznikají až později? Je počátek běhu promlčecí lhůty v případě pokračující nebo opakované nesrovnalosti prostřednictvím čl. 3 odst. 1 pododstavce 2 nařízení rovněž vzhledem k nárokům na úroky odložen do okamžiku skončení nesrovnalosti?
 4)
 Kdy končí přerušení způsobené rozhodnutím příslušného orgánu podle čl. 3 odst. 1 pododstavce 3 věty 2 nařízení, kterým je dotčený nárok (zde: na úroky) v zásadě stanoven?
 (1) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340)


text:
 7.8.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 256/20
 Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2017 – Flamagas v. EUIPO – MatMind (CLIPPER)
 (Věc T-580/15) (1)
 („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie - Tvar zapalovače s bočním křidélkem obsahující slovní prvek CLIPPER - Nezbytný tvar pro dosažení technického výsledku - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a písm. e) bod ii) nařízení (ES) č. 207/2009 - Chybějící popis ochranné známky v přihlášce k zápisu“)
 (2017/C 256/20)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Flamagas, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: I. Valdelomar Serrano, G. Hinarejos Mulliez a D. Gabarre Armengol, advokáti)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: MatMind Srl (Řím, Itálie) (zástupci: G. Cipriani a M. Cavattoni, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. července 2015 (věc R 924/2013-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi MatMind a Flamagas.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Flamagas SA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 38, 1.2.2016.


text:
 20.4.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 127/2
 Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Lb Group Ltd v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS), Galassia Game Srl
 (Věc C-651/13) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu - Totožné předběžné otázky - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Vnitrostátní právní úprava - Změna uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti - Nové zadávací řízení - Koncese s kratší dobou platnosti než předchozí koncese - Omezení - Naléhavé důvody obecného zájmu - Proporcionalita“)
 (2015/C 127/02)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Consiglio di Stato
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Lb Group Ltd
 Žalovaní: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS), Galassia Game Srl
 Výrok
 Články 49 SFEU a 56 SFEU, jakož i zásada rovného zacházení a zásada efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která z důvodu změny uspořádání systému sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti koncesí, stanoví, že bude uspořádáno nového zadávací řízení na koncese s kratší dobou platnosti, než je doba platnosti dříve udělených koncesí.
 (1) Úř. věst. C 112, 14. 4. 2014.


text:
 23.2.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 51/41
 Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. ledna 2008 – Scippacercola a Terezakis v. Komise
 (Věc T-306/05) (1)
 („Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Údajně nadměrné poplatky uložené provozovatelem mezinárodního letiště Atény - Zamítnutí stížnosti - Nedostatek významu pro celé Společenství“)
 (2008/C 51/76)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobci: Isabella Scippacercola (Brusel, Belgie) a Ioannis Terezakis (Brusel) (zástupci: A. Krystallidis a G. Stylianakis, advokáti)
 Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Hellström, A. Nijenhuis a F. Amato, zmocněnci)
 Předmět věci
 Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise ze dne 2. května 2005, přijatého na základě článku 7 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2007 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 123, s. 18, Zvl. vyd. 08/03, s. 81), kterým byla zamítnuta stížnost COMP/D3/38469 týkající se údajného zneužití dominantního postavení na trhu ze strany Aténského mezinárodního letiště Spata (Řecko) a Olympic Fuel Company
 Výrok rozsudku
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Isabelle Scippacercola a Ioannisu Terezakisovi se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 271, 29.10.2005.


text:
 30.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 130/18
 Žaloba podaná dne 2. března 2011 — Yao N’Dré v. Rada
 (Věc T-122/11)
 2011/C 130/34
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Paul Yao N’Dré (zástupce: J.-C. Tchikaya, advokát)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání žalobce
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí Rady 2011/18/SZBP ze dne 14. ledna 2011 o změně rozhodnutí Rady 2010/656/SZBP, kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny, a dále nařízení Rady (EU) č. 25/2011 ze dne 14. ledna 2011 o změně nařízení (ES) č. 560/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny, a to v části, v níž se týkají žalobce;
 —
 uložil Radě náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobcem uplatňované žalobní důvody a hlavní argumenty jsou v podstatě stejné jako žalobní důvody a hlavní argumenty uplatňované ve věci T-118/11, Attey v. Rada, nebo jsou jim podobné.


text:
 31.7.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 209/36
 Rozsudek Tribunálu ze dne 22. června 2010 — CM Capital Markets v. OHIM — Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon finance)
 (Věc T-490/08) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon finance - Starší obrazová ochranná známka Společenství CM Capital Markets a starší národní obrazová ochranná známka CM Capital Markets - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
 2010/C 209/53
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: CM Capital Markets Holding, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: T. Villate Consonni a J. Calderón Chavero, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. F. Crespo Carrillo, zmocněnec)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Carbon Capital Markets Ltd (Oxford, Spojené království) (zástupce: E. Hardcastle, solicitor)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2008 (věc R 16/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi CM Capital Markets Holding, SA a Carbon Capital Markets Ltd.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti CM Capital Markets Holding, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 6, 10.1.2009.


text:
 6.4.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 101/18
 Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2013 — AMC-Representações Têxteis v. OHIM — MIP Metro (METRO KIDS COMPANY)
 (Věc T-50/12) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové známky Společenství METRO KIDS COMPANY - Starší mezinárodní obrazová ochranná známka METRO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
 2013/C 101/38
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: AMC-Representações Têxteis Lda (Taveiro, Portugalsko) (zástupkyně: V. Caires Soares, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: J. Crespo Carillo, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 14. listopadu 2012 (věc R 2314/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG a AMC-Representações Têxteis Lda.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti AMC-Representações Têxteis Lda se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 109, 14.4.2012.


text:
 5.6.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 148/46
 Žaloba podaná dne 6. dubna 2010 — Confederación de Cooperativas Agrarias de España a CEPES v. Komise
 (Věc T-156/10)
 2010/C 148/75
 Jednací jazyk: španělština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Confederación de Cooperativas Agrarias de España (Madrid, Španělsko), Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) (Madrid, Španělsko) (zástupci: M. Araujo Boyd a M. Muñoz de Juan, advokáti)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání žalobkyň
 —
 přijmout žalobní návrhy uvedené v této žalobě směřující ke zrušení a vyhovět jim;
 —
 zrušit článek 1 napadeného rozhodnutí;
 —
 podpůrně zrušit článek 4 napadeného rozhodnutí, a
 —
 uložit Komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise ze dne 15. prosince 2009 (státní podpora č. C 22/2001) o opatřeních na podporu zemědělství zavedených Španělskem z důvodu nárůstu cen pohonných hmot. Uvedené rozhodnutí určuje, že určitá opatření na podporu zemědělství obsažená v královském legislativním nařízení č. 10/2000 ze dne 6. října 2000, které se týká nouzové podpory pro zemědělství, rybolov a dopravu (1), oznámeném Španělskem dne 29. září 2000, představovala podporu neslučitelnou se společným trhem, a nařizuje její vrácení.
 Dotčená opatření byla předmětem původního rozhodnutí Komise ze dne 11. listopadu 2001 (dále jen „původní rozhodnutí“), které určilo, že „opatření na podporu zemědělských družstev zavedená královským legislativním nařízením č. 10/2000 [...] nepředstavují podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES“. Původní rozhodnutí bylo zrušeno rozsudkem ze dne 12. prosince 2006 (2) z důvodu nepřiměřeného odůvodnění, neboť Komise ve svém rozhodnutí dostatečně nezohlednila účinek, který mohly mít jiné daně, kromě daní odváděných společnostmi, na daňové povinnosti zemědělských družstev. Aniž by přijala nové rozhodnutí o zahájení řízení, Komise přijala dne 15. prosince 2009 napadené nařízení.
 Žalobkyně na podporu žaloby na neplatnost předkládají pět žalobních důvodů:
 —
 První žalobní důvod je založen na tom, že Komise přijetím napadeného rozhodnutí porušila právo být slyšen osob dotčených řízením, neboť výrok napadeného rozhodnutí se diametrálně liší od výroku původního rozhodnutí, aniž by bylo znovu zahájeno formální vyšetřovací řízení, nebo aniž by stranám byla dána příležitost předložit vyjádření.
 —
 Druhý žalobní důvod představuje výtka, že Komise překročila meze toho, co vyžaduje rozsudek ve věci T-146/03, který pouze zjistil nedostatek spočívající v nedostatečném odůvodnění některých aspektů původního rozhodnutí. Místo opravy uvedených podrobností Komise revidovala prvky původního rozhodnutí, jež nebyly Soudem zpochybněny. Takové jednání ze strany Komise porušuje zásadu právní jistoty a zásadu ochrany legitimních očekávání dotřených osob.
 —
 Zatřetí žalobkyně napadají kvalifikaci opatření jako státní podpory, protože není dostatečně prokázáno, že z důvodu odlišného postavení v otázce daní ve srovnání s jinými společnostmi, mají „výhodu“ zemědělská družstva, jež neobchodují výhradně mezi svými členy (model čisté vzájemné spolupráce), a protože byla pominuta skutečnost, že družstva a společnosti s ručením omezeným nejsou ani fakticky ani právně ve srovnatelném postavení. Krom toho i kdyby byly ve srovnatelném postavení — což je sporné — daňové uspořádání družstev nepřináší žádnou výhodu, a rozdíly jsou odůvodněny spíše strukturou a povahou španělského daňového systému, jak sama Komise uznala v původním rozhodnutí, přičemž tento aspekt nebyl rozsudkem ze dne 12. prosince 2006 zpochybněn.
 —
 Podpůrně, jako čtvrtý žalobní důvod, žalobkyně tvrdí, že Komise neuvedla dostatečné odůvodnění, že se dopustila omylu při analýze slučitelnosti dotčeného opatření s ohledem na čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, a že dotčené opatření mělo být prohlášeno za slučitelné.
 —
 Nakonec žalobkyně napadají skutečnost, že napadené rozhodnutí nařizuje vrátit podporu.
 (1) Boletín Oficial del Estado No 241/2000 of 7 October, p. 34614.
 (2) Věc T-146/03 [2003], Sb. rozh. II-98.


text:
 18.11.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 281/2
 Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. září 2006 – Španělské království v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
 (Věc C-145/04) (1)
 (Evropský parlament - Volby - Právo volit - Státní příslušníci Commonwealth, kteří mají bydliště nebo pobyt na Gibraltaru a nemají občanství Unie)
 (2006/C 281/03)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobce: Španělské království (zástupci: N. Díaz Abad a F. Díez Moreno, zmocněnci)
 Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: R. Caudwell, P. Goldsmith, D. Wyatt a D. Anderson QC, zmocněnci a M. Chamberlain, Barrister)
 Vedlejší účastnice na podporu žalovaného: Komise Evropských společenství (zástupce: C. Ladenburger, zmocněnec)
 Předmět
 Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 189, 190, 17 a 19 ES, jakož i z Aktu z roku 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách, jenž je připojen k rozhodnutí Rady 76/787/ESUO, EHS, Euratom ze dne 20. září 1976 – Právo státních příslušníků Commonwealth, kteří mají bydliště nebo pobyt na Gibraltaru, volit v evropských volbách
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.
 3)
 Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 106, 30. 4. 2004.


text:
 31.3.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 98/26
 Žaloba podaná dne 6. února 2012 — ABC-One v. OHIM (SLIM BELLY)
 (Věc T-61/12)
 2012/C 98/43
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH (Villach St. Magdalen, Rakousko) (zástupkyně: S. Merz, advokátka)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. listopadu 2011 ve věci R-1077/2011-1 o přihlášce slovního označení „SLIM BELLY“ jako ochranné známky Společenství;
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „SLIM BELLY“ (přihláška č. 8 576 811) pro výrobky a služby zařazené do tříd 28, 41 a 44.
 Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009, protože přihlášená ochranná známka má rozlišovací způsobilost a pro výrobky a služby, které jsou předmětem řízení, není popisná.


text:
 24.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 421/48
 Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 18. září 2014 – Cerafogli v. ECB
 (Věc F-26/12) (1)
 („Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Přístup zaměstnanců ECB k dokumentům týkajícím se pracovního poměru - Pravidla platná pro žádosti zaměstnanců ECB - Postup před zahájením soudního řízení - Pravidlo shody - Námitka protiprávnosti vznesená poprvé v žalobě - Přípustnost - Právo na účinnou soudní ochranu - Konzultace výboru zaměstnanců pro přijetí pravidel platných pro žádosti zaměstnanců ECB o přístup k dokumentům týkajícím se pracovního poměru“)
 2014/C 421/66
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: S. Pappas, advokát)
 Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: A. Sáinz de Vicuña Barroso, E. Carlini a S. Lambrinoc, zmocněnci, D. Waegenbaur, advokát)
 Předmět věci
 Návrh na zrušení rozhodnutí ECB zamítajícího žádost žalobkyně o přístup k dokumentům, jakož i návrh na náhradu škody.
 Výrok rozsudku
 1)
 Rozhodnutí ze dne 21. června 2011, kterým zástupce generálního ředitele generálního ředitelství pro „lidské zdroje, rozpočet a organizaci“ Evropské centrální banky částečně zamítl žádost o přístup k některým dokumentům, kterou dne 20. května 2011 podala M. C. Cerafogli, se zrušuje.
 2)
 Evropské centrální bance se ukládá povinnost zaplatit M. C. Cerafogli částku 1 000 eur.
 3)
 Ve zbývající části se žaloba zamítá.
 4)
 Evropská centrální banka ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené M. C. Cerafogli.
 (1) Úř. věst. C 184, 23.6.2012, s. 22.


text:
 23.2.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 51/30
 Usnesení Soudního dvora ze dne 19. října 2007 – Derya Beyatli v. Komise Evropských společenství
 (Věc C-238/07) (1)
 (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení pro občany Kyperské republiky - Oznámení o výběrovém řízení - Lhůty - Stížnost - Dopis zaslaný vedoucímu zastoupení Komise na Kypru)
 (2008/C 51/51)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Derya Beyatli (zástupce: A. Demetriades, dikigorosd)
 Další účastník řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a M. H. Kraemer, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 5. března 2007 Beyatli a Candan v. Komise (T-455/04), kterým Soud odmítl jako nepřípustnou žalobu na zrušení rozhodnutí výběrové komise EPSO/A/1/03, pro účely vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí na místa pomocných administrátorů kyperské státní příslušnosti, o nepřipuštění žalobců k ústním zkouškám uvedeného výběrového řízení – Lhůta pro podání stížnosti podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu úředníků
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 D. Beyatli se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


text:
 7.9.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 260/30
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 28. června 2013 — International Stem Cell Corporation v. Comptroller General of Patents
 (Věc C-364/13)
 2013/C 260/54
 Jednací jazyk: angličtina
 Předkládající soud
 High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království)
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: International Stem Cell Corporation
 Žalovaný: Comptroller General of Patents
 Předběžná otázka
 Jsou neoplodněná lidská vajíčka, která byla k dělení a dalšímu vývoji stimulována partenogenezí a která na rozdíl od oplodněných vajíček obsahují pouze pluripotentní buňky a nejsou schopny se vyvinout v lidskou bytost, zahrnuta pod pojem „lidská embrya“, jenž je uveden v čl. 6 odst. 2 písm. c) směrnice 98/44/ES (1) o právní ochraně biotechnologických vynálezů?
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/44/ES ze dne 6. července 1998 o právní ochraně biotechnologických vynálezů (Úř. věst. L 213, s. 13).


text:
 7.2.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 32/20
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance de Namur (Belgie) dne 26. listopadu 2008 – Atenor Group SA v. Belgický stát – SPF Finances
 (Věc C-514/08)
 (2009/C 32/32)
 Jednací jazyk: francouzština
 Předkládající soud
 Tribunal de première instance de Namur
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Atenor Group SA
 Žalovaný: Belgický stát – SPF Finances
 Předběžná otázka
 Brání čl. 4 první odrážka směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (1) takové vnitrostátní právní úpravě, která omezuje možnost odpočitatelnosti dividend získaných jako konečně zdaněné příjmy na existenci zdanitelného zisku mateřské společnosti?
 (1) Úř. věst. L 225, s. 6.


text:
 27.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 95/16
 Žaloba podaná dne 24. ledna 2017 – Lotte v. EUIPO – Nestlé Schöller (vyobrazení koaly)
 (Věc T-41/17)
 (2017/C 095/25)
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Lotte Co. Ltd (Tokyo, Japonsko) (zástupkyně: M. Knitter, advokátka)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nestlé Schöller GmbH & Co. KG (Norimberk, Německo)
 Údaje týkající se řízení před EUIPO
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně
 Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (vyobrazení koaly) – přihláška č. 6 158 463
 Řízení před EUIPO: Námitkové řízení
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. října 2016, ve věci R 250/2016-5
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby
 —
 bylo napadené rozhodnutí zrušeno;
 —
 byla námitka zamítnuta v plném rozsahu;
 —
 byla EUIPO uložena náhrada nákladů řízení.
 Dovolávané žalobní důvody
 —
 Porušení čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení pravidla č. 22 odst. 3 nařízení č. 2868/95;
 —
 Porušení čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009;
 —
 Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


text:
 24.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 239/5
 Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. května 2017 – Yoshida Metal Industry Co. Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S
 (Věc C-421/15 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Zápis označení tvořených povrchem s černými body - Prohlášení neplatnosti - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) - Článek 51 odst. 3“)
 (2017/C 239/06)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (zástupci: J. Cohen, Solicitor, T. St Quintin, Barrister, G. Hobbs, QC)
 Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: A. Folliard-Monguiral, D. Gaja a J. Crespo Carrillo, zmocněnci), Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (zástupci: H. Pernez, avocate a R. Löhr, Rechtsanwalt)
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Společnosti Yoshida Metal Industry Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 389, 23.11.2015.


text:
 2.10.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 330/2
 Kasační opravný prostředek podaný dne 31. května 2017 Cryo-Save AG proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 23. března 2017 ve věci T-239/15, Cryo-Save AG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 (Věc C-327/17 P)
 (2017/C 330/03)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Cryo-Save AG (zástupkyně: C. Onken, advokátka)
 Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
 Návrhová žádání účastnice podávající kasační opravný prostředek
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:
 —
 zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 23. 03. 2017 ve věci T-239/15;
 —
 uložil žalovanému náklady řízení v prvním stupni.
 Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
 Navrhovatelka uplatňuje jeden důvod, a sice že došlo k porušení čl. 64 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (1) (OZEU), pravidla 50 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (NOZEU) (2) ve spojení s čl. 56 odst. 2 OZEU a pravidel 37, 39 NOZEU, čl. 76 odst. 1 OZEU. Porušení spočívá v tom, že Tribunál považoval první žalobní důvod žalobkyně a nynější důvod kasačního opravného prostředku navrhovatelky za nepřípustný.
 Svým prvním žalobním důvodem namítala žalobkyně a navrhovatelka nepřípustnost návrhu na zrušení její ochranné známky Unie. Jako odůvodnění uvedla, že návrh nebyl v rozporu s čl. 56 odst. 2 OZEU a pravidlem 37 písm. b) bodem iv) NOZEU dostatečně odůvodněný.
 Tribunál rozhodl, že první žalobní důvod žalobkyně a navrhovatelky je nepřípustný, jelikož žalobkyně a navrhovatelka se v řízení před odvolacím senátem nedomáhala žádného porušení formálních požadavků čl. 56 odst. 2 OZEU ve spojení s pravidlem 37 písm. b) bodem iv) nařízení č. 2868/95, přezkoumání odvolání bylo omezeno na řádné používání a odvolací senát proto nemusel nutně přezkoumat otázku řádnosti návrhu na zrušení. Přezkum prvního žalobního důvodu Tribunálem se dle jeho názoru rovná rozšíření skutkového a právního rámce, kterým se zabýval odvolací senát.
 Proti tomu žalobkyně a navrhovatelka argumentuje, že přípustnost návrhu na zrušení představuje conditio sine qua non rozhodnutí, kterou musí žalovaný v každé fázi řízení i bez návrhu přezkoumat, čl. 76 odst. 2 první věta OZEU, pravidlo 39 odst. 1, pravidlo 40 odst. 1 druhá věta NOZEU, čl. 64 odst. 1 OZEU, pravidlo 50 odst. 1 NOEU. Není proto rozhodující, zda žalobkyně a navrhovatelka specificky otevřela problematiku přípustnosti návrhu na zrušení u odvolacího senátu.
 Krom toho zrušovací oddělení žalovaného bez návrhu přezkoumalo přípustnost návrhu na zrušení a výslovně považovalo podmínky čl. 56 odst. 2 OZEU a pravidla 37 NOZEU za splněné. V judikatuře Tribunálu uznaná zásada funkční kontinuity vyžaduje úplné přezkoumání ze strany odvolacího senátu rozhodnutí zrušovacího oddělení, včetně posouzení přípustnosti návrhu na zrušení. Na podporu svého názoru se žalobkyně odvolává mimo jiné na judikaturu ve věcech KLEENCARE, rozsudek ze dne 23. září 2003, T-308/01, body 24-26, 28, 29 a 32 (3) a HOOLIGAN, rozsudek ze dne 1. února 2005, T-57/03, body 22 a 25 (4)).
 Konečně žalobkyně a navrhovatelka napadla přípustnost návrhu na zrušení, i když jinými slovy, jak v řízení před zrušovacím oddělením, tak v řízení před odvolacím senátem.
 Ze všech tří výše uvedených důvodů byla otázka přípustnosti návrhu na zrušení částí skutkového a právního rámce řízení před odvolacím senátem. Přezkoumání přípustnosti návrhu na zrušení Tribunálem nad tuto hranici nešlo. V tomto rozsahu se výtka nepřípustnosti návrhu na zrušení odlišuje od uplatnění nových důvodů pro zrušení nebo neplatnost, respektive od opožděného požadování prokázání řádného užívání starší ochranné známky.
 (1) Úř. věst. L 78, s. 1
 (2) Úř. věst. L 303, s. 1
 (3) ECLI:EU:T:2003:241.
 (4) ECLI:EU:T:2005:29.